31989L0336
L 139/19
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 3 май 1989 година
относно сближаването на законодателствата на държавите-членки относно електромагнитната съвместимост
(89/336/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 100а от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
в сътрудничество с Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че е необходимо да се постановят мерките, насочени към постепенно изграждане на вътрешния пазар в периода до 31 декември 1992 г.; че вътрешният пазар обхваща пространство без вътрешни граници, в което е осигурено свободното движение на стоки, хора, услуги и капитали;
като има предвид, че държавите-членки носят отговорност за осигуряване на достатъчна защита на радиовръзките, както и на другите съоръжения, апаратури или системи, на чиято работа, вредно влияние могат да окажат електромагнитните смущения, предизвиквани от електрически или електронни уреди;
като има предвид, че държавите-членки носят отговорност също за защитата на електроразпределителните мрежи от електромагнитни смущения, които могат да се отразят и върху съоръженията захранвани от тези мрежи;
като има предвид, че Директива 86/361/ЕИО на Съвета от 24 юли 1986 г. относно първия етап на взаимното признаване на одобряването на терминални устройства за далекосъобщения (4) урежда по-специално сигналите, емитирани от тези устройства при тяхното нормално функциониране, както и за защитата на публичните телекомуникационни мрежи от всякакви увреждания; като има предвид, че следователно остава да се осигури достатъчна защита на тези мрежи, включително и на свързаните с тях апарати, срещу моментни смущения, предизвикани от сигнали със случаен характер, които биха могли да се емитират от тези апарати;
като има предвид, че в някои държави-членки действат задължителни разпоредби, определящи по-специално допустимите нива на електромагнитни смущения, които тези апарати могат да предизвикат и степента на техния имунитет срещу същите сигнали; като има предвид, че тези задължителни разпоредби не водят на всяка цена до различни нива на защита в различните държави, но въпреки това поради различията ще затрудняват обмена в рамките на Общността;
като има предвид, че националните разпоредби, които осигуряват тази защита трябва да бъдат хармонизирани с цел гарантиране на свободното движение на електрически и електронни апарати, без при това да се понижават съществуващите и оправдани нива на защита в държавите-членки;
като има предвид, че при съвременното състояние на законодателството на Общността, независимо от едно от основните правила на Общността, а именно свободното движение на стоките, пречките за вътрешния обмен, в резултат на различия в националните разпоредби, отнасящи се до търговията с продуктите, трябва да се допуснат само, доколкото тези разпоредби могат да бъдат признати като необходими за удовлетворяване на съществените изисквания; като има предвид, че поради това, хармонизирането на законодателството в дадения случай трябва да се ограничи единствено до разпоредбите, необходими за удовлетворяване на задължителните изисквания за защита в областта на електромагнитната съвместимост; като има предвид, че тези изисквания трябва да заменят националните разпоредби в тази област;
като има предвид поради това, че тази директива определя единствено изисквания за защита в областта на електромагнитната съвместимост; като има предвид, че за да се улесни потвърждаването на съответствието с тези изисквания, от значение е наличността на хармонизирани стандарти на европейско равнище, относно електромагнитната съвместимост, така че продуктите, съответстващи на тях, се счита, че съответстват на изискванията за защита; че стандартите, хармонизирани на европейско ниво се разработват от частно-правни органи и те трябва да запазят своя характер на незадължителни текстове; като има предвид, че за тази цел Европейският комитет по стандартизация в електротехниката (CENELEC) е признат орган, компетентен в областта на тази директива да приема хармонизираните стандарти, в съответствие с общите насоки на сътрудничеството между Комисията и Европейския комитет по стандартизация (СЕN) и CENELEC, подписани на 13 ноември 1984 г.; като има предвид, че по смисъла на тази директива хармонизираният стандарт е техническа спецификация (европейски стандарт или документ за хармонизиране), приета от CENELEC, по мандат на Комисията, съгласно разпоредбите на Директива 83/189/ЕИО на Съвета от 28 март 1983 г., установяваща процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и предписания (5), изменена по-късно с Директива 88/182/ЕИО (6), както и по силата на горепосочените общи насоки;
като има предвид, че до приемането на хармонизирани стандарти по смисъла на тази директива, свободното движение на стоките е уместно да се улеснява, чрез временно допускане в Общността на апарати, които отговарят на националните стандарти, приети, съгласно една процедура за контрол в Общността, гарантираща, че тези национални стандарти отговарят на изискванията за защита на тази директива;
като има предвид, че декларацията „ЕО“ за съответствие на апарата представлява презумция за неговото съответствие с тази директива; като има предвид, че тази декларация трябва да се представи във възможно най-опростена форма;
като има предвид, че за да се получи ефикасна защита по отношение на електромагнитната съвместимост на апаратите, обхванати от Директива 86/361/ЕИО, съблюдаването на разпоредбите на настоящата директива трябва да се потвърди чрез маркировка или сертификати за съответствие, издадени от органи, обявени от държавите-членки; като има предвид, че за улесняване на взаимното признаване на маркировките и сертификатите, издадени от тези органи, е уместно да се хармонизират критериите за назначаването им;
като има предвид, че все пак може да случи, че отделни апарати смущават радиокомуникационните и телекомуникационните мрежи; като има предвид, че е уместно да се предвиди процедура за намаляване на тази опасност;
като има предвид, че тази директива се прилага за апаратите и съоръженията, предмет на Директиви 76/889/ЕИО (7) и 76/890/ЕИО (8), които се отнасят за сближаването на законодателствата на държавите-членки съответно за радиоелектрическите смущения, предизвиквани от домашни електроуреди, преносими електроинструменти и подобни апарати, и от прекалената намеса на радио интерференцията по отношение на осветителните тела със стартер за луминисцентни лампи; уместно е следователно горните директиви да бъдат отменени,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
За целите на настоящата директива:
1.
