Komission asetus (EY) N:o 1694/2002,
annettu 27 päivänä syyskuuta 2002,
lopullisten suojatoimenpiteiden käyttöönotosta tiettyjen terästuotteiden tuonnissa
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon tuontiin sovellettavasta yhteisestä järjestelmästä ja asetuksen (EY) N:o 518/94 kumoamisesta 22 päivänä joulukuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3285/94(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 2474/2000(2), ja erityisesti sen 7 ja 16 artiklan,
ottaa huomioon tiettyjen kolmansien maiden tuontiin sovellettavasta yhteisestä menettelystä ja asetusten (ETY) N:o 1765/82, (ETY) N:o 1766/82 ja (ETY) N:o 3420/83 kumoamisesta 7 päivänä maaliskuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 519/94(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1138/98(4), ja erityisesti sen 6 ja 15 artiklan,
on kuullut asetusten (EY) N:o 3285/94 ja (EY) N:o 519/94 4 artiklassa perustettua neuvoa-antavaa komiteaa asiasta,
sekä katsoo seuraavaa:
MENETTELY
(1) Tietyt jäsenvaltiot, jäljempänä "asianomaiset jäsenvaltiot", ilmoittivat 6 päivänä maaliskuuta 2002 komissiolle, että tuonnin kehityssuunnat edellyttävät suojatoimenpiteitä. Ne toimittivat tietoja, jotka toimivat asetuksen (EY) N:o 3285/94 10 artiklan ja asetuksen (EY) N:o 519/94 8 artiklan mukaisena käytettävissä olevana näyttönä. Lisäksi ne pyysivät komissiota ottamaan käyttöön väliaikaisia suojatoimenpiteitä ja panemaan vireille suojatoimenpidetutkimuksen.
(2) Asianomaiset jäsenvaltiot väittivät, että tiettyjen terästuotteiden tuonti on viime aikoina kasvanut huomattavasti ja että Yhdysvaltojen toteuttamien kaupan toimenpiteiden seurauksena tapahtunut maan markkinoiden sulkeminen ei pelkästään sulkenut yhteisön tuottajilta merkittävää vientikohdetta vaan myös loi olosuhteet, joissa Yhdysvaltoihin aikaisemmin suuntautunut kauppa ohjautuu nyt voimakkaasti Euroopan yhteisöön, jäljempänä "yhteisöön". Ne väittivät, että Yhdysvaltoihin tarkoitettu teräs ohjattaisiin nyt yhteisöön. Tämä saattaa johtaa alhaisin hinnoin tapahtuvan jo tätä nykyä runsaan tuonnin kasvamiseen huomattavasti, mikä pahentaa entisestään yhteisön teräsmarkkinoilla jo nyt esiintyviä, aikaisemmasta tuonnin lisääntymisestä aiheutuneita vakavia häiriöitä, jotka uhkasivat aiheuttaa vakavaa vahinkoa yhteisön tuottajille.
(3) Asianomaiset jäsenvaltiot ilmoittivat, että yhteisön tuottajat ovat toimittaneet asian kannalta merkityksellisiä tietoja ja vaativat, että yhteisö toteuttaa suojatoimenpiteitä kiireellisesti, koska viive niiden toteuttamisessa saattaisi aiheuttaa vahinkoa, jota olisi vaikea korjata.
(4) Komissio ilmoitti väitetystä tilanteesta kaikille jäsenvaltioille ja kuuli niitä tuonnin ehdoista ja suuntauksista, kuhunkin asianomaiseen alaan kohdistuvasta vakavasta vahingosta tai sen uhasta sekä kyseisten yhteisön tuotteiden taloudellisen ja kaupallisen tilanteen eri näkökohdista.
(5) Komissio pani 28 päivänä maaliskuuta 2002 vireille tutkimuksen tiettyjen tuontiterästuotteiden kanssa samankaltaisten tai suoraan kilpailevien tuotteiden yhteisön tuottajiin kohdistuvasta vakavasta vahingosta tai sen uhasta. Tutkimuksessa tarkastellut 21 terästuotetta ovat 1) seostamattomat kuumavalssatut kelat, 2) seostamattomat kuumavalssatut levyt, 3) seostamattomat kuumavalssatut kapeat nauhat, 4) seosteräksestä valmistetut kuumavalssatut levyvalmisteet, 5) kylmävalssatut levyt, 6) sähkötekniset levyt (muut kuin suuntaisrakeiset sähkötekniset levyvalmisteet), 7) metallipinnoitetut levyt, 8) orgaanisella aineella pinnoitetut levyt, 9) tinatut tuotteet, 10) kvarttolevyt, 11) leveät latat, 12) seostamattomat muototangot ja kevyet profiilit, 13) seosteräksestä valmistetut muototangot ja kevyet profiilit, 14) raudoitustangot, 15) ruostumattomat tangot ja kevyet profiilit, 16) ruostumaton valssilanka, 17) ruostumaton teräslanka, 18) putkenosat (läpimitta alle 609,6 mm), 19) laipat (muuta kuin ruostumatonta terästä), 20) kaasuputket ja 21) ontot profiilit.
(6) Ennen tutkimuksen vireillepanoa kerättyjen ja tarkastettujen tietojen perusteella otettiin samana päivänä käyttöön väliaikaisia toimenpiteitä 15 tutkimuksen kohteena olevan terästuotteen osalta. Kyseessä ovat edellä johdanto-osan 5 kappaleessa tarkoitetut tuotteet 1-6, 9-14, ja 17-19.
(7) Komissio suoritti täysimittaisen tutkimuksen kustakin 21 tuotteesta. Komissio ilmoitti virallisesti tutkimuksen vireillepanosta vientiä harjoittaville tuottajille ja tuojille sekä niitä edustaville järjestöille, joita asian tiedettiin koskevan, vientimaiden edustajille ja yhteisön tuottajille. Komissio lähetti kyselylomakkeet kaikille näille osapuolille ja niille, jotka ilmoittautuivat vireillepanoa koskevan ilmoituksen määräaikaan mennessä. Neuvoston asetuksen (EY) N:o 519/94 5 artiklan ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 3285/94 6 artiklan mukaisesti komissio antoi myös osapuolille, joita asia suoraan koski, mahdollisuuden esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi.
(8) Tietyt vientiä harjoittavat tuottajat, yhteisön tuottajat ja tuojat esittivät kirjallisia huomautuksia. Kaikki asianomaiset osapuolet, jotka määräajassa pyysivät saada tulla kuulluiksi ja jotka ilmoittivat, että menettelyn tulokset todennäköisesti vaikuttavat niihin, ja osoittivat, että niiden kuulemiseen oli erityisiä syitä, saivat mahdollisuuden tulla kuulluiksi. Osapuolten suullisia ja kirjallisia huomautuksia tarkasteltiin, ja ne otettiin huomioon lopullisia päätelmiä tehtäessä. Komissio hankki ja todensi kaikki lopullista määrittämistä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. Tarkastuskäyntejä tehtiin 30 yhteisön tuottajan, 12 vientiä harjoittavan tuottajan ja kahden tuojan toimitiloihin.
(9) Seuraavassa esitetään tuotteita 1-5, 18 ja 19 koskevat tutkimustulokset. Muita tuotteita koskevat tutkimustulokset esitetään erillisessä kyseisiä tuotteita koskevassa asetuksessa.
TUTKIMUKSEN TULOKSET
1. TUOTE 1: KUUMAVALSSATUT KELAT
1.1. Tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tai suoraan kilpaileva tuote
1.1.1. Tarkasteltavana oleva tuote
(10) Tarkasteltavana olevan tuotteen muodostavat tietyt raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistetut, vähintään 600 millimetrin levyiset pleteroimattomat ja muulla tavalla metallilla tai muulla aineella pinnoittamattomat, kelatut, ei enempää valmistetut kuin kuumavalssatut levyvalmisteet, jäljempänä "kuumavalssatut kelat". Kyseinen tuote luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin 7208 10 00 , 7208 25 00 , 7208 26 00 , 7208 27 00 , 7208 36 00 , 7208 37 10 , 7208 37 90 , 7208 38 10 , 7208 38 90 , 7208 39 10 ja 7208 39 90.
(11) Kuumavalssattuja keloja valmistetaan yleensä terästehtaissa kuumavalssaamalla puolivalmiit terästuotteet viimeisen valssauskierroksen jälkeen taikka peittauksen tai jatkuvan hehkutuksen jälkeen. Kuumavalssatut tuotteet kelataan säännöllisiksi keloiksi.
(12) Kuumavalssattujen kelojen laji ja koko vaihtelevat. Suurin osa yhteisön tuonnista kolmansista maista muodostuu niin sanotusta rakenneteräksestä (kuten eurooppalaisen standardin EN 10025 mukaiset S235 ja S275) ja pehmeästä teräksestä (kuten EN 10011:n ja Deutsche Industrie-Normin DIN 1614/1 mukaiset DD11, DD12 ja DD13). Kukin edellä luetelluista CN-koodeista vastaa tiettyä tuotelajia, joka eroaa toisista lajeista leveyden ja paksuuden osalta edellä mainituissa rajoissa.
(13) Tarkasteltavan oleva tuote jaetaan myös viimeistelynsä perusteella kahteen luokkaan: mustiin kuumavalssattuihin keloihin, jotka ovat perustuote, ja peitattuihin kuumavalssattuihin keloihin, joille kuumavalssauksen jälkeen tehdään lisäksi peittaukseksi kutsuttu pintakäsittely. Mustien kelojen ja peitattujen kelojen ero näkyy myös yhdistetyn nimikkeistön rakenteessa: kyseiseen kahteen luokkaan kuuluvat kelat luokitellaan erityisiin, erillisiin CN-koodeihin.
(14) Kuumavalssattuja keloja käytetään muiden terästuotteiden (leveät ja kapeat nauhat, kylmävalssatut tuotteet, putket jne.) lähtömateriaalina.
(15) Vaikka kukin CN-koodi koskee eriteltävissä olevaa kuumavalssatun kelan lajia, kaikkien kelojen todettiin olevan samanlaisia tai samankaltaisia fyysisiltä ja teknisiltä ominaisuuksiltaan sekä käyttötarkoituksiltaan. Kuumavalssattujen kelojen eri lajit ovat näin ollen yksi ainoa tuote, joka luokitellaan edellä mainittuihin CN-koodeihin.
1.1.2. Samankaltaiset tai suoraan kilpailevat tuotteet
(16) Komissio on tutkinut, onko yhteisön tuottajien tuottama tuote, jäljempänä "samankaltainen tuote", samankaltainen kuin tarkasteltavana oleva tuontituote. Tutkimuksen aikana komissio sai tietyiltä suurilta kuumavalssattujen kelojen viejiltä ja tuojilta huomautuksia, joiden mukaan yhteisön tuottajat eivät tuota tietyn tyyppisiä yhteisöön tuotavia kuumavalssattuja keloja, eikä niitä siksi tulisi pitää samankaltaisena kuin tarkasteltavaa tuotetta.
(17) Komissio tutki nämä huomautukset yksityiskohtaisesti ja otti huomioon erityisesti seuraavat tutkimuksen päätelmät:
a) tuontituotteella ja yhteisön tuotteella oli sama kansainvälinen tariffiluokittelu. Lisäksi niiden fyysiset ominaisuudet kuten koostumus, koko, muoto ja pintarakenne olivat samanlaiset tai samankaltaiset ja niiden valmistuksessa noudatettiin kansainvälisesti tunnustettuja standardeja;
b) tuontituotetta ja yhteisön tuotetta myytiin samankaltaisia tai samanlaisia kaupan kanavia käyttäen ja hintatietoja oli helposti saatavilla (yksityiskohtaisia hintatietoja julkaistaan esimerkiksi alan julkaisuissa kuten Metal Bulletin ja Steel Weekly), ja tarkasteltavana oleva tuote ja yhteisön tuottajien tuote kilpailivat pääasiassa hinnalla;
c) tuontituote ja yhteisön tuote sopivat kumpikin samaan tai samankaltaiseen loppukäyttöön, ja ne olivat siksi kutakuinkin vaihtoehtoisia tai toisensa korvaavia tuotteita ja helposti vaihdettavissa;
d) kuluttajat pitivät tuontituotetta ja yhteisön tuotetta vaihtoehtoina, jotka voivat suorittaa tietyt tehtävät tietyn puutteen tai tarpeen täyttämiseksi, ja tältä osin viejien ja tuojien yksilöimät erot olivat ainoastaan tietylle asiakkaalle valmistettuja pieniä muunnoksia.
(18) Komissio on päätellyt, että kannanotoissa väitetyistä tuoteominaisuuksien teknisistä ja laadullisista eroista huolimatta tuontituote ja yhteisön tuote ovat "samankaltaisia tai suoraan kilpailevia".
1.2. Tuonnin lisääntyminen
(19) Komissio on tutkinut, onko tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti yhteisöön lisääntynyt niin suuressa määrin absoluuttisesti mitattuna tai suhteessa yhteisön tuotantoon ja/tai sellaisilla ehdoilla, että se aiheuttaa tai uhkaa aiheuttaa vakavaa vahinkoa yhteisön tuottajille. Komissio on keskittynyt tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin viimeisimpänä ajanjaksona, jolta tietoja oli saatavilla absoluuttisesti mitattuna sekä suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon (lukuun ottamatta käyttöä kytkösmarkkinoilla) ja kokonaistuotantoon. Seuraavassa taulukossa esitetään tuonnin kehitys absoluuttisesti mitattuna. Lisäksi tuontia verrataan sekä myytäväksi tarkoitettuun yhteisön tuotantoon että yhteisön kokonaistuotantoon (mukaan luettuna käyttö kytkösmarkkinoilla) kunakin vuonna ajanjaksolla 1997-2001.
Tuote 1
Kuumavalssatut kelat
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
(20) Ennen Aasian kriisiä(5) tuonti pysytteli melko tasaisesti noin 2,4 miljoonassa tonnissa (1995: 2,26 milj. tonnia, 1996: 2,39 milj. tonnia). Aasian kriisin seurauksena tuonti kasvoi vuodesta 1997 vuoteen 1998 noin 47 prosenttia, ja sen keskimääräinen hinta laski lähes 9 prosenttia. Suhteessa yhteisön kokonaistuotantoon tuonti kasvoi noin 5 prosentista noin 7 prosenttiin ja suhteessa myytyyn tuotantoon 14,8 prosentista 23,7 prosenttiin. Komissio katsoo kuitenkin, että vuoden 1998 tuonnin määrä ei ollut edustava aasialaisten tuottajien erittäin alhaisten hintojen ja niistä seuranneen tuontivyöryn vuoksi.
(21) Seuraavana vuonna, kun Aasian kriisin vaikutukset alkoivat heiketä, tuonti palasi tavanomaisemmalle, vaikkakin hieman vuotta 1997 korkeammalle tasolle, mutta tuonnin keskihinta pysyi alhaisena. Vuonna 1999 tuonti väheni myös suhteessa kokonaistuotantoon ja vapailla markkinoilla myytyyn tuotantoon. Verrattaessa vuosia 1997 ja 1999 voidaan kuitenkin todeta, että tuonnin tulo markkinoille lisääntyi absoluuttisesti sekä suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon ja kokonaistuotantoon.