„апарати“ са всички електрически и електронни апарати, както и съоръжения и инсталации, които съдържат електрически и/или електронни компоненти.
2.
„електромагнитни смущения“ са електромагнитните явления, способни да създават смущения във функционирането на устройство, апарат или система. Електромагнитното смущение може да бъде електромагнитен шум, нежелателен сигнал или промяна в самата среда на разпространение.
3.
„имунитет“ е способността на устройство, апарат или система да функционира при наличност на електромагнитно смущение без понижаване на качеството.
4.
„електромагнитна съвместимост“ е способността на апарат, устройство или система да функционира по задоволителен начин в неговата/нейната електромагнитна среда, без самият/то/та той/то/тя да създава нетърпими електромагнитни смущения за всичко, което се намира в тази среда.
5.
„компетентен орган“ е орган, отговарящ на критерии, изброени в приложение II и признат като такъв.
6.
„сертификат са типово изпитване на ЕО“ е документа, с който орган, уведомен съгласно член 10, параграф 6, потвърждава, че типът на изпитания апарат отговаря на разпоредбите на тази директива, които се отнасят за него.
Член 2
1. Настоящата директива се отнася за апаратите, способни да създават електромагнитни смущения или чието функциониране може да бъде засегнато от такива смущения.
Тя определя изискванията за защита в тази област, както и съответните условия за контрол.
2. Доколкото изискванията за защита, определени в тази директива, за някои апарати са хармонизирани със специфични директиви, настоящата директива не се прилага или престава да се прилага за тези апарати и за тези изисквания за защита към момента, в който тези специфични директиви влязат в сила.
3. Радиоапаратурите, използувани от радиолюбители по смисъла на определение 53 от член 1 на „радио правилника“, който съставлява част от Международната конвенция за телекомуникациите, се изключват от областта на приложение на тази директива, освен ако апаратурата се предлага за продажба в търговската мрежа.
Член 3
Държавите-членки предприемат всички подходящи мерки, за да гарантират, че апаратите, предвидени в член 2 няма да се пускат на пазара или в експлоатация, ако не отговарят на изискванията, определени в настоящата директива, когато те са правилно инсталирани и поддържани и се използуват по предназначението им.
Член 4
Апаратите, предвидени в член 2, трябва да бъдат конструирани така че:
а)
генерираните електромагнитни смущения да бъдат ограничени до ниво, позволяващо на апарати за радио- и телекомуникации, както и другите апарати да работят съобразно тяхното предназначение;
б)
апаратите да имат адекватно ниво на вътрешен имунитет срещу електромагнитните смущения, което да позволява да работят съобразно тяхното предназначение.
Основните изисквания по отношение на защитата фигурират в приложение III.
Член 5
Държавите-членки не бива да пречат, по съображения, свързани с електромагнитната съвместимост, на пускането на пазара, нито на пускането в експлоатация на тяхната територия на апарати, предвидени в тази директива, които отговарят на нейните изисквания.
Член 6
1. Разпоредбите на настоящата директива не са пречка за прилагането в държавите-членки на следните специални мерки:
а)
мерките, предприемани за пускането в експлоатация и използуването на апарати на специално място, с цел да се отстрани съществуващ или предвидим проблем на електромагнитна съвместимост;
б)
мерките, свързани с инсталирането на апарата, за защита на публичните мрежи за телекомуникации или на приемателните или предавателните станции, използувани по съображения за безопасност.
2. Без да се засягат разпоредбите на Директива 83/189/ЕИО, държавите-членки информират Комисията и другите държави-членки за специалните мерки, предприети съгласно параграф 1.
3. Специалните мерки, признати като оправдани, се съдържат в подходяща забележка, направена от Комисията в Официален вестник на Европейските общности.
Член 7
1. Държавите-членки приемат по презумция, за отговарящи на изискванията за защита, предвидените в член 4, апарати съответстващи:
а)
на националните стандарти, отнасящи се за тях, които въвеждат хармонизирани стандарти, предмет на обявяване в Официален вестник на Европейските общности. Държавите-членки трябва да публикуват референтните номера на тези национални стандарти;
б)
или на националните стандарти, отнасящи се за тях, предвидени в параграф 2, ако в областите на тези стандарти, липсват хармонизирани стандарти.
2. Държавите-членки трябва да предоставят на Комисията текста на техните национални стандарти, предвидени в параграф 1, буква б), които считат, че отговарят на изискванията за защита, предвидени в член 4. Комисията предоставя незабавно този текст на другите държави-членки. Съгласно процедурата, предвидена в член 8, параграф 2, тя съобщава на държавите-членки онези национални стандарти, за които важи презумцията за съответствие с изискванията за защита, упоменати в член 4.
Държавите-членки публикуват референтните номера на тези стандарти. Комисията също ги публикува в Официален вестник на Европейските общности.
3. Държавите-членки приемат, че апаратите, за които производителят не е приложил или е приложил само отчасти стандартите, предвидени в параграф 1, както или при отсъствието на стандарти, апаратите ще се считат по презумция съответстващи на изискванията за защита, ако съответствието с тези изисквания е потвърдено посредством атестирането, предвидено в член 10, параграф 2.
Член 8
1. Когато една държава-членка или Комисията счете, че хармонизираните стандарти, предвидени в член 7, параграф 1, буква а) не отговарят напълно на изискванията, упоменати в член 4, съответната държава-членка или Комисията поставя въпроса за разглеждане от постоянния комитет, учреден с Директива 83/189/ЕИО, наричан по-долу „комитетът“, като излага своите съображения. Комитетът излиза със спешно становище.
Съобразно становището на комитета, Комисията информира възможно най-бързо държавите-членки, дали съответните стандарти трябва да бъдат заличени или не от публикациите, визирани в член 7, параграф 1, буква а), изцяло или отчасти.
2. След получаване на информацията, предвидена в член 7, параграф 2, Комисията се консултира с комитета. При получаване на неговото становище, Комисията информира възможно най-бързо държавите-членки, дали съответния национален стандарт трябва или не да се ползва от презумцията за съответствие и ако е така, че препратката за него подлежи на национално публикуване.
Ако Комисията или държава-членка счете, че даден национален стандарт не отговаря на необходимите условия, за да се ползва от презумцията за съответствие с изискванията за защита, предвидени в член 4, Комисията се консултира с комитета, който дава незабавно своето становище. Съобразно неговото становище, тя съобщава възможно най-бързо на държавите-членки, дали съответният стандарт продължава или не бива повече да се ползува от презумцията за съответствие и в последния случай трябва да бъде оттеглен, изцяло или отчасти от публикациите, предвидени в член 7, параграф 2.
Член 9
1. Когато една държава-членка констатира, че апарат, придружен от някое от средствата за сертификация, предвидени в член 10, не отговаря на изискванията за защита, посочени в член 4, тя предприема всички необходими мерки за изтеглянето на съответния апарат от пазара, за забраняване на пускането на пазара и ограничаване на свободното му движение.
Въпросната държава-членка незабавно информира Комисията за тази мярка и съобщава причините за своето решение и по-специално, дали несъответствието се дължи:
а)
на несъблюдаване на изискванията за защита, упоменати в член 4, когато апаратът не отговаря на стандартите, визирани в член 7, параграф 1;
б)
на неправилно прилагане на стандартите, упоменати в член 7, параграф 1;
в)
на съществуващи пропуски в самите стандарти, посочени в член 7, параграф 1.
2. В най-кратък срок Комисията се консултира със заинтересуваните страни. Когато, след тези консултации, тя констатира че действието е оправдано, тя незабавно информира за това държавата-членка, предприела инициативата, както и другите държави-членки.
Когато решението, упоменато в параграф 1 е мотивирано с пропуски в стандартите, Комисията, след консултация със страните, ако държавата-членка, предприела мерките ги поддържа, в срок от два месеца повдига въпроса пред Комитета и предприема процедурата, упомената в член 8.
3. Когато апарат, който не отговаря на изискванията е придружен от някое от средствата за атестиране, предвидени в член 10, компетентната държава-членка предприема подходящи мерки срещу автора на атестацията и информира за това Комисията и другите държави-членки.
4. Комисията гарантира, че държавите-членки биват информирани за напредъка и резултата от тази процедура.
Член 10
1. Когато се касае за апарати, за които производителят е приложил стандартите, предвидени в член 7, параграф 1, съответствието на апаратите с разпоредбите на тази директива се потвърждава чрез декларация ЕО за съответствие, издадена от производителя или от негов упълномощен представител в Общността. Тази декларация трябва да се държи на разположение на компетентните органи в продължение на десет години от момента на пускането на апаратите на пазара.
Производителят или неговият упълномощен представител, установен в Общността, трябва да постави върху апарата знака за съответствие ЕО, а при невъзможност, върху опаковката, върху упътването за работа или върху неговата гаранционна карта.
Когато нито производителят, нито неговият упълномощен представител не са установени в Общността, гореспоменатото задължение за поддържане на разположение на декларацията ЕО за съответствие се пада на лицето, което предлага апарата на пазара на Общността.
Разпоредбите, отнасящи се до декларацията ЕО и знака ЕО са дадени в приложение I.
2. Когато се касае за апарати, за които производителят не е приложил или е приложил само отчасти стандартите, визирани в член 7, параграф 1, или при липса на стандарти, производителят или неговият представител, установени в Общността, държат на разположение на компетентните органи от момента на пускането на пазара на апарата съответна техническа конструктивна документация. Тази документация трябва да съдържа описание на апарата, да уточнява начините за осигуряване на съответствието на апарата с изискванията за защита, упоменати в член 4 и да съдържа технически отчет или сертификат, единия или другия, получен от компетентен орган.
Документацията трябва да се държи на разположение на компетентните органи в продължение на десет години от момента на пускането на апарата на пазара.