(22) Vuodesta 1999 vuoteen 2000 tuonti kasvoi 3,85 miljoonasta tonnista 4,83 miljoonaan tonniin, mikä on 0,98 miljoonan tonnin eli 25 prosentin kasvu. Saman ajanjakson aikana myytäväksi tarkoitetun tuotannon osuus väheni hieman (20,7 miljoonasta tonnista 20,3 miljoonaan tonniin), joten vapaiden markkinoiden tuotantoon nähden kasvu oli 28 prosenttia. Kokonaistuotanto kasvoi vuonna 2000 lähes 2 prosenttia, missä näkyi kytkösmarkkinoiden käyttöön tarkoitetun tuotannon lisääntyminen, joten tuonnin lisääntyminen suhteessa kokonaistuotantoon oli vähäisempää, 24 prosenttia.
(23) Vuodesta 2000 vuoteen 2001 tuonti kasvoi 5,01 miljoonaan tonniin (noin 0,18 miljoonan tonnin eli 4 prosentin kasvu). Vuonna 2001 myytäväksi tarkoitettu tuotanto supistui edelleen 4,2 prosenttia 19,45 miljoonaan tonniin, joten suhteessa vapailla markkinoilla myytyyn tuotantoon tuonti lisääntyi noin 8 prosenttia. Myös kokonaistuotanto väheni vuonna 2001 (5,05 miljoonaa tonnia eli 7,5 prosenttia), missä näkyi kytkösmarkkinoille tarkoitetun tuotannon ja vapailla markkinoilla myydyn tuotannon väheneminen. Tuonnin kasvu suhteessa kokonaistuotantoon oli näin ollen noin 11 prosenttia.
(24) Tarkasteltavana olevan tuotteen hinta laski vuodesta 1997 vuoteen 1998 ja pysyi alhaisena vuonna 1999. Hinnan aleneminen vuonna 1998 ja sen pysyminen alhaisena vuonna 1999 näyttää johtuneen Aasian kriisistä. Hinnat kohosivat vuonna 2000 (290 euroon tonnilta), mutta laskivat taas vuonna 2001 (13 prosenttia). Komissio toteaa, että huolimatta hintojen noususta vuonna 2000 tuonti (sekä absoluuttisesti mitattuna että suhteessa tuotantoon) lisääntyi edelleen vuonna 2001 hintojen laskiessa. Tuonnin keskimääräinen hinta oli 290 euroa tonnilta vuonna 2000, ja se laski 254 euroon tonnilta vuonna 2001. Komissio toteaa myös, että yhteisöön suuntautuvan tuonnin lisääntyminen tapahtui aikana, jolloin euro oli suhteellisen heikko Yhdysvaltain dollariin nähden ja kuumavalssattujen kelojen hinnat olivat Yhdysvalloissa 30-40 prosenttia korkeammat kuin yhteisössä.
1.2.1. Kahden vuoden liukuvat keskiarvot
(25) Komissio on tarkastellut kahden vuoden liukuvia keskiarvoja selvittääkseen merkityksellisen tuonnin perustrendin vuodesta 1997 vuoteen 2001 ja määrittääkseen, onko tuonnin viimeaikainen lisääntyminen vakiintunut kehityssuuntaus. Niistä käy ilmi, että vuosien 1997/1998 ja 1999/2000 välillä tuonti vaihteli kaikilla kaksivuotiskausilla 4,05 miljoonasta tonnista 4,34 miljoonaan tonniin, mutta lisääntyi vuosien 1999/2000 ja 2000/2001 välillä yli 13 prosenttia 4,34 miljoonasta tonnista 4,92 miljoonaan tonniin.
1.2.2. Tuonnin markkinaosuus
(26) Tuonnin markkinaosuus kasvoi voimakkaasti vuodesta 1997 vuoteen 1998 Aasian kriisin seurauksena, kunnes se vuonna 1999 väheni 17,1 prosenttiin, mikä merkitsee 19 prosentin kasvua vuoteen 1997 verrattuna. Vuodesta 2000 lähtien tuonnin markkinaosuus kasvoi ensin 20,8 prosenttiin (22 prosentin kasvu) ja sitten 22,3 prosenttiin (7 prosentin kasvu).
1.2.3. Päätelmät
(27) Komissio katsoo, että tuonnin voimakas kasvu vuonna 1998 oli poikkeuksellista eikä sitä voida pitää tuonnin normaaliin kehitykseen kuuluvana. Tästä on osoituksena myös se, että tuonti väheni merkittävästi vuonna 1999. Jos vuotta 1998 ei oteta huomioon, tuonnin vuotuinen kasvuprosentti vuosina 1997-1999 oli absoluuttisesti mitattuna 8,6 prosenttia (9,2 prosenttia suhteessa kokonaistuotantoon ja 13 prosenttia suhteessa vapailla markkinoilla myytyyn tuotantoon). Sen sijaan vuodesta 1999 vuoteen 2000 tuonnin vuotuinen kasvuaste oli absoluuttisesti mitattuna 25 prosenttia (24 prosenttia suhteessa kokonaistuotantoon ja 28 prosenttia suhteessa vapailla markkinoilla myytyyn tuotantoon). Kullakin mittaustavalla tuonnin vuotuinen kasvuaste oli vuodesta 1999 vuoteen 2000 yli kaksi kertaa suurempi kuin edellisellä jaksolla, ja tuonti kasvoi edelleen vuonna 2001. On huomattava, että väliaikaisten toimenpiteiden vaiheessa asetetun kiintiön käytön mukainen tuonnin suuri määrä näyttää toteutuvan vuoden 2002 osalta.
(28) Tuonnin kahden vuoden liukuvan keskiarvon kehitys viiden vuoden tutkimusajanjaksolla osoittaa, että tuonnin viimeaikaista kasvua ei voida katsoa vakiintuneeksi suuntaukseksi.
(29) Tuonnin lisääntymistä voidaan pitää äkillisenä, voimakkaana ja merkittävänä, jos sitä verrataan aikaisempien vuosien kehitykseen, etenkin kun otetaan huomioon, että tuonnin lisääntymistä vuonna 1998 ei voida pitää edustavana.
1.3. Ennakoimattomat kehityssuuntaukset
1.3.1. Kaupan suojakeinojen käytön lisääntyminen Yhdysvalloissa
(30) Yhdysvallat, jonka osuus on noin kahdeksasosa maailman teräksenkulutuksesta, alkoi vuodesta 1998 lähtien Aasian kriisin vuoksi soveltaa teräsalalla aikaisempaa enemmän kaupan suojakeinoja voidakseen suojella kotimarkkinoidensa tuottajia kilpailulta. WTO on tehnyt päätöksen osasta näitä toimenpiteitä, ja joidenkin käytetyistä menetelmistä on todettu olevan ristiriidassa WTO:n sääntöjen kanssa. Monet yhä voimassa olevista toimenpiteistä perustuvat kuitenkin samoihin menetelmiin.
(31) Seuraavassa taulukossa esitetään Yhdysvaltojen vuosina 1997-2001 teräsalalla tekemien polkumyynti- ja tasoitustulleja koskevien lopullisten päätösten lukumäärät ja osoitetaan toiminnan vilkastuminen kolmen viime vuoden aikana.
TAULUKON PAIKKA
(32) Vuoden 2001 aikana Yhdysvallat lisäksi ilmoitti uusista laaja-alaisista toimista teräsalalla. Tammikuussa 2001 Yhdysvallat pani vireille teräsalalla tutkimuksen Yhdysvaltojen vuonna 1974 annetun kauppalain 223 pykälän mukaisesti. Heinäkuussa 2001 Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komitea (International Trade Commission) pani vireille teräsalalla laaja-alaisen tutkimuksen Yhdysvaltojen vuonna 1974 annetun kauppalain 202 pykälän mukaisesti. Joulukuussa 2001 kansainvälisen kaupan komitea suositti suojatoimenpiteitä suurelle joukolle terästuotteita.
(33) Nämä toimet, jotka huipentuivat Yhdysvaltojen presidentin 5 päivänä maaliskuuta 2002 ilmoittamiin suojatoimenpiteisiin, vähensivät entisestään terästuotteiden tuontia Yhdysvaltoihin ja johtivat maan teräksentuonnin supistumiseen 33 prosentilla vuosina 1998-2001. Erityisesti suojakeinojen käyttöönotto, josta oli puhuttu useita kuukausia ennen sen käyttöönottoa, hillitsi tuontia Yhdysvaltoihin, koska se loi epävarmuutta talouden toimijoiden keskuudessa. Se on itse asiassa kaikkien aikojen laajin kaupan suojatoimi, jonka WTO:n jäsen on ottanut käyttöön, ja se koski noin 17 miljardin Yhdysvaltain dollarin tuontia.
1.3.2. Kaupan suojakeinojen käytön lisääntyminen Yhdysvalloissa tarkasteltavana olevan tuotteen osalta
(34) Yhdysvallat otti vuosina 1999-2001 käyttöön kuumavalssattujen kelojen osalta 14 polkumyyntitoimenpidettä (yksi suspensiosopimus mukaan luettuna), joihin liittyi korkea tulli, ja kuusi tasoitustullitoimenpidettä. Erityisesti Yhdysvallat otti heinäkuussa 1999 käyttöön 41,27-43,40 prosentin polkumyyntitullit tarkasteltavana olevan tuotteen Brasiliasta peräisin olevassa tuonnissa. Syyskuussa 2000 Yhdysvallat otti käyttöön tarkasteltavana olevan tuotteen Argentiinasta peräisin olevassa tuonnissa 40,6-44,59 prosentin polkumyyntitullit ja 41,69 prosentin tasoitustullit (joista joitakin sovellettiin kumulatiivisesti). Marraskuussa 2000 Yhdysvallat otti käyttöön tarkasteltavana olevan tuotteen Kiinasta peräisin olevassa tuonnissa 64,20-90,83 prosentin polkumyyntitullit. Samoin marraskuussa 2000 Yhdysvallat otti käyttöön tarkasteltavana olevan tuotteen Intiasta peräisin olevassa tuonnissa 36,53-44,40 prosentin polkumyyntitullit ja 8,28-31,89 prosentin tasoitustullit (joista joitain sovellettiin kumulatiivisesti).
(35) Yhdysvalloissa oli 15 päivänä maaliskuuta 2002 mennessä voimassa kuumavalssattuja keloja koskevia polkumyyntitoimenpiteitä 14 maan viejiä vastaan ja tasoitustullitoimenpiteitä kuuden maan viejiä vastaan. Maat, joita menettelyt koskivat, olivat Alankomaat, Argentiina, Brasilia, Etelä-Afrikka, Indonesia, Intia, Japani, Kazakstan, Kiina, Romania, Taiwan, Thaimaa, Ukraina ja Venäjä. Kaikissa tapauksissa polkumyynti- ja tasoitustullitoimenpiteen toteuttamisen jälkeen tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti Yhdysvaltoihin kyseisestä maasta on vähentynyt. Yhdysvaltoihin suuntautuva tuonti väheni voimakkaasti vuonna 2001, jolloin tarkasteltavan tuotteen osalta oli voimassa 14 polkumyyntitoimenpidettä ja kuusi tasoitustullitoimenpidettä. Tämän lisäksi Yhdysvallat pani saman vuoden alussa vireille teräsalan tutkimuksen vuonna 1974 annetun Yhdysvaltojen kauppalain 223 pykälän nojalla, ja puolivälissä vuotta Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komissio (ITC) ilmoitti mittavasta teräsalan tutkimuksesta samaisen kauppalain 202 pykälän nojalla.
(36) Vuosina 1999-2001 tuonti Yhdysvaltoihin laski 5,40 miljoonasta tonnista 2,56 miljoonaan tonniin. Saman ajanjakson aikana tuonti yhteisöön kasvoi 3,8 miljoonasta tonnista 5 miljoonaan tonniin, mikä merkitsee 32 prosentin kasvua.
(37) Komissio on myös määrittänyt, että Yhdysvaltojen vähennettyä kuumavalssattujen kelojen tuontia markkinoilleen tuonti EU:n markkinoille kasvoi. Komissio on käytettävissä olevien tietojen perusteella määrittänyt, että Yhdysvaltojen lisääntynyt ja laajamittainen kaupan suojakeinojen käyttö viime vuosina, Yhdysvaltoihin suuntautuvan kuumavalssattujen kelojen tuonnin jyrkkä väheneminen vuodesta 2000 vuoteen 2001 sekä yhteisöön suuntautuvan kuumavalssattujen kelojen tuonnin lisääntyminen korreloivat keskenään ajallisesti. Yhteisön markkinat olivat vuonna 2001 kuumavalssattujen kelojen tärkein vientikohde. Sekä yhteisön että Yhdysvaltojen markkinoilla on samanlaisia teollisia käyttäjiä. Monet niistä viejistä, joihin Yhdysvaltojen käyttöönottamat kaupan suojakeinot kohdistuvat, ovat harjoittaneet myös vientiä yhteisöön useita vuosia. Samaan aikaan kun Yhdysvaltojen tuonti väheni jyrkästi, tuonti yhteisöön kasvoi vuonna 2001 ennätyslukemiin huolimatta siitä, että BKT:n kasvu, tuotanto ja kulutus vähenivät.
(38) Tätä lisääntynyttä ja laajamittaista turvautumista kaupan suojakeinoihin, joista osan on todettu olevan ristiriidassa WTO:n sääntöjen kanssa, ei voitu ennakoida Uruguayn kierroksen päättyessä. Kyse on suojalausekesopimuksessa edellytetyistä ennakoimattomista olosuhteista.
1.3.3. Yhdysvaltoihin suuntautuvan tuonnin väheneminen
(39) Seuraavassa taulukossa esitetään harmonoidun järjestelmän (HS) koodeihin 7208 10, 7208 25, 7208 26, 7208 27, 7208 36, 7208 37, 7208 38 ja 7208 39 (joihin sisältyvät tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tuote) luokiteltujen tuotteiden tuonti Yhdysvaltoihin vuosina 1997-2001.
TAULUKON PAIKKA
Lähde:
Global Trade Atlas.
(40) Tuonti Yhdysvaltoihin lisääntyi vuodesta 1997 vuoteen 1998, mutta vuonna 1999 se väheni taas ja alitti niukasti vuoden 1997 tason. Vuodesta 1999 vuoteen 2000 tuonti kasvoi noin 6,4 miljoonaan tonniin. Vuodesta 2000 vuoteen 2001 tuonti kuitenkin väheni voimakkaasti, noin 60 prosenttia.
(41) Yhdysvaltoihin suuntautuvan kuumavalssattujen kelojen tuonnin vähenemistä voidaan selittää ensinnäkin edellä johdanto-osan 21-26 kappaleessa mainittujen toimenpiteiden välittömällä vaikutuksella viejiin, joiden tuotteisiin alettiin soveltaa polkumyynti- ja/tai tasoitustulleja. Sitä voidaan kuitenkin selittää myös epäsuoralla ennaltaehkäisevällä vaikutuksella, joka kyseisillä toimenpiteillä ja kaikkia tarkasteltavana olevan tuotteen vientiä Yhdysvaltoihin harjoittavia viejiä koskevilla tutkimuksilla oli.
(42) Seuraavassa taulukossa esitetään erityisten polkumyynti-/tasoitustullitoimenpiteiden vaikutus tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin tietyistä maista.
TAULUKON PAIKKA
1.4. Yhteisön tuottajien määritelmä
(43) Kuumavalssattujen kelojen kokonaistuotanto yhteisössä on noin 68 miljoonaa tonnia vuodessa. Yhteisön teräsyritykset, jotka toimivat tutkimuksessa kaikilta osin yhteistyössä, ovat:
- Aceralia Corporacion Siderurgica, Espanja
- Cockerill Sambre SA, Belgia
- Arbed Sidmar NV, Belgia
- Sollac SA, Ranska
- Stahlwerke Bremen GmbH, Saksa
- EKO Stahl GmbH, Saksa
- Corus Strip UK, Yhdistynyt kuningaskunta
- Corus Strip BV, Alankomaat
- Rautaruukki Oyj, Suomi
- Riva Ilva SpA, Italia
- Salzgitter AG Stahl & Technologie, Saksa
- SSAB Tunplatt AB, Ruotsi
- Thyssen Krupp Stahl AG, Saksa.
(44) Nämä yritykset ovat kaikki Euroopan rauta- ja terästeollisuutta edustavan European Confederation of the Iron and Steel Industryn (Eurofer) jäseniä. Niiden osuus on noin 91,4 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuotannosta yhteisössä, ja ne muodostavat asetuksen N:o 3285/94 5 artiklan 3 kohdan c alakohdassa ja asetuksen N:o 519/94 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun huomattavan suuren osuuden yhteisön kokonaistuotannosta. Näin ollen niiden katsotaan tässä menettelyssä olevan yhteisön tuottajia.
1.5. Vakava vahinko
1.5.1. Johdanto
(45) Määrittääkseen, aiheutuuko samankaltaisen tuotteen yhteisön tuottajille vakavaa vahinkoa eli onko yhteisön tuottajien asema yleisesti ottaen heikentynyt merkittävästi, komissio on arvioinut kaikkia asiaan liittyviä objektiivisia ja määrällisesti mitattavia tekijöitä, jotka vaikuttavat yhteisön tuottajien tilanteeseen. Komissio on arvioinut tarkasteltavana olevan tuotteen osalta erityisesti tuotantokapasiteetin kehitystä, tuotantoa, kapasiteetin käyttöastetta, työllisyyttä, tuottavuutta, kassavirtaa, sijoitetun pääoman tuottoa, käyttöä kytkösmarkkinoilla, varastoja, kulutusta, myyntiä, markkinaosuutta, hintaa, hinnan alittavuutta ja kannattavuutta vuosina 1997-2001. Kyseiset taloutta koskevat tiedot on esitetty tämän tuoteanalyysin lopussa.
(46) Tutkimuksen mukaan kuumavalssatut kelat voivat päätyä kahteen eri käyttötarkoitukseen. Ne voidaan myydä kuumavalssattuina keloina tai käyttää yrityksen sisällä muiden tuotteiden valmistukseen. Yhteisön tuottajien valmistamista kuumavalssatuista keloista noin 69 prosenttia käytetään sisäisesti, toisin sanoen tuottajat jatkojalostavat niitä integroidussa prosessissa, usein samalla tuotantolinjalla, jäljempänä "käyttö kytkösmarkkinoilla". Nämä kuumavalssatut kelat käytetään sisäisessä jatkojalostuksessa, eivätkä ne tavallisesti ole laskutuksen kohteena.
(47) Muu tuotanto myydään kuumavalssattuina keloina markkinahintaan sekä etuyhteydessä oleville että etuyhteydettömille asiakkaille yhteisön markkinoilla, jäljempänä "vapaat markkinat". Myös kuumavalssattujen kelojen tuonti myydään vapailla markkinoilla. Tärkeimmät ostajat vapailla markkinoilla ovat riippumattomat kylmävalssattuja tuotteita valmistavat tehtaat, kuten putkien tuottajat, teräspalvelukeskukset, teräskauppiaat ja tukkuliikkeet. Sekä yhteisön tuotannonalan myymät kuumavalssatut kelat että yhteisöön tuotavat kuumavalssatut kelat myydään samantyyppisille asiakkaille ja käytetään samoihin tarkoituksiin. Kuumavalssattujen kelojen myyntiin vapailla markkinoilla liittyy kauppalaskujen esittäminen.
(48) Tutkimuksessa kävi ilmi, että kytkösmarkkinoilla käytettäväksi tarkoitetut kuumavalssatut kelat olivat selvästi erilaisessa kilpailutilanteessa kuin vapaille markkinoille tarkoitetut. Kytkösmarkkinoilla käytettäviksi tarkoitettuihin kuumavalssattuihin keloihin tuonti ei vaikuta suoraan. Sen sijaan myytäväksi tarkoitettu tuotanto kilpaili suoraan tuonnin kanssa.
(49) Jotta yhteisön tuottajien tilanteesta saataisiin mahdollisimman täydellinen kuva, komissio on hankkinut ja tutkinut tietoja sekä kytkösmarkkinoiden käyttöön että vapaille markkinoille tarkoitetuista kuumavalssatuista keloista. Koska myynti vapailla markkinoilla kilpailee tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin kanssa, komissio keskittyi vapaiden markkinoiden tarkasteluun. Vapaita markkinoita ja kytkösmarkkinakäyttöä koskevia tietoja on yhdistetty siinä määrin kuin mahdollista, mutta analyysi jakautuu tarvittaessa mahdollisuuksien mukaan vapaisiin markkinoihin ja kytkösmarkkinakäyttöön.
1.5.2. Tarkasteltavaa tuotetta kokonaisuudessaan koskeva analyysi
1.5.2.1. Tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
TAULUKON PAIKKA
(50) Tutkimus osoitti, että arvioitu teoreettinen kokonaistuotantokapasiteetti ei merkittävästi muuttunut tutkimusajanjaksolla.
(51) Kapasiteetin käyttöaste pysyi melko muuttumattomana vuosina 1997-2000 (83,4-85,9 prosenttia), mutta se aleni lähes 8 prosenttia vuonna 2001 (79,4 prosenttiin). Tuottaakseen voittoa terästeollisuuden kapasiteetin käyttöasteen on oltava korkea. Kapasiteetin käyttöasteen jyrkkä aleneminen heijastelee tuotannon voimakasta vähenemistä.
1.5.2.2. Yhteisön kokonaistuotanto
TAULUKON PAIKKA
(52) Yhteisön kokonaistuotanto väheni vuodesta 1997 vuoteen 1998, mutta elpyi osittain vuonna 1999 ja saavutti huippunsa vuonna 2000 lisäkysynnän myötä. Vuonna 2001 tuotanto supistui, kun myynti ja kytkösmarkkinoiden käyttö vähenivät. Tässä yhteydessä viitataan suurimpaan jatkojalostettuun tuotteeseen, tuotteeseen 5 liittyvän tuonnin analyysiin.
1.5.2.3. Työllisyys
TAULUKON PAIKKA
(53) Työllisyys pysyi kutakuinkin ennallaan tarkasteltavan olevan tuotteen osalta vuosina 1997 ja 1998. Työllisyys aleni lähes 2300 henkilöllä (6,6 prosenttia) vuodesta 1998 vuoteen 1999 tehtaiden sulkemisen myötä, mutta se vakiintui vuonna 2000. Työllisyys aleni edelleen lähes 1400 henkilöllä (4,3 prosenttia) vuonna 2001, ja työllisyyden heikkeneminen oli erityisen tuntuvaa tuona vuonna, koska tehtaita suljettiin edelleen. Työllisyyden odotetaan laskevan edelleen vuonna 2002, ja yhden tuotantolaitoksen sulkeminen Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuoden 2002 toisella neljänneksellä antoi jossain määrin tukea tälle oletukselle.
1.5.2.4. Tuottavuus
TAULUKON PAIKKA
(54) Tuottavuus pysyi ennallaan noin 1900 tonnissa työntekijää kohti vuosina 1997 ja 1998. Se kohosi yli 2000 tonniin työntekijää kohti vuonna 1999. Tuottavuus pysyi kutakuinkin tällä tasolla vuosina 2000 ja 2001.
1.5.2.5. Kassavirta
TAULUKON PAIKKA
(55) Kassavirtaa voitiin tarkastella vain yhteistyössä toimineiden tarkasteltavana olevaa tuotetta valmistavien yritysten osalta eikä pelkästään suhteessa tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Siksi tätä indikaattoria ei pidetty yhtä merkityksellisenä kuin muita edellä esitettyjä indikaattoreita. Siitä käy kuitenkin ilmi negatiivinen tilanne vuosina 1997-2001 ja vuodesta 2000 vuoteen 2001.
1.5.2.6. Sijoitetun pääoman tuotto
TAULUKON PAIKKA
(56) Sijoitetun pääoman tuottoa voitiin tarkastella ainoastaan yhteistyöhön osallistuneiden tarkasteltavana olevaa tuotetta valmistavien yritysten osalta eikä pelkästään suhteessa tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Siksi myös tätä indikaattoria pidettiin vähemmän merkityksellisenä kuin edellä esitettyjä muita indikaattoreita. Siitä käy kuitenkin ilmi negatiivinen tilanne vuosina 1997-2001 ja vuodesta 2000 vuoteen 2001.
(57) Tämän otsikon alle kuuluvan kulutuksen, myynnin, markkinaosuuden, yksikköhintojen, kannattavuuden ja varastojen tarkastelua ei katsottu tarpeelliseksi, sillä näiden indikaattoreiden täysimittaisella analysoinnilla on merkitystä vain vapaiden markkinoiden kannalta.
1.5.3. Vapaita markkinoita koskeva analyysi
1.5.3.1. Kulutus
TAULUKON PAIKKA
(58) Kuumavalssattujen kelojen kulutus yhteisössä määritettiin yhteisön tuottajien vapailla markkinoilla tapahtuneen kokonaismyynnin ja Eurostatin ilmoittaman, tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisöön tulleen kokonaistuonnin perusteella.
(59) Vuosina 1997-1999 yhteisön kulutus pieneni lähes 2 prosenttia 22,9 miljoonasta tonnista 22,5 miljoonaan tonniin. Vuodesta 1999 vuoteen 2000 kulutus yhteisössä kasvoi 2,8 prosenttia viisivuotiskauden korkeimmalle tasolle (23,2 miljoonaa tonnia), mutta se aleni vuonna 2001 jälleen 22,5 miljoonaan tonniin (3 prosentin lasku). Kulutuksen vähenemistä vuodesta 2000 vuoteen 2001 tarkastellaan kohdassa "Muut tekijät". Tarkoituksena on määrittää, vaikuttiko se yhteisön tuottajille aiheutuneeseen vakavaan vahinkoon, ja jos vaikutti, missä määrin.
1.5.3.2. Myyntimäärät
TAULUKON PAIKKA
(60) Samankaltaisen tuotteen myynti yhteisössä väheni 19,66 miljoonasta tonnista 18,08 miljoonaan tonniin vuodesta 1997 vuoteen 1998 mutta koheni 18,70 miljoonaan tonniin vuonna 1999. Tämän jälkeen samankaltaisen tuotteen myynti väheni vuodesta 1999 vuoteen 2000 edelleen, tällä kertaa 2 prosenttia. Vuodesta 2000 vuoteen 2001 myynti väheni vielä 4 prosenttia ja oli vuonna 2001 alimmillaan viiteen vuoteen, 17,49 miljoonaa tonnia. Tästä on nähtävissä tuonnin yhä vahvempi asema taantuvilla markkinoilla.
1.5.3.3. Markkinaosuus
TAULUKON PAIKKA
(61) Yhteisön tuottajien markkinaosuus laski 85,7 prosentista 79 prosenttiin vuodesta 1997 vuoteen 1998, mikä johtui siitä, että Aasian kriisin seurauksena tuonti Kaakkois-Aasiasta lisääntyi huomattavasti vuonna 1998. Vallatakseen seuraavana vuonna (1999) takaisin suurimman osan menetetystä markkinaosuudesta yhteisön tuottajilla ei ollut muuta vaihtoehtoa kuin vastata tuonnin aiheuttamaan hintojen alenemiseen laskemalla omia hintojaan. Vuodesta 1999 yhteisön tuottajien markkinaosuus on kuitenkin pienentynyt tuntuvasti, 79,2 prosenttiin vuonna 2000 ja 77,7 prosenttiin vuonna 2001. Tämä osoittaa tuonnin markkinoilletulon lisääntyneen tuona aikana huolimatta siitä, että yhteisön tuottajat laskivat hintojaan 8 prosenttia vuodesta 2000 vuoteen 2001. Hintojen lasku ja markkinaosuuden menettäminen tuonnille heikensi jyrkästi yhteisön tuottajien kannattavuutta, kuten jäljempänä esitetään.
1.5.3.4. Samankaltaisen tuotteen hinta ja hinnan alittavuus
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
(62) Samankaltaisen tuotteen keskihinta kohosi vuodesta 1997 vuoteen 1998 mutta laski vuonna 1999 alimmilleen viiteen vuoteen, 235 euroon tonnilta. Hinnat kohenivat vuonna 2000, mutta laskivat vuonna 2001 taas 277 euroon tonnilta (8 prosenttia). Suuntauksen vahvistaa myös se, että neljännesvuosittain tarkasteltuna yhteisön tuotteiden hinnat laskivat vuoden 2001 ensimmäisen vuosineljänneksen (VN 1) 283 eurosta tonnilta vuoden 2002 ensimmäisen vuosineljänneksen 254 euroon tonnilta.
(63) Hinnan alittavuuden tason määrittämiseksi hintatietoja tarkasteltiin vertailukelpoisilla ajanjaksoilla, samalla kaupan tasolla ja samanlaisille asiakkaille suuntautuvan myynnin osalta. Yhteisön tuottajien laskuttamien hintojen ja yhteisöön vientiä harjoittavien tuottajien hintojen vertailu osoittaa, että tuontihinnat olivat keskimäärin 3,9 prosenttia alhaisemmat kuin kotimarkkinahinnat vuonna 2001.
(64) Komissio toteaa, että tuonnin hinta oli koko tutkimusajanjakson selvästi yhteisön tuotteen hintaa alhaisempi. Seuraava käyrädiagrammi osoittaa, että hinnaltaan alhaisen tuonnin voimakas lisääntyminen vuonna 1998 pakotti yhteisön tuottajat laskemaan hintojaan vuonna 1999, mikä aiheutti kannattavuuden jyrkän heikkenemisen ja tappioita yhteisön tuottajille vuonna 1999. Kulutuksen lisääntymisen ja normaalimpien markkinaolosuhteiden ansiosta yhteisön tuottajat saattoivat nostaa hintojaan ja parantaa kannattavuuttaan vuonna 2000. Tuonnin voimakas lisääntyminen tuona vuonna aiheutti kuitenkin hintojen laskun vuonna 2001. Tuonnin voimakas lisääntyminen jatkui vuoden 2001 puolella, ja sen vaikutuksen jatkuminen näkyy yhteisön tuotteen hinnan alenemisena.
PIC FILE= "L_2002261FI.001201.TIF
1.5.3.5. Kannattavuus
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
(65) Yhteisön tuottajien myynnin kannattavuus yhteisössä on vaihdellut huomattavasti viiden vuoden tarkastelujakson aikana. Kannattavuus oli heikoimmillaan 1999 ja parhaimmillaan 2000. Vuonna 2001, jolloin tuonti oli viisivuotiskauden aikana suurimmillaan, tuonnin keskimääräinen hinta laski 254 euroon tonnilta ja yhteisön tuotteen keskimääräinen hinta laski 277 euroon tonnilta. Tätä heijastelee vuoden 2001 osalta todettu 3,9 prosentin hinnan alittavuus. Hintojen lasku ja myynnin määrän pieneneminen saivat yhdessä aikaan yhteisön tuottajien kannattavuuden heikkenemisen 10,8 prosentista - 3,1 prosenttiin. Suuntauksen vahvistaa lisäksi se, että vuoden 2001 ensimmäisen vuosineljänneksen ja vuoden 2002 ensimmäisen vuosineljänneksen tiedot osoittavat yhteisön tuottajien EU-myynnin kannattavuuden laskeneen 1,1 prosentista - 10,9 prosenttiin.