Когато нито производителят, нито неговият упълномощен представител не са установени в Общността, гореспоменатата отговорност за поддържане на разположение на техническата документация се носи от лицето, което предлага апарата на пазара на Общността.
Съответствието на апаратите с образеца описан в техническата документация се установява съгласно процедурата, предвидена в параграф 1.
Държавите-членки приемат по презумция, при условията на разпоредбите на този параграф, че тези апарати отговарят на изискванията за защита, посочени в член 4.
3. Ако стандартите, предвидени в член 7, параграф 1, все още не са публикувани и като се спазват разпоредбите на параграф 2 от този член, съответните апарати могат до 31 декември 1992 г. временно да се подлагат на действащия национален режим, който е в сила към датата на приемане на тази директива, при условие че има съвместимост на тези режими с разпоредбите на договора.
4. Съответствието на апаратите, предвидени в член 2, параграф 2 от Директива 86/361/ЕИО с разпоредбите на тази директива се потвърждава съгласно процедурата, предвидена в параграф 1, след като производителят или неговият упълномощен представител, установен в Общността, е получил сертификат за типово изпитване на ЕО на тези апарати, издаден от един от нотифицираните органи, посочени в параграф 6 на този член.
5. Съответствието на апаратите, проектирани като предаватели за радиовръзки, определени в Конвенцията на Международния съюз по телекомуникации, с разпоредбите на тази директива се потвърждава чрез процедурата, предвидена в параграф 1, след като производителят или неговият упълномощен представител, установен в Общността, е получил сертификат за типово изпитване на ЕО на тези апарати, издаден от един от нотифицираните органи, посочени в параграф 6 по-долу.
Тази разпоредба не се прилага за апаратите, посочени по-горе, когато те са проектирани и предназначени изключително за радиолюбители, по смисъла на член 2, параграф 3.
6. Всяка държава-членка нотифицира до Комисията и другите държави-членки компетентните органи, предвидени в този член и органите, натоварени да издават сертификати за типово изпитване на ЕО, предвидени в параграфи 4 и 5. Комисията публикува с информативна цел в Официален вестник на Европейските общности списъка на тези органи и организации и осигурява неговото актуализиране.
Нотификацията уточнява, дали тези организации са компетентни за всички апарати, за които се отнася тази директива и дали тяхната отговорност се ограничава само за някои специфични области.
Държавите-членки прилагат критериите, изброени в приложение II за оценката на органите, които да бъдат нотифицирани.
По презумция се приема, че органите, които отговарят на критериите за оценка, установени със съответните хармонизирани стандарти, отговарят на горепосочените критерии.
Държава-членка, която е нотифицирала даден орган трябва да оттегли своето одобрение, ако констатира, че този орган не отговаря вече на критериите, изброени в приложение II. Тя трябва незабавно да информира Комисията и другите държави-членки за това.
Член 11
Директиви 76/889/ЕИО и 76/890/ЕИО се отменят от 1 януари 1992 г.
Член 12
1. Държавите-членки трябва да приемат и да публикуват до 1 юли 1991 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с настоящата директива. Те информират незабавно Комисията за това.
Те прилагат тези разпоредби от 1 януари 1992 г.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на разпоредбите от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 13
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 3 май 1989 година.
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 3 päivänä toukokuuta 1989,
sähkömagneettista yhteensopivuutta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (89/336/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),
toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa(2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3)
sekä katsoo, että
on tarpeen ryhtyä toimenpiteisiin, joiden tavoitteena on sisämarkkinoiden asteittainen toteuttaminen 31 päivään joulukuuta 1992 mennessä; sisämarkkinat muodostavat alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla varmistetaan tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääoman vapaa liikkuvuus,
jäsenvaltioiden velvollisuutena on järjestää riittävä suojaus sellaiselle radioviestinnälle ja sellaisille laitteille, laitteistoille ja järjestelmille, joiden toimintaa sähkölaitteiden tai elektronisten laitteiden aiheuttamat sähkömagneettiset häiriöt saattavat heikentää, sellaisten häiriöiden aiheuttamaa toiminnan heikentymistä vastaan,
jäsenvaltioiden velvollisuutena on myös varmistaa, että sähköenergian jakeluverkostot suojataan sellaisilta sähkömagneettisilta häiriöiltä, jotka voivat vaikuttaa niihin ja vastaavasti laitteisiin ja laitteistoihin, jotka saavat verkostoista käyttövirtaa,
ensimmäisestä vaiheesta telepäätelaitteiden tyyppihyväksynnän vastavuoroisessa tunnustamisessa 24 päivänä heinäkuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/361/ETY(4) soveltamisalaan kuuluvat erityisesti tällaisten laitteiden lähettämät signaalit laitteiden toimiessa tavanomaisella tavalla sekä yleisten televerkkojen suojaaminen vahingoilta; tämän vuoksi on edelleenkin tarpeen järjestää tällaisille verkoille ja niihin kytketyille laitteille riittävä suojaus sellaisia tilapäisiä häiriöitä vastaan, jotka voivat aiheutua näiden laitteiden mahdollisesti lähettämistä satunnaisista signaaleista,
tietyissä jäsenvaltioissa määritellään velvoittavin säännöksin erityisesti sallitut sähkömagneettisen häiriön tasot, jotka tällaiset laitteet saattavat aiheuttaa, sekä laitteiden sietokyvyn aste tällaisia signaaleja vastaan; nämä velvoittavat säännökset eivät välttämättä merkitse erilaista turvallisuuden tasoa eri jäsenvaltioissa, mutta erojensa takia ne aiheuttavat kaupan esteitä yhteisössä,
tällaisen suojauksen varmistavat kansalliset säännökset on yhdenmukaistettava sähköisten ja elektronisten laitteiden vapaan liikkuvuuden takaamiseksi alentamatta jäsenvaltioissa voimassa olevaa perusteltua suojelun tasoa,
yhteisön nykyisessä oikeudessa säädetään poiketen yhdestä yhteisön perussäännöstä eli tavaroiden vapaasta liikkuvuudesta, että sellaiset yhteisön sisäisen kaupan esteet, jotka johtuvat tuotteiden markkinoille saattamista koskevassa kansallisessa lainsäädännössä olevista eroista, on hyväksyttävä, jos tällaisten säännösten voidaan katsoa olevan tarpeen olennaisten vaatimusten täyttämiseksi; sen vuoksi lainsäädännön yhdenmukaistaminen on tässä tapauksessa rajoitettava vain niihin säännöksiin, jotka ovat tarpeen sähkömagneettista yhteensopivuutta koskevien suojausvaatimusten noudattamisessa; näiden vaatimusten on korvattava asiaa koskevat kansalliset säännökset,
sen vuoksi tässä direktiivissä määritellään ainoastaan sähkömagneettista yhteensopivuutta koskevat suojausvaatimukset; on tärkeää saada yhdenmukaistettuja, sähkömagneettista yhteensopivuutta koskevia eurooppalaisia standardeja, jotta olisi helpompi todeta, että laitteet vastaavat näitä vaatimuksia, ja jotta standardeja vastaavien tuotteiden voidaan katsoa vastaavan suojausvaatimuksia; nämä yhdenmukaistetut eurooppalaiset standardit ovat yksityisoikeudellisten yhteisöjen laatimia ja niiden tulee säilyä muina kuin velvoittavina; tätä tarkoitusta varten Euroopan sähkötekniikan standardointikomitea (CENELEC) tunnustetaan toimivaltaiseksi toimielimeksi vahvistamaan tämän direktiivin soveltamisalaa koskevia yhdenmukaistettuja standardeja 13 päivänä marraskuuta 1984 allekirjoitettujen komission, Euroopan standardointikomitean (CEN) ja CENELECin välisestä yhteistyöstä annettujen yleisten suuntaviivojen mukaisesti; tässä direktiivissä yhdenmukaistetulla standardilla tarkoitetaan teknistä eritelmää (eurooppalaista standardia tai yhdenmukaistamisasiakirjaa), jonka CENELEC on antanut komission toimeksiannosta teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 28 päivänä maaliskuuta 1983 annetun neuvoston direktiivin 83/189/ETY(5) mukaisesti, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 88/182/ETY(6), sekä edellä tarkoitettujen yleisten suuntaviivojen perusteella,
kunnes tässä direktiivissä tarkoitetut yhdenmukaistetut standardit on vahvistettu, tavaroiden vapaata liikkuvuutta olisi helpotettava hyväksymällä siirtymäkauden ajan yhteisön tasolla laitteet, jotka ovat kansallisten standardien mukaisia, sikäli kuin yhteisön tarkastuksessa havaitaan, että tällaiset kansalliset standardit täyttävät tämän direktiivin tavoitteet,
laitetta koskeva EY-vaatimustenmukaisuusvakuutus luo oletuksen, että se on tämän direktiivin mukainen; tämä vakuutus on ilmaistava mahdollisimman yksinkertaisesti,
direktiivin 86/361/ETY soveltamisalaan kuuluvien laitteiden osalta tämän direktiivin säännösten mukaisuus tulisi sähkömagneettista yhteensopivuutta koskevan tehokkaan suojauksen toteuttamiseksi kuitenkin varmentaa jäsenvaltioiden ilmoittamien tarkastuslaitosten antamilla vaatimustenmukaisuusmerkeillä tai -todistuksilla; näiden tarkastuslaitosten antamien merkkien tai todistusten keskinäisen tunnustamisen helpottamiseksi olisi tarkastuslaitoksia nimettäessä huomioon otettavat arviointiperusteet yhdenmukaistettava,
on kuitenkin mahdollista, että laitteet häiritsevät radio- ja televerkkoja; sen vuoksi olisi säädettävä menettelytavoista tämän vaaran vähentämiseksi, ja
tätä direktiiviä sovelletaan laitteisiin ja laitteistoihin, jotka kuuluvat sähköisten kodinkoneiden, kannettavien työkalujen ja vastaavien laitteiden aiheuttamaa radiohäiriötä sekä sytyttimillä varustettujen loistevalaisimien aiheuttaman radiohäiriön vaimentamista koskevien jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämistä koskevien direktiivien 76/889/ETY(7) ja 76/890/ETY(8) soveltamisalaan; nämä direktiivit olisi sen vuoksi kumottava,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
1 `laitteella` kaikkia sähköisiä ja elektronisia laitteita sekä sellaisia laitteita ja laitteistoja, jotka sisältävät sähköisiä tai elektronisia osia;
2 `sähkömagneettisella häiriöllä` mitä tahansa sähkömagneettista ilmiötä, joka voi heikentää laitteen, laitteiston osan tai järjestelmän toimintaa. Sähkömagneettinen häiriö voi olla sähkömagneettista kohinaa, muu kuin toivottu signaali tai muutos itse etenemisympäristössä;
3 `häiriönsiedolla` laitteen, laitteiston osan tai järjestelmän kykyä toimia tarkoitetulla tavalla sähkömagneettisen häiriön vaikutuksen alaisena;
4 `sähkömagneettisella yhteensopivuudella` laitteen, laitteiston osan tai järjestelmän kykyä toimia tyydyttävästi sähkömagneettisessa ympäristössään aiheuttamatta kohtuuttomia sähkömagneettisia häiriöitä millekään muulle samassa ympäristössä olevalle;
5 `toimivaltaisella tarkastuslaitoksella` tarkastuslaitosta, joka täyttää liitteen II vaatimukset ja on sellaiseksi tunnustettu;
6 `EY-tyyppitarkastustodistuksella` asiakirjaa, jossa 10 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu ilmoitettu tarkastuslaitos varmentaa, että tutkittu laitetyyppi on tämän direktiivin sitä koskevien säännösten mukainen.