(66) Viitehinnan alittavuus kertoo kuinka paljon alhaisempi tuontituotteen hinta on verrattuna siihen hintatasoon, johon yhteisön tuottajat voisivat odottaa pääsevänsä vahinkoa aiheuttamattomassa tilanteessa. Viitehinnan alittavuuden taso laskettiin yhteisön tuotteen keskimääräisen vahinkoa aiheuttamattoman tonnihinnan perusteella. Tämä hinta laskettiin lisäämällä yhteisön tuotteen tuotantokustannuksiin 8 prosentin voittomarginaali. Tätä voittomarginaalia pidettiin kohtuullisena, koska se vastaa yhteisön tuottajien voittoa tavanomaisessa kaupankäynnissä, johon ei ole vaikuttanut äkillinen, voimakas tuonnin lisääntyminen. Vahinkoa aiheuttamatonta hintaa verrattiin kyseisen tuontituotteen keskimääräiseen painotettuun hintaan tonnilta vuonna 2001. Näiden kahden hinnan ero ilmaistiin prosenttimääränä tuodun tuotteen cif-hinnasta yhteisön rajalla, ja tuloksena viitehinnan alittavuudeksi saatiin 17,5 prosenttia.
1.5.3.6. Varastot
TAULUKON PAIKKA
(67) Varastot pienenivät hieman vuonna 1998 mutta kasvoivat merkittävästi vuonna 1999 ja edelleen (vaikkakin vähemmän) vuosina 2000 ja 2001. Varastojen kasvu vuodesta 1998 vuoteen 1999 oli samanaikaista kytkösmarkkinoiden käytön vähenemisen kanssa, ja se näyttää johtuneen pääasiassa tästä vähenemisestä. Varastot jatkoivat kuitenkin kasvuaan, vaikka kytkösmarkkinoiden käyttö lisääntyi seuraavana vuonna (2000). Ne kasvoivat edelleen vuonna 2001, koska sekä myytäväksi että kytkösmarkkinoiden käyttöön tarkoitettu tuotanto supistui.
1.5.4. Kytkösmarkkinoiden käyttöä koskeva analyysi
TAULUKON PAIKKA
(68) Jotkin kytkösmarkkinoiden käyttöön liittyvät indikaattorit on esitetty laajemmassa yhteydessä, jolloin kytkösmarkkinoiden käyttö on osa tarkasteltavan tuotteen kattavaa analyysiä (kapasiteetti, kapasiteetin käyttöaste, työllisyys ja tuottavuus). Tiedot, joita saatiin tietyistä muista edellä vapaiden markkinoiden yhteydessä tarkastelluista tekijöistä (myyntihinta, varastot ja kannattavuus), eivät luonteensa vuoksi ole välittömästi ja objektiivisesti verrattavissa tietoihin, jotka koskevat kuumavalssattujen kelojen vapaita markkinoita. Tiedot eivät kuitenkaan osoita, että olisi ollut kannattavampana tuottaa kytkösmarkkinoiden käyttöä kuin vapaita markkinoita varten. Siksi analyysissä keskitytään kytkösmarkkinoiden käyttöön tarkoitettuun tuotantoon ja tarkastellaan, onko tuotanto kehittynyt vastaavasti kuin tuotanto vapaille ja kokonaismarkkinoille.
(69) Kytkösmarkkinoiden käyttöön tarkoitettu tuotanto lisääntyi lähes 700000 tonnia vuodesta 1997 vuoteen 1998, mutta väheni jälleen 44,6 miljoonaan tonniin vuonna 1999. Kytkösmarkkinoiden käyttö lisääntyi vuodesta 1999 vuoteen 2000 44,6 miljoonasta 46,7 miljoonaan tonniin (4,7 prosentin lisäys). Yhteisön tuottajat pystyivät tämän vuoksi lisäämään kokonaistuotantoaan vuonna 2000, vaikka vapailla markkinoilla myyty tuotanto väheni. Vuonna 2001 käyttö kytkösmarkkinoilla kuitenkin väheni. Vapailla markkinoilla myytävän tuotannon vähenemisen kanssa tämä aiheutti kokonaistuotannon pienenemisen 62,4 miljoonaan tonniin vuonna 2001 (yli 7 prosentin lasku vuodesta 2000).
1.5.5. Päätelmät
(70) Tiedot osoittavat, että vaikka tuotantokapasiteetti pysyi vakaana ja tuottavuus lisääntyi hieman, kapasiteetin käyttöaste, tuotanto ja työllisyys ovat kaiken kaikkiaan kehittyneet negatiivisesti ja negatiivista kehitystä voidaan havaita myös kassavirrassa ja sijoitetun pääoman tuotossa. Kaiken kaikkiaan vapaita markkinoita koskevat tiedot osoittavat, että kulutuksen supistuessa ja varastojen lisääntyessä myynti, markkinaosuus, hinnat ja kannattavuus ovat kehittyneet negatiivisesti. Käyttö kytkösmarkkinoilla kehittyi samansuuntaisesti sitä koskevien tietojen perusteella. Tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaisvaltaista käyttöä koskeva analyysi on vahvistanut nämä tulokset.
(71) Komissio toteaa erityisesti, että vuonna 2001, jolloin tuonti oli suurimmillaan (5 miljoonaa tonnia) viisivuotiskaudella, yhteisön tuottajien EU-myynti oli pienimmillään (17,49 miljoonaa tonnia) ja niiden kannattavuus heikkeni nopeasti. Samaan aikaan myös vapailla markkinoilla myytävä tuotanto ja kulutus vähenivät ja hinnat laskivat. Tätä taustaa vasten olisi voinut odottaa, että tuonti olisi vähentynyt, mutta sen sijaan se lisääntyi jo toisena peräkkäisenä vuotena.
(72) Näiden tekijöiden yhdistelmän vaikutus yhteisön tuottajiin näkyy indikaattoreissa. Yhteisön tuottajat ovat menettäneet markkinaosuuksia, jotka supistuivat viisivuotiskaudella pienimmilleen vuonna 2001. Kapasiteetin käyttöaste - ja sen myötä tuottavuus - on laskenut jyrkästi vuonna 2001. Työllisyys on myös heikentynyt ja heikentynee edelleen vuonna 2002. Tuotannon, yhteisön myynnin määrän ja hintojen lasku vaikuttivat vuonna 2001 kaiken kaikkiaan niin, että yhteisön tuottajien kannattavuus heikkeni, ja ne kääntyivät tappiollisiksi. Suuntausta tukee se, että hinnat alenivat ja kannattavuus heikkeni jatkuvasti vuoden 2001 ensimmäisen neljänneksen ja vuoden 2002 ensimmäisen neljänneksen välisenä aikana.
(73) Kaikkien näiden tekijöiden ja erityisesti vapaita markkinoita koskevan analyysinsa perusteella komissio päättelee, että yhteisön tuottajille on aiheutunut vakavaa vahinkoa.
1.6. Syy-yhteys
(74) Jotta voidaan tutkia, onko tuonnin lisääntymisen ja vakavan vahingon välillä syy-yhteyttä, ja varmistaa, että muiden tekijöiden aiheuttamaa vahinkoa ei panna tuonnin lisääntymisen tiliin, komissio on menetellyt seuraavasti:
- Vahingollisina pidettyjen tekijöiden vahingolliset vaikutukset on eroteltu toisistaan,
- nämä vahingolliset vaikutukset on jaettu niiden taustalla oleville vahinkoa aiheuttaville tekijöille, ja
- sen jälkeen kun vahinko oli jaettu kaikille todetuille vahinkoa aiheuttaville tekijöille, komissio määritti, onko tuonnin lisääntyminen vakavan vahingon aito ja merkittävä syy.
1.6.1. Tuonnin lisääntymisen vaikutus
(75) Kuumavalssattujen kelojen markkinat ovat avoimet hankintalähteiden, asiakkaiden ja hintojen suhteen. Koska kuumavalssatut kelat ovat pohjimmiltaan hyödyketuotteita, tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tuote kilpailevat pääasiassa hinnalla.
(76) Vuosina 1999-2001 tuonnin markkinaosuus kasvoi 17,1 prosentista 22,3 prosenttiin yhteisön tuottajien markkinaosuuden pienentyessä 82,9 prosentista 77,7 prosenttiin. Samaan aikaan tuonnin osuus kasvoi 18,6 prosentista 25,8 prosenttiin vapailla markkinoilla myydystä tuotannosta. Näin ollen tuonti on lisääntynyt myös suhteessa tuotantoon yhteisön tuottajien kustannuksella.
(77) Vuodesta 2000 vuoteen 2001 tuontituotteen keskimääräinen yksikköhinta yhteisön markkinoilla laski 290 eurosta 254 euroon tonnilta. Yhteisön tuotteen keskimääräinen yksikköhinta laski 301 eurosta 277 euroon tonnilta. Näillä avoimilla markkinoilla hinnan alittavuudella oli ratkaiseva vaikutus. Samankaltaisen tuotteen keskimääräisen yksikköhinnan laskun vaikutus yhteisön tuottajien EU-myyntituloihin olisi jo pelkästään merkinnyt 8 prosentin (440 miljoonan euron) vähennystä vuonna 2001. Kun otetaan huomioon, että myynnin määrä väheni samaan aikaan, liikevaihto yhteisössä pieneni tosiasiallisesti 678 miljoonaa euroa. Kiinteät kustannukset muodostavat merkittävän osuuden kokonaiskustannuksista. Näin ollen myyntitulojen väheneminen laski kannattavuutta suhteellisesti enemmän, ja vuonna 2001 yhteisön tuottajien kannattavuus olikin tappiollinen - 3,1 prosenttia. Tätä hintojen laskua ja kannattavuuden heikkenemistä on tarkasteltava ottaen huomioon suljettujen tuotantolaitosten määrä ja siitä seurauksena oleva työpaikkojen vähentyminen.
(78) Näistä syistä komissio katsoo, että hinnaltaan alhaisen tuonnin lisääntyminen korreloi yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon kanssa ja että tuonnin lisääntymisellä on ollut vahingollisia vaikutuksia, jotka ovat näkyneet hintapaineina ja yhteisön tuottajien yhteisössä myymien määrien pienenemisenä.
1.6.2. Kulutuksen muutoksen vaikutukset
(79) Komissio tutki vuodesta 2000 vuoteen 2001 tapahtuneen kulutuksen vähenemisen vahingollisia vaikutuksia. Kulutuksen vähenemistä on tarkasteltava osana viiden vuoden tutkimusajanjakson yleistä suuntausta. Kulutus, joka oli 22,9 miljoonaa tonnia vuonna 1997, supistui 22,5 miljoonaan tonniin vuonna 1999 mutta lisääntyi sitten 634000 tonnilla 23,2 miljoonaan tonniin vuonna 2000 ja väheni taas noin 677000 tonnilla 22,5 miljoonaan tonniin vuonna 2001.
(80) Tässä tapauksessa komissio katsoo, että luvuista näkyvä kulutuksen lisääntyminen vuonna 2000 johtui lähinnä tuonnin ja varastojen huomattavasta kasvusta tuona vuonna. Tästä syystä suuntausten muutokset antavat oikeamman kuvan tapahtumista. Vaikka kulutus väheni vuodesta 2000 vuoteen 2001, kaiken kaikkiaan kulutus väheni 442000 tonnilla eli 2 prosentilla viisivuotiskauden aikana. Näin kulutus supistui keskimäärin 0,4 prosenttia vuodessa.
(81) Tarkasteltaessa kysymystä tässä nimenomaisessa tapauksessa on otettava huomioon kaikkien markkinaosapuolten reaktio kulutuksen laskevaan kehityssuuntaukseen. Tämän osalta todettiin, että yhteisön tuottajat joutuivat vähentämään myyntiään noin 900000 tonnilla vuodesta 2000 vuoteen 2001 mutta tuonti kehittyi voimakkaasti päinvastaiseen suuntaan. Mitään taloudellista syytä, joka selittäisi tuonnin voimakkaan kasvun, ei löydetty. Yksikään tuoja ei esimerkiksi väittänyt, että tuonnin lisääntyminen johtuisi alemmista tuotantokustannuksista.
(82) Mitä tulee hintavaikutuksiin, vain 0,4 prosentin vuotuisella kulutuksen vähenemisellä ei pitäisi yleensä olla merkittäviä hintavaikutuksia, jos tuotanto mukautetaan nopeasti markkinoiden tarpeisiin. Tältä osin yhteisön tuottajat näyttävät toimineen vähentämällä sekä tuotantoa että myyntiä enemmän kuin olisi ollut tarpeen kulutuksen vähenemiseen vastaamiseksi.
(83) Jos hintapaineet vähenevät, alhaisten hintojen vahingolliset vaikutukset vähenevät. Tärkein tekijä tässä yhteydessä on voitto, jonka pieneneminen olisi jäänyt olemattomaksi, jos hinnat eivät olisi alentuneet tuntuvasti. Sen vuoksi on perusteltua päätellä, että ilman hinnaltaan alhaisen tuonnin voimakasta lisääntymistä kulutuksen väheneminen ei olisi johtanut voittojen tuntuvaan pienenemiseen.
(84) Kaikesta tästä huolimatta yhteisön tuottajien myynti olisi yhä ollut vähäisempää, vaikka kaikki markkinaosapuolet olisivatkin toimineet vastuullisesti ja mukauttaneet tuotantoaan. Kulutus oli vuonna 2001 samalla tasolla kuin vuonna 1999 (eli 22,5 miljoonaa tonnia). Vuonna 2000 kulutus lisääntyi 600000 tonnilla mutta palasi vuoden 1999 tasolle vuonna 2001. Yhteisön tuottajien myynti kuitenkin väheni vuonna 2000 vuoteen 1999 verrattuna 350000 tonnilla kulutuksen valtavasta kasvusta huolimatta. Samaan aikaan vuonna 2000 tuonti lisääntyi 1000000 tonnilla vuoteen 1999 verrattuna. Näin ollen tuonti vei koko kulutuksen kasvun ja huomattavasti enemmän. Vuonna 2001 kulutus palasi vuoden 1999 tasolle ja yhteisön tuottajien myynti väheni noin 900000 tonnilla, kun taas tuonti jatkoi kasvuaan. Kulutuksen laskevan kehityssuuntauksen mukaisesti yhteisön tuottajien myynnin olisi pitänyt vähentyä noin 70000 tonnia vuodessa.
(85) Edellä esitettyjen syiden vuoksi päätellään, että kulutuksen vähenemisen ja todettujen vahingollisten vaikutusten välillä on selvä vaikkakaan ei huomattava yhteys.
1.6.3. Kytkösmarkkinoiden käytössä tapahtuneiden muutosten vaikutukset
(86) Komissio on myös tutkinut, mitä vaikutuksia kuumavalssattujen kelojen kytkösmarkkinoilla tapahtuvan käytön kehittymisellä on ollut. Käyttö kytkösmarkkinoilla oli kutakuinkin vakaata vuosina 1997-1999 (44,6 miljoonaa tonnia), mutta se lisääntyi huomattavasti vuonna 2000 (46,7 miljoonaa tonnia) ja väheni taas vuonna 2001 (42,8 miljoonaa tonnia). Samalla aikavälillä kehityssuuntauksen mukainen väheneminen oli 2 miljoonaa tonnia. Komissio totesi, että kehityssuuntauksen mukainen väheneminen vastasi välituotteiden ja valmiiden tuotteiden markkinaolosuhteita.