2 artikla
1. Tätä direktiiviä sovelletaan laitteisiin, jotka ovat omiaan aiheuttamaan sähkömagneettisia häiriöitä tai joiden toimintaan sellainen häiriö on omiaan vaikuttamaan.
Direktiivissä vahvistetaan asiaa koskevat suojausvaatimukset ja tarkastusmenettelyt.
2. Jos tässä direktiivissä säädetyt suojausvaatimukset on yhdenmukaistettu tiettyjen laitteiden osalta erityisdirektiiveissä, tätä direktiiviä ei sovelleta tai tämän direktiivin soveltaminen lakkaa sellaisten laitteiden tai suojausvaatimusten osalta erityisdirektiivien tullessa voimaan.
3. Kansainväliseen teleliikenneyleissopimukseen kuuluvan radio-ohjesääntöjen 1 artiklan 53 kohdassa määriteltyyn tarkoitukseen käytetyt radioamatöörilaitteet voidaan jättää tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle, jos laitteet eivät ole kaupallisesti saatavilla.
3 artikla
Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 2 artiklassa tarkoitettu laite voidaan saattaa markkinoille tai ottaa käyttöön vain, jos se on tässä direktiivissä säädettyjen vaatimusten mukainen asianmukaisesti asennettuna ja kunnossapidettynä sekä suunniteltuun tarkoitukseensa käytettynä.
4 artikla
Edellä 2 artiklassa tarkoitetun laitteen on rakenteeltaan oltava sellainen, että:
a) sen synnyttämä sähkömagneettinen häiriö ei ylitä tasoa, joka estäisi radio- ja telelaitteiden ja muiden laitteiden toimimisen tarkoitetulla tavalla;
b) sillä on riittävä sähkömagneettisten häiriöiden sietokyky, joka tekee mahdolliseksi sen toimimisen tarkoitetulla tavalla.
Pääasialliset suojausvaatimukset luetellaan liitteessä III.
5 artikla
Jäsenvaltiot eivät saa sähkömagneettista yhteensopivuutta koskevista syistä estää alueellaan tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvan ja sen vaatimukset täyttävän laitteen saattamista markkinoille ja ottamista käyttöön.
6 artikla
1. Tämän direktiivin vaatimuksilla ei estetä seuraavien erityistoimenpiteiden toteuttamista missään jäsenvaltiossa:
a) laitteen käyttöönottamista ja käyttöä erityisessä kohteessa koskevat toimenpiteet, joilla on tarkoitus ratkaista olemassa oleva tai ennakoitu sähkömagneettista yhteensopivuutta koskeva ongelma,
b) laitteen asennusta koskevat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on suojata yleisiä televerkkoja tai turvallisuustarkoituksiin käytettyjä vastaanotto- tai lähetysasemia.
2. Rajoittamatta direktiivin 83/189/ETY soveltamista jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille 1 kohdan nojalla toteutetuista toimenpiteistä.
3. Komissio ilmoittaa perustelluiksi tunnustetuista erityistoimenpiteistä Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
7 artikla
1. Jäsenvaltioiden on katsottava, että laite on 4 artiklassa tarkoitettujen suojausvaatimusten mukainen, jos se on:
a) niiden asiaa koskevien kansallisten standardien mukainen, jotka vastaavat sellaisia yhdenmukaistettuja standardeja, joiden viitenumerot on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Jäsenvaltioiden on julkaistava edellä tarkoitettujen kansallisten standardien viitenumerot; tai
b) asiaa koskevien, 2 kohdassa tarkoitettujen kansallisten standardien mukainen, jos näiden standardien soveltamisalaa koskevia yhdenmukaistettuja standardeja ei ole.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle ne 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut kansalliset standardit, joiden ne katsovat täyttävän 4 artiklassa tarkoitetut suojausvaatimukset. Komissio toimittaa nämä standardit viipymättä muille jäsenvaltioille. Komissio ilmoittaa 8 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen jäsenvaltioille ne kansalliset standardit, joiden voidaan katsoa vastaavan 4 artiklassa tarkoitettuja suojausvaatimuksia.