(87) Muut kytkösmarkkinoiden käyttöä koskevat tiedot eivät luonteensa vuoksi ole välittömästi ja objektiivisesti verrattavissa tietoihin, jotka koskevat kuumavalssattujen kelojen vapaita markkinoita. Tiedoissa ei kuitenkaan ole näyttöä siitä, että yritykset pitivät kytkösmarkkinoiden käyttöön tarkoitettua tuotantoa kannattavampana kuin vapaiden markkinoiden käyttöön tarkoitettua tuotantoa.
(88) Kytkösmarkkinoilla tapahtuvan käytön vähenemisellä on siis ollut vahingollisia vaikutuksia tuotantoon, mikä on puolestaan vaikuttanut kapasiteetin käyttöasteeseen, kiinteisiin yksikkökustannuksiin ja kannattavuuteen. Yhteisön tuottajille vapailla markkinoilla aiheutunut hintojen ja tulojen aleneminen johtui kuitenkin hinnaltaan alhaisesta tuonnista, eikä se liity juurikaan tai lainkaan käytön vähenemiseen kytkösmarkkinoilla.
1.6.4. Vientikyvyn muutosten vaikutukset
(89) Komissio tutki myös viennin vähentymisen vaikutukset.
TAULUKON PAIKKA
(90) Vuosina 1997-1999 yhteisön tuottajien viemien kuumavalssattujen kelojen määrä laski 2,54 miljoonasta tonnista 1,94 miljoonaan tonniin. Vuosina 1999-2001 vienti pysyi melko vakaana: se laski ensin vuonna 2000 ja elpyi hieman vuonna 2001. Viisivuotiskauden aikana vienti väheni noin 580000 tonnilla, vaikka suurin osa vähenemisestä tapahtui vuosina 1997-1999. Vuodesta 1999 vienti on ollut vakaata. Vienti ei näin ollen ole myöhäisimpänä ajanjaksona 2000-2001 vaikuttanut aiheutuneeseen vahinkoon. Koska viennin vähenemisestä aiheutui vahinkoa lähinnä viisivuotiskauden alkupuolella, vahinkoa on pidettävä vähemmän merkittävänä kuin se olisi ollut viisivuotiskauden loppupuolella tapahtuessaan.
(91) Edellä esitettyjen syiden vuoksi päätellään, että viennin vähenemisen ja todettujen vahingollisten vaikutusten tietty yhteys viisivuotiskauden alkupuolella.
1.6.5. Liikakapasiteetin vaikutus
(92) Komissio on lisäksi tutkinut, onko vakava vahinko aiheutunut yhteisön tuottajien liikakapasiteetista. Tutkimusajanjakson aikana ei tapahtunut merkittäviä muutoksia arvioidussa teoreettisessa kokonaistuotantokapasiteetissa, ja kapasiteetin käyttöaste oli koko ajan yli tai vain niukasti alle 80 prosenttia. Siksi kapasiteetin ja vahingollisten vaikutusten välillä ei todettu yhteyttä.
1.6.6. Rakenneuudistusten vaikutus
(93) Komissio tutki myös, ovatko yhteisön tuottajien viime vuosina toteuttamilla rakenneuudistuksilla ollut vahingollisia vaikutuksia. Tämän osalta on todettava, että rakenneuudistus aiheuttaa yleensä lyhyen aikavälin kustannuksia (kuten erorahat, hankintakustannukset jne.), jotka ovat pienempiä kuin keskipitkällä aikavälillä tehokkuuden parantumisesta saatavat hyödyt. Meneillään olevan rationalisointiprosessin vuoksi tämä merkitsee sitä, että lyhyen aikavälin kustannukset, vaikka ne olisivatkin pieniä, vaikuttivat kustannusrakenteeseen.
1.6.7. Vahingollisten vaikutusten jakaminen
(94) Yhteisön tuottajille aiheutunut vakava vahinko näkyi lähinnä myynnin pienenemisenä ja taloudellisten tappioiden lisääntymisenä. Komissio yksilöi neljä tekijää, jotka tuonnin lisääntymisen ohella vaikuttivat osaltaan vahingon syntymiseen: kulutuksen pieneneminen, kytkösmarkkinoiden käytön väheneminen, viennin supistuminen ja käynnissä olevat rationalisointitoimet.
(95) Kulutuksen pieneneminen oli vähäistä eli noin 0,4 prosenttia vuodessa, vaikkakin kulutus väheni selvemmin vuonna 2001 kuin 2000. Tuonnin kehitys ei kuitenkaan vastannut lainkaan kulutuskehitystä, ja komissio katsoo, että kulutuksen vähäisellä alenemisella ei ollut merkittävää vaikutusta määrään tai hintoihin.
(96) Kytkösmarkkinoiden käytön vähenemisellä, joka todettiin erityisesti vuodesta 2000 vuoteen 2001, oli negatiivinen vaikutus lähinnä määrään. Näin ollen sillä ei ole merkittävää yhteyttä yhteisön tuottajien kokemaan hintojen ja tulojen alenemiseen vapailla markkinoilla.
(97) Komissio tutki myös yhteisön tuottajien viennin vähenemisen viisivuotiskaudella. Vienti väheni viisivuotiskauden alkupuolella. Kauden loppupuolella, jolloin vakava vahinko aiheutui, vienti pysyi kuitenkin vakaana. Siksi viennin kehityksellä oli huomattavasti pienempi vaikutus yhteisön tuottajiin vuosina 2000 ja 2001 kuin tuonnin kasvulla.
(98) Samoin rationalisointitoimista komissio toteaa, että niiden vaikutus yhteisön tuottajien kustannusrakenteeseen ei ole merkittävä, varsinkaan jos niitä verrataan hinnaltaan alhaisen tuonnin hintavaikutukseen.
(99) Komissio totesi, että yhteisön tuottajien myyntimäärän, myyntihintojen ja kannattavuuden aleneminen johtui pääasiassa tuonnin lisääntymisestä. Tuonti ensinnäkin lisääntyi kulutuksen kasvua nopeammin vuonna 2000 ja jatkoi sitten lisääntymistään kulutuksen käännyttyä laskuun vuonna 2001.
1.6.8. Päätelmät
(100) Tutkittuaan muiden tiedossa olevien tekijöiden vahingolliset vaikutukset ja eroteltuaan ne toisistaan ja tuonnin lisääntymisen vahingollisista vaikutuksista ja varmistettuaan, ettei muiden tekijöiden aiheuttamaa vahinkoa panna tuonnin tiliin, komissio esittää päätelmänään, että tuonnin lisääntymisen ja yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon välillä on aito ja huomattava yhteys.
1.7. Muut kehityssuuntaukset
(101) Komissio on lisäksi analysoinut useita elementtejä, joiden perusteella voidaan päätellä, että yhteisön tuottajille aiheutunut vakava vahinko voisi pahentua merkittävästi, jos tuonti jatkuu nykytasolla tai lisääntyy.
1.7.1. Teräsalaa koskevat Yhdysvaltojen suojatoimenpiteet
(102) Yhdysvallat otti 5 päivänä maaliskuuta 2002 käyttöön suojatoimenpiteitä, jotka koskivat tiettyjä terästuotteita, myös kuumavalssattuja keloja. Toimenpiteet tulivat voimaan 20 päivänä maaliskuuta 2002, ja niillä korotetaan Yhdysvaltoihin suuntautuvasta tuonnista arvon perusteella kannettavaa tullia ensimmäisenä vuonna 30 prosenttia, toisena vuonna 24 prosenttia ja kolmantena vuonna 18 prosenttia. Toimenpiteitä ei sovelleta Kanadaan, Israeliin, Jordaniaan ja Meksikoon eikä useisiin kehitysmaiksi luokiteltuihin maihin.
1.7.2. Teräsalaa koskevista Yhdysvaltojen suojatoimenpiteistä johtuva kaupan uudelleensuuntautuminen
(103) Yhteisö tutki Yhdysvaltojen toimenpiteiden todennäköisen vaikutuksen analysoimalla tärkeimpien Yhdysvaltoihin vievien maiden tilannetta.
(104) Vuonna 2001 Yhdysvaltoihin tuotiin 2562747 tonnia tavaroita, jotka on luokiteltu samoihin harmonoidun tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmän koodeihin kuin tarkasteltavana oleva tuote. Näiden tuotteiden tärkeimmät viejät Yhdysvaltoihin olivat Alankomaat (13 % / 340000 tonnia), Ranska (13 % / 320000 tonnia), Korea (11 % / 270000 tonnia), Kanada (9 % / 240000 tonnia), Turkki (9 % / 230000 tonnia), Meksiko (9 % / 230000 tonnia) ja Australia (9 % / 230000 tonnia). Intia, Kiina, Taiwan, Indonesia, Thaimaa, Ukraina, Venäjä, Etelä-Afrikka, Brasilia, Saksa ja Japani ovat myös olleet merkittäviä toimittajia Yhdysvaltojen markkinoille viime vuosina.
(105) Kokonaisvienti Yhdysvaltoihin vuonna 2001 Yhdysvaltain suojatoimenpiteiden kohteena olevista maista (lukuun ottamatta tuottajia yhteisössä ja niissä maissa, jotka eivät kuulu suojatoimenpiteiden piiriin näiden tuotteiden osalta) oli noin 1 miljoona tonnia. Tiettyjen toimittajien tietyt tuotteet on myös jätetty Yhdysvaltain suojatoimenpiteiden ulkopuolelle, mutta näiden määrien ei katsota olevan merkittäviä.
(106) Komissio tutki, onko todennäköistä, että Yhdysvaltojen määräämistä suojatoimenpiteistä seurannut rajoittunut pääsy Yhdysvaltojen markkinoille johtaisi yhteisöön suuntautuvan viennin lisääntymiseen. Komissio tutki yhteistyössä toimivien vientiä harjoittavien tuottajien kapasiteettitilannetta. Tuottajien todettiin lisänneen kapasiteettiaan vuosien 1997-1999 noin 123 miljoonasta tonnista 140,4 miljoonaan tonniin vuonna 2001. Yksikään yhteistyössä toimivista vientiä harjoittavista tuottajista ei ilmoittanut aikovansa vähentää kapasiteettiaan lähitulevaisuudessa eikä yksikään ilmoittanut aikovansa vähentää tuotantoaan Yhdysvaltojen toimenpiteiden vuoksi.
(107) Useimmat ilmoittivat pyrkivänsä korvaamaan Yhdysvaltojen viennin mahdollisen vähenemisen myymällä enemmän kotimarkkinoillaan, mutta tämän väitteen yhteydessä on otettava huomioon muuttumattomana pysyvä tai vähenevä kulutus näillä markkinoilla. Näin ollen on hyvin epätodennäköistä, että kyseiset tuottajat pystyvät merkittävästi kasvattamaan myyntiään kotimarkkinoilla. Ei myöskään ole todennäköistä, että ne voivat lisätä myyntiä muille vientimarkkinoille, sillä useimmilla näistä markkinoista tuottajat kärsivät jo nyt Yhdysvaltojen markkinoiden sulkemisesta, eikä ole merkkejä siitä, että kulutus lisääntyisi näillä markkinoilla lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä niin merkittävästi, että tuonnin lisääntyminen olisi mahdollista.
(108) Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena yhteisöön uudelleen ohjautuvan kaupan potentiaalinen määrä on näin ollen 1 miljoona tonnia, ellei lopullisia toimenpiteitä oteta käyttöön. On syitä, joiden vuoksi tämä mahdollisuus ei ehkä kokonaisuudessaan toteudu, kuten Yhdysvaltojen tämänhetkinen korkea kotimainen hintataso, joka voi johtaa jonkin verran odotettua suurempaan tuontimäärään 30 prosentin tulleista huolimatta, sekä se, että kolmansien maiden tuottajat pystyvät mahdollisesti osittain korvaamaan Yhdysvaltojen markkinoiden menetykset myymällä enemmän kotimarkkinoillaan. Tämä saattaa jossain määrin toteutua erityisesti niiden maiden osalta, jotka ovat ottaneet käyttöön suojatoimenpiteitä Yhdysvaltojen suojatoimien vastapainoksi. Tuottajat voivat myös kasvattaa varastojaan jonkin aikaan.
(109) Yhteisöön suuntautuvan viennin lisääntymiseen on kuitenkin edelleen hyvin merkittävät mahdollisuudet. Vuonna 2001 tapahtuneeseen lisäykseen oli monta syytä, kuten vakavaa vahinkoa koskevassa analyysissa jo todettiin; nämä syyt ovat edelleen olemassa ja niiden vuoksi tuonnin voidaan odottaa edelleen lisääntyvän. Lisäksi uuden tekijän muodostavat Yhdysvaltojen suojatoimet, joiden vuoksi yli jää huomattava tuotantomäärä, jolle tuottajat pyrkivät kuumeisesti löytämään ostajia. Näissä olosuhteissa voidaan kohtuudella olettaa, että ilman lopullisia toimenpiteitä kaupan uudelleen ohjautuminen olisi kaikkein pienimmillään 25-50 prosenttia edellä lasketusta määrästä (1 miljoona tonnia), joka voisi ohjautua muualle Yhdysvaltojen markkinoilta. On hyvin todennäköistä, että se on suurempi, mutta on katsottu järkeväksi käyttää analyysin perustana varovaisia arvioita.
(110) Myös sillä on merkitystä, että vuonna 2001 kuumavalssattujen kelojen tärkeimmät vientimarkkinat olivat yhteisössä (5 miljoonaa tonnia). Seuraavina olivat Korea (4,2 miljoonaa tonnia), Yhdysvallat (2,6 miljoonaa tonnia), Kiina (2,3 miljoonaa tonnia), Japani (1,7 miljoonaa tonnia) ja Turkki (1,6 miljoonaa tonnia). Tässä näkyy, että yhteisö oli ja on yhä viimeaikaisten toimenpiteiden jälkeen yksi maailman avoimimmista markkinoista. Euron viimeaikainen vahvistuminen Yhdysvaltain dollariin ja muihin tärkeimpiin valuuttoihin nähden lisää lyhyellä ja pitkällä aikavälillä tuonnin houkuttelevuutta yhteisön tuotantoon verrattuna.
1.7.3. Yhteisön viennin väheneminen teräsalaa koskevien Yhdysvaltojen suojatoimenpiteiden seurauksena
(111) Yhdysvaltojen toimenpiteiden välitön vaikutus on ollut yhteisöstä Yhdysvaltoihin suuntautuvan kuumavalssattujen kelojen viennin voimakas väheneminen. Arvon perusteella kannettavan 30 prosentin tullin käyttöönotto lopettaa pitkälti tämän viennin. Joitakin pieniä määriä saatetaan kuitenkin viedä, sillä hinnat ovat Yhdysvalloissa tällä hetkellä korkeita, minkä vuoksi voi olla kannattavaa maksaa tullit, jotta ainakin ylimääräiset varastot voidaan myydä. Vaikka otetaan mahdollisuuksien mukaan huomioon poikkeukset, joita Yhdysvallat on myöntänyt toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen, yhteisön vienti Yhdysvaltoihin, joka oli määrältään noin 820000 tonnia vuonna 2001, tulee vähenemään merkittävästi Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena.