Jäsenvaltioiden on julkaistava edellä tarkoitettujen standardien viitenumerot. Komissio julkaisee ne myös Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
3. Jos valmistaja ei ole noudattanut tai on noudattanut vain osittain 1 kohdassa tarkoitettuja standardeja tai jos sellaisia standardeja ei ole, jäsenvaltioiden on hyväksyttävä, että laitteen katsotaan täyttävän 4 artiklassa tarkoitetut suojausvaatimukset, jos vaatimusten täyttäminen on varmennettu 10 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
8 artikla
1. Jos jäsenvaltio tai komissio katsoo, etteivät 7 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut yhdenmukaistetut standardit täysin vastaa 4 artiklassa tarkoitettuja vaatimuksia, asianomainen jäsenvaltio tai komissio saattaa asian direktiivillä 83/189/ETY perustetun pysyvän komitean, jäljempänä `komitea`, käsiteltäväksi sekä perustelee esityksensä. Komitea antaa asiasta lausunnon viipymättä.
Komissio ilmoittaa saatuaan komitean lausunnon jäsenvaltioille mahdollisimman pian, onko tarpeen poistaa edellä tarkoitetut standardit kokonaan tai osittain 7 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista julkaisuista.
2. Komissio kuulee komiteaa saatuaan 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut tiedot. Komissio jäsenvaltioille mahdollisimman pian ilmoittaa saatuaan komitean lausunnon, tulisiko kyseinen kansallinen standardi katsoa vaatimustenmukaiseksi, ja jos näin on, että standardin viitenumero on julkaistava kansallisesti.
Jos komissio tai jäsenvaltio katsoo, että kansallinen standardi ei enää täytä 4 artiklassa tarkoitettujen suojausvaatimusten osalta vaatimustenmukaisuusolettamukseen tarvittavia ehtoja, komissio kuulee komiteaa, joka antaa lausuntonsa viipymättä. Saatuaan komitean lausunnon komissio ilmoittaa jäsenvaltioille mahdollisimman pian, tulisiko kyseinen standardi edelleen katsoa vaatimustenmukaiseksi, ja jos ei, että se on poistettava kokonaan tai osittain 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista julkaisuista.
9 artikla
1. Jos jäsenvaltio toteaa, että laite, joka on jotakin 10 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen osoitettu vaatimustenmukaiseksi, ei ole 4 artiklassa tarkoitettujen suojausvaatimusten mukainen, sen on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet poistaakseen laitteen markkinoilta, kieltääkseen sen saattamisen markkinoille tai rajoittaakseen sen vapaata liikkuvuutta.
Asianomaisen jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle heti tällaisesta toimenpiteestä ja ilmoitettava perustelut päätökseensä sekä erityisesti se, johtuuko vaatimustenmukaisuuden puuttuminen:
a) edellä 4 artiklassa tarkoitettujen suojausvaatimusten täyttämättä jättämisestä sen vuoksi, että laite ei ole 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen standardien mukainen,
b) edellä 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen standardien virheellisestä noudattamisesta vai
c) edellä 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa standardeissa itsessään olevista puutteellisuuksista.
2. Komissio kuulee asianomaisia osapuolia mahdollisimman pian. Jos komissio näitä kuultuaan katsoo, että toimenpide on perusteltu, se ilmoittaa siitä viipymättä jäsenvaltiolle, joka on toteuttanut toimenpiteen, ja muille jäsenvaltioille.
Jos 1 kohdassa tarkoitettu päätös perustuu standardeissa oleviin puutteellisuuksiin, komissio saattaa asian osapuolia kuultuaan komitean käsiteltäväksi kahden kuukauden kuluessa, jos jäsenvaltio, joka on toteuttanut toimenpiteen, aikoo pitää toimenpiteet voimassa, ja aloittaa 8 artiklassa tarkoitetun menettelyn.
3. Jos laite, joka ei ole vaatimustenmukainen, on jotakin 10 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen osoitettu vaatimustenmukaiseksi, toimivaltaisen jäsenvaltion on toteutettava tarkoituksenmukaiset toimenpiteet sitä vastaan, joka on antanut todistuksen vaatimustenmukaisuuden osoittamisesta, ja ilmoitettava tästä komissiolle ja muille jäsenvaltioille.
4. Komissio huolehtii siitä, että jäsenvaltioille ilmoitetaan tämän menettelyn kulusta ja lopputuloksesta.
10 artikla
1. Sellaisen laitteen osalta, johon valmistaja on soveltanut 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja standardeja, tämän direktiivin vaatimustenmukaisuus on varmennettava valmistajan tai valmistajan edustajan, joka on sijoittautunut yhteisöön, antamalla EY-vaatimustenmukaisuusvakuutuksella. Vakuutus on pidettävä toimivaltaisen viranomaisen käytettävissä 10 vuoden ajan siitä alkaen, kun laite saatettiin markkinoille.
Valmistajan tai valmistajan edustajan, joka on sijoittautunut yhteisöön, on myös kiinnitettävä EY-vaatimustenmukaisuusmerkki laitteeseen tai vaihtoehtoisesti pakkaukseen, käyttöohjeisiin tai takuutodistukseen.
Jos valmistaja tai valmistajan edustaja ei ole sijoittautunut yhteisöön, jokainen yhteisössä laitteen markkinoille saattanut henkilö on vastuussa edellä säädetystä velvollisuudesta pitää saatavilla EY-vaatimustenmukaisuusvakuutus.
EY-vakuutusta ja EY-merkkiä koskevat määräykset ovat liitteessä I.
2. Sellaisen laitteen osalta, johon valmistaja ei ole soveltanut tai on soveltanut vain osittain 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja standardeja, tai jos sellaisia standardeja ei ole, valmistajan tai valmistajan edustajan, joka on sijoittautunut yhteisöön, on pidettävä tekninen rakennetiedosto asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen käytettävissä heti laitteen markkinoille saattamisesta lukien. Rakennetiedostossa on oltava kuvaus laitteesta, selvitys menettelyistä sen varmistamiseksi, että laite on 4 artiklassa tarkoitettujen suojausvaatimusten mukainen, sekä toimivaltaisen tarkastuslaitosten antama tekninen kertomus tai todistus.
Tiedosto on pidettävä toimivaltaisten viranomaisten käytettävissä 10 vuoden ajan siitä alkaen, kun laite saatettiin markkinoille.
Jollei valmistaja tai valmistajan edustaja ole sijoittautunut yhteisöön, laitteen yhteisössä markkinoille saattanut henkilö on vastuussa velvollisuudesta pitää tekninen tiedosto saatavilla.
Se, että laite vastaa teknistä tiedostoa, on varmennettava noudattaen 1 kohdassa säädettyä menettelyä.
Jäsenvaltioiden on, jollei tämän kohdan säännöksistä muuta johdu, katsottava edellä tarkoitetun laitteen täyttävän 4 artiklassa tarkoitetut suojausvaatimukset.
3. Jos 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja standardeja ei vielä ole, voidaan kyseisiin laitteisiin siirtymäkauden aikana 31 päivään joulukuuta 1992 asti jatkaa noudattaen, mitä tämän artiklan 2 kohdassa säädetään, niiden kansallisten järjestelyjen soveltamista, jotka ovat voimassa tämän direktiivin antamispäivänä, sikäli kuin nämä järjestelyt ovat perustamissopimuksen määräysten mukaisia.
4. Se, että direktiivin 86/361/ETY 2 artiklan 2 kohdan soveltamisalaan kuuluva laite vastaa tämän direktiivin säännöksiä, on varmennettava 1 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen, kun valmistaja tai tämän yhteisöön sijoittautunut edustaja on saanut joltakin tämän artiklan 6 kohdassa tarkoitetulta ilmoitetulta tarkastuslaitokselta laitetta koskevan EY-tyyppitarkastustodistuksen.
5. Laitteiden, jotka on suunniteltu radioliikenteeseen sellaisena, kun se on määritelty knasainvälisessä teleliikenneyleissopimuksessa, tämän direktiivin säännösten mukaisuus on varmennettava 1 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen, kun valmistaja tai tämän yhteisöön sijoittautunut edustaja on saanut joltakin jäljempänä 6 kohdassa tarkoitetulta ilmoitetulta tarkastuslaitokselta laitetta koskevan EY-tyyppitarkastustodistuksen.
Tätä säännöstä ei sovelleta edellä tarkoitettuihin laitteisiin, jos ne on suunniteltu ja tarkoitettu yksinomaan radioamatööreille 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
6. Jokaisen jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille tässä artiklassa tarkoitetut toimivaltaiset viranomaiset sekä 4 ja 5 kohdassa tarkoitetut tarkastuslaitokset, jotka ovat vastuussa EY-tyyppitarkastustodistusten antamisesta. Komissio julkaisee luettelon näistä viranomaisista ja tarkastuslaitoksista tiedoksi Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ja huolehtii siitä, että luettelo pidetään ajan tasalla.
Tällaisessa ilmoituksessa on mainittava, ovatko nämä tarkastuslaitokset toimivaltaisia kaikkien tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien laitteiden osalta vai onko niiden vastuu rajoitettu joillekin erityisalueille.
Jäsenvaltioiden on sovellettava liitteessä II lueteltuja arviointiperusteita arvioidessaan tällaisessa ilmoituksessa lueteltavia tarkastuslaitoksia.
Asiaa koskevissa yhdenmukaistetuissa standardeissa määritellyt arviointiperusteet täyttävät tarkastuslaitokset on katsottava edellä tarkoitetut arviointiperusteet täyttäviksi.
Tarkastuslaitoksen ilmoittaneen jäsenvaltion on peruutettava hyväksyminen, jos se toteaa, että tarkastuslaitos ei enää täytä liitteessä II lueteltuja arviointiperusteita. Sen on viipymättä ilmoitettava asiasta komissiolle ja muille jäsenvaltioille.
11 artikla
Kumotaan direktiivi 76/889/ETY ja direktiivi 76/890/ETY 1 päivästä tammikuuta 1992 alkaen.
12 artikla
1. Jäsenvaltioiden on 1 päivään heinäkuuta 1991 mennessä annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä komissiolle.
Jäsenvaltioiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä tammikuuta 1992 alkaen.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
13 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 3 päivänä toukokuuta 1989.