(112) Lisäksi on todennäköistä, että yhteisön vienti muille kolmansien maiden markkinoille vähenee myös, koska tuottajien kaikkialla maailmassa on vaikeampaa harjoittaa vientiä Yhdysvaltojen toimenpiteiden vuoksi ja siksi, että kolmannet maat ja yhteisö ovat ottaneet käyttöön puolustussuojatoimia välttääkseen viennin uudelleen ohjautumisen omille markkinoilleen.
1.7.4. Yhdysvaltojen toimenpiteiden ennustetut vaikutukset
(113) Komissio on arvioinut, kuinka lopullisten toimenpiteiden määräämättä jättäminen mahdollisesti vaikuttaisi yhteisön tuottajiin ja millaista kaupan uudelleen ohjautuminen olisi Yhdysvaltojen suojatoimenpiteiden seurauksena ja kuinka nämä toimenpiteet vaikuttavat yhteisön vientiin. Komissio on todennut, että ilman yhteisön suojatoimenpiteitä tuonti nousee väistämättä, minkä seurauksena yhteisön tuotannonalan tilanne huononee erittäin vakavasti. Yhteisön tuottajien erittäin heikon tilanteen vuoksi tuonnin merkittävällä lisääntymisellä olisi erittäin vakavia seurauksia. Odotettu noin 250000-500000 tonnin lisäys johtaisi välittömästi siihen, että yhteisön tuottajien myynti vähenisi edelleen tuntuvasti, ja myynnin väheneminen vaikuttaisi hyvin pian erittäin negatiivisesti muihin tuotannonalan tilaa kuvaaviin indikaattoreihin.
(114) Yhteisön viennin jatkuva väheneminen tulee myös osaltaan merkittävästi heikentämään yhteisön tuottajien tilaa. Yhteisön viennin arvioidaan vähentyneen Yhdysvaltojen toimenpiteiden jälkeen huomattavasti, ja tulevina kuukausina tilanne pysyy todennäköisesti ennallaan tai jopa heikkenee entisestään.
(115) Ennakoitu tuonnin lisääntyminen ja yhteisön viennin väheneminen heikentäisi yhteisön tuotannonalan tilannetta huomattavasti kaikkien niiden tekijöiden osalta, joita on tarkasteltu määritettäessä vakavaa vahinkoa. Välittömänä seurauksena olisi myynnin väheneminen ja hintojen aleneminen edelleen voimakkaasti, mikä taas vaikuttaisi kielteisesti tuotantoon, nostaisi yksikkökustannuksia ja lisäisi tappioita. Kielteisiä kokonaisvaikutuksia pahentaisikin suuresti se, että yhteisön tuottajat kärsivät jo nyt vakavaa vahinkoa viime vuosina lisääntyneen tuonnin takia.
1.7.5. Päätelmät
(116) Kun otetaan huomioon, että yhteisön tuottajat kärsivät jo nyt vakavaa vahinkoa, voidaan kohtuudella päätellä, että ilman lopullisia toimenpiteitä tuonnin todennäköinen lisääntyminen edelleen tulee huomattavasti pahentamaan yhteisön tuottajien tilannetta. Lisäksi tilannetta pahentaa yhteisön viennin merkittävä väheneminen Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena.
Tuote 1
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
2. TUOTE 2 - SEOSTAMATTOMAT KUUMAVALSSATUT LEVYT
2.1. Tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tai suoraan kilpaileva tuote
2.1.1. Tarkasteltavana oleva tuote
(117) Tarkasteltavana olevan tuotteen muodostavat tietyt raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistetut, vähintään 600 millimetrin levyiset pleteroimattomat ja muulla tavalla metallilla tai muulla aineella pinnoittamattomat, kelaamattomat, ei enempää valmistetut kuin kuumavalssatut levyvalmisteet
- pintakuviolliset, tai,
- muut kuin pintakuviolliset, paksuus vähintään 4,75 mm mutta enintään 10 mm ja leveys pienempi kuin 2050 mm, muut kuin neljältä sivulta tai suljetussa laatikkourassa valssatut, leveys enintään 1250 mm, tai,
- muut kuin pintakuviolliset, paksuus vähintään 3 mm mutta pienempi kuin 4,75 mm, muut kuin neljältä sivulta tai suljetussa laatikkourassa valssatut, leveys suurempi kuin 1250 mm ja paksuus vähintään 4 mm, tai,
- muut kuin pintakuviolliset, paksuus pienempi kuin 3 mm,
jäljempänä "kuumavalssatut levyt". Kyseinen tuote luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin 7208 40 10 , 7208 40 90 , 7208 52 99 , 7208 53 90 , 7208 54 10 ja 7208 54 90.
(118) Kuumavalssattuja levyjä valmistetaan yleensä terästehtaissa kuumavalssaamalla puolivalmiit terästuotteet viimeisen valssauskierroksen jälkeen taikka peittauksen tai jatkuvan hehkutuksen jälkeen.
(119) Vaikka kukin CN-koodi koskee eriteltävissä olevaa kuumavalssatun levyn lajia, kaikkien levyjen todettiin olevan samanlaisia tai samankaltaisia fyysisiltä ja teknisiltä ominaisuuksiltaan sekä käyttötarkoituksiltaan. Kuumavalssattujen levyjen eri lajit ovat näin ollen yksi ainoa tuote, joka luokitellaan edellä mainittuihin CN-koodeihin.
2.1.2. Samankaltaiset tai suoraan kilpailevat tuotteet
(120) Komissio on tutkinut, onko yhteisön tuottajien tuottama tuote (jäljempänä "samankaltainen tuote") samankaltainen kuin tarkasteltavana oleva tuontituote. Tutkimuksen yhteydessä eräät suurimmat kuumavalssattujen levyjen viejät ja tuojat ilmoittivat komissiolle, että yhteisön tuottajat eivät valmista tietyntyyppisiä yhteisöön tuotavia kuumavalssattuja levyjä, eikä niitä näin ollen tulisi pitää "samankaltaisena" kuin tarkasteltavana olevaa tuotetta.
(121) Komissio on tutkinut nämä kannanotot tarkasti ja ottanut huomioon erityisesti seuraavat tutkimuksessa esiin tulleet seikat:
a) Tuontituotteen ja yhteisön tuotteen kansainvälinen tariffiluokitus oli sama. Lisäksi niiden fyysiset ominaisuudet kuten koostumus, koko, muoto ja pintarakenne olivat samanlaiset tai samankaltaiset ja niiden valmistuksessa noudatettiin kansainvälisesti tunnustettuja standardeja;
b) Tuontituotetta ja yhteisön tuotetta myytiin samankaltaisia tai samanlaisia kaupan kanavia käyttäen, ja hintatiedot olivat helposti saatavilla (niitä julkaistaan esim. sellaisissa teollisuuden aikakauslehdissä kuten Metal Bulletin ja Steel Weekly), ja tarkasteltavana olevat tuotteet ja yhteisön tuottajien tuotteet kilpailivat keskenään pääasiallisesti hinnoilla.
c) Tuontituotteella ja yhteisön tuotteella voi kummallakin olla sama tai samantapainen loppukäyttötarkoitus, ja näin ollen ne olivat pitkälti vaihtoehtoisia tuotteita ja helposti keskenään korvattavissa;
d) Kuluttajat pitivät tuontituotetta ja yhteisön tuotetta toistensa vaihtoehtoina suoritettaessa tiettyjä tehtäviä tietyn tarpeen tai vaatimuksen tyydyttämiseksi. Tässä mielessä viejän/tuojan yksilöimät erot olivat pelkästään tiettyä asiakasta varten tuotettuja vähäisiä variaatioita.
(122) Komissio on päätellyt, että kannanotoissa väitetyistä tuoteominaisuuksien teknisistä ja laadullisista eroista huolimatta tuontituote ja yhteisön tuote ovat "samankaltaisia tai suoraan kilpailevia".
2.2. Tuonnin lisääntyminen
(123) Komissio on tutkinut, onko tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti yhteisöön lisääntynyt absoluuttisesti tai suhteessa yhteisön tuotantoon niin paljon ja/tai tuodaanko sitä sellaisin ehdoin, että se aiheuttaa vakavaa vahinkoa yhteisön tuottajille. Komissio on keskittynyt tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin viimeisimmällä ajanjaksolla, jolta oli saatavana tietoa absoluuttisista määristä suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon (ilman "käyttöä kytkösmarkkinoilla") ja kokonaistuotantoon. Seuraavassa taulukossa esitetään tuonnin kehitys absoluuttisesti mitattuna. Lisäksi tuontia verrataan sekä myytäväksi tarkoitettuun yhteisön tuotantoon että yhteisön kokonaistuotantoon (mukaan luettuna käyttö kytkösmarkkinoilla) kunakin vuonna ajanjaksolla 1997-2001.
Tuote 2
Seostamattomat kuumavalssatut levyt
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
(124) Ennen Aasian kriisiä(6) tuonti pysytteli melko tasaisesti noin 400000 tonnissa (1996: 387176 tonnia, 1997: 417598 tonnia). Aasian kriisin seurauksena tuonti kuitenkin kasvoi vuodesta 1997 vuoteen 1998 22 prosenttia, ja sen keskimääräinen hinta laski lähes 6 prosenttia. Myös yhteisön kokonaistuotanto ja myytäväksi tarkoitettu tuotanto kasvoi vuonna 1998 niin, että suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon tuonti kasvoi 22,9 prosentista 25,8 prosenttiin ja suhteessa kokonaistuotantoon 19 prosentista 21,2 prosenttiin. Komissio kuitenkin katsoo, että tuonnin taso vuonna 1998 ei ollut edustava aasialaisten tuottajien erittäin alhaisten hintojen ja siitä johtuneen tuontivyöryn vuoksi.
(125) Seuraavana vuonna, kun Aasian kriisin vaikutukset alkoivat heiketä, tuonti väheni noin 7 prosenttia, vaikka sen määrä pysyikin absoluuttisesti mitattuna suurempana kuin vuonna 1997. Suhteellisesti tarkasteltuna (vertailukohteena myytäväksi tarkoitettu tuotanto ja kokonaistuotanto) tuonti palasi suunnilleen vuoden 1997 tasolle, vaikka tuonnin hinta pysyi alhaisella tasolla.
(126) Vuosina 1999-2000 tuonti lisääntyi 477067 tonnista 533107 tonniin, mikä merkitsee 56000 tonnin eli 12 prosentin lisäystä. Myytäväksi tarkoitettu tuotanto väheni samaan aikaan yli 14 prosentilla 2,16 miljoonasta tonnista 1,85 miljoonaan tonniin. Tämän seurauksena tuonti kasvoi suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon 22,1 prosentista 28,9 prosenttiin, mikä merkitsee 30 prosentin kasvua. Myytäväksi tarkoitetun tuotannon vähenemisen ja kytkösmarkkinoille tarkoitetun käytön vähäisen lisääntymisen vuoksi yhteisön kokonaistuotanto laski 2,58 miljoonasta tonnista 2,32 miljoonaan tonniin. Suhteessa kokonaistuotantoon tuonti lisääntyi 18,5 prosentista 23 prosenttiin.
(127) Vuosina 2000-2001 tuonti kasvoi 572133 tonniin (noin 39000 tonnin eli 7,3 prosentin kasvu). Myytäväksi tarkoitettu tuotanto väheni vuonna 2001 edelleen 3 prosenttia, 1,79 tonniin, joten suhteessa vapailla markkinoilla myytyyn tuotantoon tuonti lisääntyi 11 prosenttia. Myös yhteisön kokonaistuotanto väheni vuonna 2001 (133000 tonnia eli 6 prosenttia), missä näkyi kytkösmarkkinoille tarkoitetun tuotannon ja vapailla markkinoilla myydyn tuotannon väheneminen. Tuonnin kasvu suhteessa yhteisön kokonaistuotantoon oli näin ollen 14 prosenttia.
(128) Tarkasteltavana olevan tuotteen hinta laski vuosina 1997-1998 ja pysyi alhaisena vuonna 1999. Hinnan aleneminen vuonna 1998 ja sen pysyminen alhaisena vuonna 1999 näyttää johtuneen Aasian kriisistä. Vuonna 2000 hinnat nousivat 24 prosenttia 305 euroon tonnilta mutta laskivat taas vuonna 2001 25 prosenttia. Komissio toteaa, että huolimatta hintojen noususta vuonna 2000 tuonti (sekä absoluuttisesti mitattuna että suhteessa tuotantoon) lisääntyi edelleen vuonna 2001 hintojen laskiessa huomattavasti. Tuonnin keskimääräinen hinta oli 305 euroa tonnilta vuonna 2000, ja se laski 229 euroon tonnilta vuonna 2001. Komissio toteaa lisäksi, että yhteisöön suuntautuvan tuonnin lisääntyminen tapahtui aikana, jolloin euro oli suhteellisen heikko Yhdysvaltain dollariin nähden ja kuumavalssattujen levyjen hinnat olivat Yhdysvalloissa 30-40 prosenttia korkeammat kuin yhteisössä.
2.2.1. Kahden vuoden liukuvat keskiarvot
(129) Voidakseen nähdä tuonnin perustrendin vuodesta 1997 vuoteen 2001 ja määrittääkseen, onko tuonnin viimeaikainen lisääntyminen pysyvä suuntaus, komissio on tarkastellut kahden vuoden liukuvia keskiarvoja. Niistä käy ilmi, että vuosien 1997-1998 ja 1990-2000 välillä tuonti vaihteli kaikilla kaksivuotiskausilla 464319 tonnista 505087 tonniin (ts. määrä oli 484703 tonnia +/- 4 %), mutta lisääntyi vuosien 1999-2000 ja 2000-2001 välillä yli 9 prosenttia eli 505087 tonnista 552620 tonniin.
2.2.2. Tuonnin markkinaosuus
(130) Tuonnin markkinaosuus kasvoi hieman vuosina 1997-1998, kunnes se vuonna 1999 väheni 19,3 prosenttiin, mikä merkitsee hienoista markkinaosuuden pienentymistä vuoteen 1997 verrattuna. Vuosina 2000 ja 2001 tuonnin markkinaosuus kasvoi huomattavasti, ensin 24 prosenttiin (24 prosentin kasvu) ja sitten 25,9 prosenttiin (8 prosentin kasvu).
2.2.3. Päätelmät
(131) Komissio katsoo, että tuonnin voimakas kasvu vuonna 1998 oli poikkeuksellista eikä sitä voida pitää tuonnin normaaliin kehitykseen kuuluvana. Tästä on osoituksena myös se, että tuonti väheni vuonna 1999. Jos vuotta 1998 ei oteta huomioon, tuonnin vuotuinen kasvuprosentti vuosina 1997-1999 oli absoluuttisesti mitattuna 7 prosenttia (ja negatiivinen suhteessa kokonaistuotantoon ja suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon). Sen sijaan tuonnin vuotuinen kasvuaste vuosina 1999-2000 oli absoluuttisesti mitattuna 12 prosenttia (24 prosenttia suhteessa yhteisön kokonaistuotantoon ja 28 prosenttia suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon). Kullakin mittaustavalla tuonnin vuotuinen kasvuaste oli vuosina 1999-2000 suurempi kuin edellisellä jaksolla, ja siitä huolimatta, että tuonti oli suurimmillaan vuonna 2000, sen kasvu jatkui vuosina 2000-2001 voimakkaampana kuin vuosina 1997-1999. On huomattava, että väliaikaisten toimenpiteiden vaiheessa asetetun kiintiön käytön mukainen tuonnin suuri määrä näyttää toteutuvan vuoden 2002 osalta.
(132) Tuonnin kahden vuoden liukuvan keskiarvon kehitys viiden vuoden tutkimusajanjaksolla osoittaa, että tuonnin viimeaikaista kasvua ei voida katsoa vakiintuneeksi suuntaukseksi.
(133) Tuonnin lisääntymistä voidaan pitää äkillisenä, voimakkaana ja merkittävänä, jos sitä verrataan aikaisempien vuosien kehitykseen, etenkin kun otetaan huomioon, että tuonnin lisääntymistä vuonna 1998 ei voida pitää edustavana.
2.3. Ennakoimattomat kehityssuuntaukset
2.3.1. Kaupan suojakeinojen käytön lisääntyminen Yhdysvalloissa
(134) Yhdysvallat, jonka osuus on noin kahdeksasosa maailman teräksenkulutuksesta, alkoi vuodesta 1998 lähtien Aasian kriisin vuoksi soveltaa teräsalalla aikaisempaa enemmän kaupan suojakeinoja voidakseen suojella kotimarkkinoidensa tuottajia kilpailulta. WTO on tehnyt päätöksen osasta näitä toimenpiteitä, ja joidenkin käytetyistä menetelmistä on todettu olevan ristiriidassa WTO:n sääntöjen kanssa. Monet yhä voimassa olevista toimenpiteistä perustuvat kuitenkin samoihin menetelmiin.
(135) Seuraavassa taulukossa esitetään Yhdysvaltojen vuosina 1997-2001 teräsalalla tekemien, yhtä tai useampaa maata koskevien polkumyynti- ja tasoitustulleja koskevien lopullisten päätelmien määrät ja osoitetaan toiminnan vilkastuminen kolmen viime vuoden aikana.
TAULUKON PAIKKA
(136) Vuoden 2001 aikana Yhdysvallat lisäksi ilmoitti uusista laaja-alaisista toimista teräsalalla. Tammikuussa 2001 Yhdysvallat pani vireille teräsalalla tutkimuksen Yhdysvaltojen vuonna 1974 annetun kauppalain 223 pykälän mukaisesti. Heinäkuussa 2001 Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komitea (International Trade Commission) pani vireille teräsalalla laaja-alaisen tutkimuksen Yhdysvaltojen vuonna 1974 annetun kauppalain 202 pykälän mukaisesti. Kansainvälisen kaupan komitea suositti joulukuussa 2001 suojatoimenpiteitä suurelle joukolle terästuotteita.
(137) Nämä toimet, jotka huipentuivat Yhdysvaltain 5. maaliskuuta 2002 ilmoittamiin suojatoimenpiteisiin, vähensivät entisestään terästuotteiden tuontia Yhdysvaltoihin ja johtivat maan teräksentuonnin supistumiseen 33 prosentilla vuosina 1998-2001. Erityisesti tämä suojakeino, josta oli puhuttu useita kuukausia ennen sen käyttöönottoa, hillitsi tuontia Yhdysvaltoihin, koska se loi epävarmuutta talouden toimijoiden keskuudessa. Se on itse asiassa kaikkien aikojen laajin kaupan suojatoimi, jonka WTO:n jäsen on ottanut käyttöön, sillä se koskee arvoltaan noin 17 miljardin Yhdysvaltain dollarin tuontia.
2.3.2. Kaupan suojakeinojen käytön lisääntyminen Yhdysvalloissa tarkasteltavana olevan tuotteen osalta
(138) Yhdysvallat otti vuosina 1999-2001 käyttöön kuumavalssatun teräksen ja kuumavalssattujen levyjen (tuoteryhmä, johon kuumavalssatut levyt Yhdysvalloissa kuuluvat) osalta 19 polkumyyntitoimenpidettä (yksi suspensiosopimus mukaan luettuna), joihin liittyi korkea tulli, ja 10 tasoitustullitoimenpidettä. Helmikuussa 1999 Yhdysvallat otti käyttöön Japanista peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa 10,78-67,14 prosentin polkumyyntitullit ja Indonesiasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa 10,21-52,14 prosentin polkumyyntitullit ja tasoitustullit (joista joitakin sovellettiin kumulatiivisesti). Heinäkuussa 1999 Yhdysvallat otti käyttöön Brasiliasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa 41,27-42,12 prosentin polkumyyntitullit. Syyskuussa 2000 Yhdysvallat otti käyttöön Argentiinasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa 40,6-44,59 prosentin polkumyyntitullit ja tasoitustullit (joista joitakin sovellettiin kumulatiivisesti). Marraskuussa 2000 Yhdysvallat otti käyttöön tarkasteltavana olevan tuotteen Kiinasta peräisin olevassa tuonnissa 64,20-90,83 prosentin polkumyyntitullit. Samoin marraskuussa 2000 Yhdysvallat otti käyttöön Intiasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa 8,28-44,4 prosentin polkumyyntitullit ja tasoitustullit (joista joitakin sovellettiin kumulatiivisesti).
(139) Yhdysvalloissa oli 15. maaliskuuta 2002 mennessä voimassa kuumavalssattua terästä ja kuumavalssattuja levyjä koskevia polkumyyntitoimenpiteitä 17 maan viejiä vastaan ja tasoitustullitoimenpiteitä 9 maan viejiä vastaan. Maat, joita menettelyt koskivat, olivat Alankomaat, Argentiina, Brasilia, Etelä-Afrikka, Etelä-Korea, Indonesia, Intia, Italia, Japani, Kazakstan, Kiina, Ranska, Romania, Taiwan, Thaimaa, Ukraina ja Venäjä. Kaikissa tapauksissa polkumyynti- ja tasoitustullitoimenpiteen toteuttamisen jälkeen tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti Yhdysvaltoihin kyseisestä maasta on vähentynyt. Yhdysvaltoihin suuntautuva tuonti väheni dramaattisesti vuonna 2001, jolloin tarkasteltavan tuotteen osalta oli voimassa 19 polkumyyntitoimenpidettä ja 10 tasoitustullitoimenpidettä. Tämän lisäksi Yhdysvallat pani saman vuoden alussa vireille teräsalan tutkimuksen vuonna 1974 annetun Yhdysvaltojen kauppalain 223 pykälän nojalla, ja puolivälissä vuotta Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komissio (ITC) ilmoitti mittavasta teräsalan tutkimuksesta samaisen kauppalain 202 pykälän nojalla.
(140) Vuosina 1999-2001 tuonti Yhdysvaltoihin laski 6,61 miljoonasta tonnista 3,63 miljoonaan tonniin. Samaan aikaan kuumavalssattujen levyjen tuonti yhteisöön lisääntyi 477067 tonnista 572133 tonniin, mikä merkitsee 20 prosentin lisäystä.
(141) Komissio on myös määrittänyt, että kuumavalssatun teräksen ja kuumavalssattujen levyjen Yhdysvaltojen markkinoille suuntautuneen tuonnin vähentäminen on johtanut yhteisön markkinoille suuntautuvan kuumavalssattujen levyjen tuonnin lisääntymiseen. Käytettävissä olevien tietojen perusteella komissio on määrittänyt, että Yhdysvaltojen lisääntynyt kaupan suojakeinojen laaja käyttö viime vuosina, Yhdysvaltoihin suuntautuvan kuumavalssatun teräksen ja kuumavalssattujen levyjen tuonnin dramaattinen väheneminen vuosina 2000-2001 sekä yhteisöön suuntautuvan kuumavalssattujen levyjen tuonnin lisääntyminen korreloivat keskenään ajallisesti. Yhteisön markkinat olivat vuonna 2001 kuumavalssattujen levyjen viennin kannalta merkittävät. Sekä yhteisön että Yhdysvaltojen markkinoilla on samanlaisia teollisia käyttäjiä. Monet niistä viejistä, joihin Yhdysvaltojen käyttöönottamat kaupan suojakeinot kohdistuvat, ovat harjoittaneet myös vientiä yhteisöön useita vuosia. Samaan aikaan kun tuonti Yhdysvaltoihin väheni dramaattisesti, tuonti yhteisöön kasvoi vuonna 2001 ennätyslukemiin huolimatta siitä, että BKT:n kasvu, tuotanto ja kulutus vähenivät.
(142) Tätä lisääntynyttä, laajaa turvautumista kaupan suojakeinoihin, joista osan on todettu olevan ristiriidassa WTO:n sääntöjen kanssa, ei voitu ennakoida Uruguayn kierroksen päättyessä. Kyse on suojalausekesopimuksessa edellytetyistä ennakoimattomista olosuhteista.
2.3.3. Yhdysvaltoihin suuntautuvan tuonnin väheneminen
(143) Seuraavassa taulukossa esitetään vuosilta 1997-2001 niiden tuotteiden tuonti Yhdysvaltoihin, jotka Yhdysvalloissa luokitellaan kuumavalssatuksi teräkseksi (kelatut levyt mukaan luettuina) ja kuumavalssatuiksi levyiksi (määräpituuksiin leikatut ja pinnoitetut levyt mukaan luettuina). Kuumavalssatut levyt luokitellaan näihin Yhdysvaltojen tuoteryhmiin.
TAULUKON PAIKKA
Lähde:
Global Trade Atlas.
(144) Tuonti Yhdysvaltoihin lisääntyi vuodesta 1997 vuoteen 1998, mutta vuonna 1999 se väheni taas ja alitti vuoden 1997 tason. Vuosina 1999-2000 tuonti kasvoi noin 7,6 miljoonaan tonniin. Vuosina 2000-2001 tuonti kuitenkin väheni yli 52 prosenttia 3,6 miljoonaan tonniin.
(145) Kuumavalssatun teräksen ja kuumavalssattujen levyjen Yhdysvaltoihin suuntautuvan tuonnin väheneminen johtuu pääasiassa edellä tarkoitettujen toimenpiteiden suorasta vaikutuksesta viejiin, joiden tuotteisiin alettiin soveltaa polkumyynti- ja/tai tasoitustulleja. Sitä voidaan kuitenkin selittää myös epäsuoralla ennaltaehkäisevällä vaikutuksella, joka kyseisillä toimenpiteillä ja kaikkia tarkasteltavana olevan tuotteen vientiä Yhdysvaltoihin harjoittavia viejiä koskevilla tutkimuksilla oli.
(146) Seuraavassa taulukossa esitetään tiettyjen polkumyynti- ja tasoitustullitoimenpiteiden vaikutus tietyistä maista Yhdysvaltoihin suuntautuvan kuumavalssatun teräksen (kelatut levyt mukaan luettuna) ja kuumavalssattujen levyjen (määräpituuksiin leikatut ja pinnoitetut levyt mukaan luettuna) vientiin.
TAULUKON PAIKKA
2.4. Yhteisön tuottajien määritelmä
(147) Tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuotanto yhteisössä on noin 2,4 miljoonaa tonnia vuodessa. Yhteisön teräsyritykset, jotka toimivat tutkimuksessa kaikilta osin yhteistyössä, ovat:
- Cockerill Sambre SA, Belgia
- Sidmar NV, Belgia
- Sollac SA, Ranska
- EKO Stahl GmbH, Saksa
- Corus Strip UK, Yhdistynyt kuningaskunta
- Corus Strip BV, Alankomaat
- Rautaruukki Oyj, Suomi
- Riva/Ilva SPA, Italia
- Salzgitter AG Stahl & Technologie, Saksa
- SSAB Tunnplat AB, Ruotsi
- Thyssen Krupp Stahl AG, Saksa ja
- Voest Alpine Stahl GmbH, Itävalta.
(148) Nämä yritykset ovat kaikki Euroopan rauta- ja terästeollisuutta edustavan European Confederation of the Iron and Steel Industryn ("Eurofer") jäseniä. Niiden osuus oli noin 93 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuotannosta yhteisössä, ja ne muodostavat asetuksen N:o 3285/94 5 artiklan 3 kohdan c alakohdassa ja asetuksen N:o 519/94 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun huomattavan suuren osuuden yhteisön kokonaistuotannosta. Näin ollen niiden katsotaan tässä menettelyssä olevan yhteisön tuottajia.
2.5. Vakava vahinko
2.5.1. Johdanto
(149) Määrittääkseen, aiheutuuko samankaltaisen tuotteen yhteisön tuottajille vakavaa vahinkoa eli heikentyykö yhteisön tuottajien asema merkittävästi, komissio on arvioinut kaikkia asiaan liittyviä objektiivisia ja määrällisesti mitattavia tekijöitä, jotka vaikuttavat yhteisön tuottajien tilanteeseen. Komissio on arvioinut tarkasteltavana olevan tuotteen osalta erityisesti tuotantokapasiteetin kehitystä, tuotantoa, kapasiteetin käyttöastetta, työllisyyttä, tuottavuutta, kassavirtaa, sijoitetun pääoman tuottoa, käyttöä kytkösmarkkinoilla, varastoja, kulutusta, myyntiä, markkinaosuutta, hintaa, hinnan alittavuutta ja kannattavuutta vuosina 1997-2001. Kyseiset tiedot on esitetty tämän tuoteanalyysin lopussa.
(150) Tarkasteltavana olevalla tuotteella voi tutkimuksen mukaan olla kaksi eri määränpäätä. Ne voidaan joko myydä tai käyttää yrityksen sisällä muiden tuotteiden valmistukseen. Yhteisön tuottajien valmistamasta tarkasteltavana olevasta tuotteesta noin 17 prosenttia käytetään sisäisesti, toisin sanoen tuottajat jatkojalostavat niitä integroidussa prosessissa, usein samalla tuotantolinjalla, jäljempänä "käyttö kytkösmarkkinoilla". Nämä tuotteet käytetään sisäisessä jatkojalostuksessa, eivätkä ne tavallisesti ole laskutuksen kohteena.
(151) Muu tuotanto myydään markkinahintaan yhteisön markkinoilla, jäljempänä "vapaat markkinat". Myös tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti myydään vapailla markkinoilla. Tärkeimmät ostajat vapailla markkinoilla ovat riippumattomat kylmävalssattuja tuotteita valmistavat tehtaat, kuten putkien tuottajat, teräspalvelukeskukset, teräskauppiaat ja tukkuliikkeet. Sekä yhteisön tuotannonalan myymää että yhteisöön tuotavaa tarkasteltavana olevaa tuotetta myydään samantyyppisille asiakkaille ja käytetään samoihin tarkoituksiin. Tarkasteltavana olevan tuotteen myyntiin vapailla markkinoilla liittyy kauppalaskujen esittäminen.
(152) +Tutkimuksessa kävi ilmi, että kytkösmarkkinoilla käytettäväksi tarkoitettu tarkasteltavana oleva tuote oli selvästi erilaisessa kilpailutilanteessa kuin vapaille markkinoille tarkoitettu. Tuonti ei suoraan vaikuta kytkösmarkkinoilla käytettäviksi tarkoitettuun tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Sen sijaan myytäväksi tarkoitettu tuotanto kilpaili suoraan tuonnin kanssa.
(153) Antaakseen mahdollisimman täydellisen kuvan yhteisön tuottajien tilanteesta komissio on saanut tietoja sekä kytkösmarkkinoilla käytettäväksi tarkoitetuista että vapaille markkinoille tarkoitetuista kuumavalssatuista levyistä ja analysoinut tiedot. Koska myynti vapailla markkinoilla kilpailee tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin kanssa, komissio on keskittänyt huomionsa vapaisiin markkinoihin. Vapaita markkinoita ja kytkösmarkkinakäyttöä koskevia tietoja on yhdistetty siinä määrin kuin mahdollista, mutta analyysi jakautuu tarvittaessa mahdollisuuksien mukaan vapaisiin markkinoihin ja kytkösmarkkinakäyttöön.
2.5.2. Tarkasteltavaa tuotetta kokonaisuudessaan koskeva analyysi
2.5.2.1. Tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
TAULUKON PAIKKA
(154) Tutkimus osoitti, että arvioitu teoreettinen kokonaistuotantokapasiteetti ei merkittävästi muuttunut tutkimusajanjaksolla, vaan se pysyi noin 3,6 miljoonassa tonnissa.
(155) Kapasiteetin käyttöaste kasvoi tasaisesti noin 7 prosentin vauhtia vuosina 1997-1999, kunnes se taas laski 64 prosenttiin vuonna 2000. Vuonna 2001 kapasiteetin käyttöaste oli alimmillaan koko viisivuotiskaudella (61 prosenttia). Komissio toteaa, että kapasiteetin käyttöasteen laskuun vaikutti kytkösmarkkinoilla tapahtuvan käytön ja viennin väheneminen vuodesta 2000 vuoteen 2001. Käyttö kytkösmarkkinoilla väheni 64000 tonnia ja vienti 9000 tonnia (yhteensä 2,7 prosenttia vuoden 2000 tuotannosta), mutta kapasiteetin käyttöaste kuitenkin aleni 5 prosenttia. Tuottaakseen voittoa terästeollisuuden kapasiteetin käyttöasteen on oltava korkea. Kapasiteetin käyttöasteen aleneminen heijastelee tuotannon vähenemistä vuonna 2001.
2.5.2.2. Yhteisön kokonaistuotanto
TAULUKON PAIKKA
(156) Yhteisön kokonaistuotanto lisääntyi 2,19 miljoonasta tonnista 2,41 miljoonaan tonniin vuosina 1997-1998 ja 2,58 miljoonaan tonniin vuonna 1999. Tähän vaikutti kulutuksen melkoinen kasvu (noin 430000 tonnia eli 21 prosenttia) yhteisön markkinoilla vuosina 1997-1999. Yhteisön tuotanto väheni tämän jälkeen 10 prosenttia vuonna 2000 ja edelleen 6 prosenttia vuonna 2001, mikä johtui sekä kulutuksen vähenemisestä että tuonnin lisääntymisestä. Tässä on nähtävissä tuonnin hallitseva asema vuosina 2000 ja 2001; absoluuttisesti mitattuna tuonti kasvoi kutistuvilla markkinoilla.
2.5.2.3. Työllisyys
TAULUKON PAIKKA
(157) Työllisyys kasvoi samankaltaisen tuotteen osalta vuosina 1997-1998 kulutuksen kasvaessa, mutta laski vuonna 1999, kun tehokkuus oli lisääntynyt. Työllisyys laski 260:llä vuodesta 1999 vuoteen 2000 ja edelleen 290:llä vuonna 2001, mikä näkyi työpaikkojen menetyksinä ja tuotantolaitosten sulkemisina. Työllisyyden odotetaan laskevan edelleen vuonna 2002. Yhden tuotantolaitoksen sulkeminen Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuoden 2002 toisella neljänneksellä vahvistaa jossain määrin näitä ennusteita.
2.5.2.4. Tuottavuus
TAULUKON PAIKKA
(158) Tuottavuus parani vuosina 1997-1999. Tämä johtui sekä tuotannon lisääntymisestä että tehokkuuden kasvusta, mikä mahdollisti työvoiman vähentämisen vuonna 1999. Työllisyyden samanaikaisesta laskusta huolimatta tuottavuus työntekijää kohti kuitenkin heikkeni vuonna 2000 398 tonnista 372 tonniin, koska tuotantokin väheni vuonna 2000. Tuotanto väheni edelleen vuonna 2001, minkä vuoksi tuottavuuskin laski edelleen, mutta yhteisön tuottajat saivat estettyä tuottavuuden laskun alle 368 tonniin työntekijää kohti vähentämällä työpaikkoja sekä vuonna 2000 että alkuvuodesta 2001.
2.5.2.5. Kassavirta
TAULUKON PAIKKA
(159) Kassavirtaa voitiin tutkia ainoastaan sellaisissa yhteistyössä toimivissa yrityksissä, jotka valmistivat samankaltaista tuotetta, eikä siis samankaltaisen tuotteen osalta sellaisenaan. Siksi tätä indikaattoria pidettiin vähemmän merkityksellisenä kuin edellä esitettyjä muita indikaattoreita. Siitä käy kuitenkin ilmi epäsuotuisa tilanne vuosina 1997-2001 ja vuodesta 2000 vuoteen 2001.
2.5.2.6. Sijoitetun pääoman tuotto
TAULUKON PAIKKA
(160) Sijoitetun pääoman tuottoa voitiin tutkia ainoastaan sellaisissa yhteistyössä toimivissa yrityksissä, jotka valmistivat samankaltaista tuotetta, eikä siis samankaltaisen tuotteen osalta sellaisenaan. Siksi myös tätä indikaattoria pidettiin vähemmän merkityksellisenä kuin edellä esitettyjä muita indikaattoreita. Siitä käy kuitenkin ilmi epäsuotuisa tilanne vuosina 1997-2001 ja vuodesta 2000 vuoteen 2001.
2.5.3. Vapaita markkinoita koskeva analyysi
2.5.3.1. Kulutus
TAULUKON PAIKKA
(161) Kuumavalssattujen levyjen kulutus yhteisössä määritettiin yhteisön tuottajien vapailla markkinoilla tapahtuneen kokonaismyynnin ja Eurostatin ilmoittaman, tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisöön suuntautuvan kokonaistuonnin perusteella.
(162) Kulutus yhteisössä lisääntyi vuosina 1997-1999 2,04 miljoonasta tonnista 2,47 miljoonaan tonniin. Vuonna 2000 se väheni 2,22 miljoonaan tonniin (10 prosentin vähennys) ja pysyi suunnilleen samalla tasolla vuonna 2001. Kulutuksen vähenemistä vuosina 1999-2000 tarkastellaan kohdassa "Muut tekijät". Tarkoituksena on määrittää, vaikuttiko se yhteisön tuottajille aiheutuneeseen vakavaan vahinkoon, ja jos vaikutti, missä määrin.
2.5.3.2. Myynnin määrä
TAULUKON PAIKKA
(163) Samankaltaisen tuotteen myynti lisääntyi yhteisössä 1,62 miljoonasta tonnista 1,78 miljoonaan tonniin vuosina 1997-1998 ja edelleen 1,99 miljoonaan tonniin vuonna 1999. Tähän vaikutti kulutuksen kasvu. Tämän jälkeen samankaltaisen tuotteen myynti väheni vuonna 2000 15 prosenttia ja vuonna 2001 3 prosenttia. Väheneminen oli nopeampaa kuin kulutuksen väheneminen. Tässä on nähtävissä tuonnin hallitseva asema markkinoilla, jotka taantuivat vuonna 2000 ja polkivat paikallaan vuonna 2001.
2.5.3.3. Markkinaosuus
TAULUKON PAIKKA
(164) Yhteisön tuottajien markkinaosuus laski 79,5 prosentista 77,7 prosenttiin vuosina 1997-1998, mikä johtui siitä, että Aasian kriisin seurauksena tuonti Kaakkois-Aasiasta lisääntyi huomattavasti vuonna 1998. Seuraavana vuonna (1999) yhteisön tuottajat joutuivat laskemaan hintoja saadakseen markkinaosuutta takaisin, ja ne onnistuivatkin kasvattamaan hienoisesti markkinaosuuttaan. Vuodesta 1999 yhteisön tuottajien markkinaosuus on kuitenkin pienentynyt huomattavasti, 76 prosenttiin vuonna 2000 ja 74,1 prosenttiin vuonna 2001. Tuonnin markkinaosuus kasvoi samaan aikaan. Vuonna 1999 se oli 19,3 prosenttia, vuonna 2000 24 prosenttia ja vuonna 2001 25,9 prosenttia. Tämä osoittaa tuonnin markkinoilletulon lisääntyneen tuona aikana huolimatta siitä, että yhteisön tuottajat laskivat hintojaan 8 prosenttia vuosina 2000-2001.
2.5.3.4. Samankaltaisen tuotteen hinta ja hinnan alittavuus
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
(165) Samankaltaisen tuotteen keskimääräinen hinta nousi vuosina 1997-1998 347 euroon tonnilta, mutta laski sitten vuonna 1999 286 euroon tonnilta, kun yhteisön tuottajat pyrkivät saamaan markkinaosuuksiaan takaisin. Hinnat kohenivat vuonna 2000, mutta laskivat taas (8 prosenttia) vuonna 2001 334 euroon tonnilta. Vuosineljänneksiä koskevat tiedot osoittavat suuntauksen jatkuvan edelleen: yhteisön tuotteiden hinnat laskivat vuoden 2001 ensimmäisen vuosineljänneksen (1 VN) 343 eurosta tonnilta vuoden 2002 ensimmäisen vuosineljänneksen 315 euroon tonnilta.
(166) Hinnan alittavuuden määrittämiseksi, hintatietoja tarkasteltiin vertailukelpoisilla ajanjaksoilla, samalla kaupan määrällä ja samanlaisille asiakkaille tapahtuvan myynnin osalta. Yhteisön tuottajien laskuttamien hintojen ja yhteisöön tuovien tuottajien hintojen vertailu osoittaa, että vuonna 2001 tuontihinnat olivat keskimäärin 27,9 prosenttia alhaisemmat.
2.5.3.5. Kannattavuus
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
(167) Yhteisön tuottajien myynnin kannattavuus yhteisössä on vaihdellut huomattavasti viiden vuoden tarkastelujakson aikana. Kannattavuus oli heikoin vuonna 1999, jolloin yhteisön tuottajat joutuivat laskemaan hintoja saadakseen markkinaosuuksia takaisin tuonnilta, joka oli lisääntynyt. Parhaat kannattavuusluvut kirjattiin vuonna 1998.
(168) Vuonna 2001, jolloin tuonti oli viisivuotiskauden aikana suurimmillaan, tuonnin keskimääräinen hinta laski 229 euroon tonnilta ja yhteisön tuotteen keskimääräinen hinta laski 334 euroon tonnilta. Yhteisön tuotteen hinnanalennus ja myynnin määrän pieneneminen saivat yhdessä aikaan yhteisön tuottajien kannattavuuden heikkenemisen 8,5 prosentista - 1,6 prosenttiin. Negatiivinen suuntaus näyttää jatkuvan myös vuonna 2002. Vuosineljänneksiä koskevat tiedot osoittavat suuntauksen jatkuneen: yhteisön tuottajien myynnin kannattavuus laski vuoden 2001 ensimmäisen neljänneksen 2,5 prosentista vuoden 2002 ensimmäisen neljänneksen - 8,5 prosenttiin.
(169) Viitehinnan alittavuudesta ilmenee, kuinka paljon tuontituotteen hinta on alempi siihen hintatasoon nähden, jonka yhteisön tuottajien voidaan odottaa saavuttavan tilanteessa, jossa vahinkoa ei aiheudu. Viitehinnan alittavuus laskettiin yhteisön tuotteen painotetun keskimääräisen vahinkoa aiheuttamattoman tonnihinnan perusteella. Tämä hinta laskettiin kunkin yhteisön tuotteen tuotantokustannuksista, joihin lisättiin 8 prosentin voittomarginaali. Tätä voittomarginaalia pidettiin kohtuullisena, koska se viittaa yhteisön tuottajien voittoon tavanomaisessa kaupankäynnissä, johon ei ole vaikuttanut äkillinen, voimakas tuonnin lisääntyminen. Tätä vahinkoa aiheuttamatonta hintaa verrattiin tarkasteltavana olevan tuontituotteen painotettuun keskimääräiseen hintaan tonnilta vuonna 2001. Näiden kahden hinnan erotus ilmaistiin prosentteina tuontituotteen cif-hinnasta yhteisön rajalla, ja tuloksena oli viitehinnan alittavuus 56 prosentilla.
2.5.3.6. Varastot
TAULUKON PAIKKA
(170) Varastot kasvoivat huomattavasti vuosina 1997 ja 1998, koska tuonnin huomattava lisääntyminen vuonna 1998 tyydytti ennustetun kysynnän kasvun odotettua suuremmassa määrin tuona vuonna. Tämä varastojen kertyminen oli osasyynä hintojen laskuun vuonna 1999. Tuotanto oli jälleen vuonna 2000 suurempi kuin kulutus, mikä johti siihen, että varastot kasvoivat edelleen 232342 tonniin. Vaikka yhteisön tuotanto väheni huomattavasti vuonna 2000, varastot kuitenkin kasvoivat, sillä tuonnin markkinaosuus kasvoi 24 prosenttia vuoden aikana.
(171) Myös vuonna 2001 yhteisön tuotanto väheni edelleen (vähennys oli yli 120000 tonnia suurempi kuin kulutuksen vähennys samana vuonna) ja varastot silti kasvoivat niin, että niiden määrä oli 289264 tonnia eli 13 prosenttia suhteessa yhteisön kulutukseen vuonna 2001 (8 prosenttia vuonna 1997). Tämä johtui tuonnin markkinaosuuden huomattavasta kasvusta vuonna 2001.
2.5.4. Kytkösmarkkinoiden käyttöä koskeva analyysi
TAULUKON PAIKKA
(172) Tiedot, joita saatiin tietyistä muista edellä vapaiden markkinoiden yhteydessä tarkastelluista tekijöistä (myyntihinta, varastot ja kannattavuus), eivät luonteensa vuoksi ole välittömästi ja objektiivisesti verrattavissa tietoihin, jotka koskevat kuumavalssattujen levyjen vapaita markkinoita. Ei ole kuitenkaan näyttöä siitä, että olisi ollut kannattavampana tuottaa kytkösmarkkinakäyttöä kuin vapaita markkinoita varten. Siksi analyysissä keskitytään kytkösmarkkinoiden käyttöön tarkoitettuun tuotantoon ja tarkastellaan, onko tuotanto kehittynyt vastaavasti kuin tuotanto vapaille ja kokonaismarkkinoille.
(173) Tuotanto kytkösmarkkinoilla käytettäväksi lisääntyi lähes 120000 tonnia vuosina 1997-2000. Tämä vaikutti osaltaan siihen, että yhteisön kokonaistuotanto kasvoi vuosina 1997-1999 (2,19 miljoonasta tonnista 2,58 miljoonaan tonniin) ja vähensi vaikutusta, joka vapailla markkinoilla myytävän tuotannon laskulla oli vuonna 2000. Vuonna 2001 käyttö kytkösmarkkinoilla väheni 64000 tonnia eli 15 prosenttia. Vaikka myytäväksi tarkoitetun tuotannon väheneminen oli tärkein tekijä, kytkösmarkkinoilla tapahtuvan käytön väheneminen vaikutti osaltaan siihen, että yhteisön kokonaistuotanto väheni 2,18 miljoonaan tonniin vuonna 2001 (6 prosentin lasku vuodesta 2000).
2.5.5. Päätelmät
(174) Tiedot osoittavat, että vaikka tuotantokapasiteetti pysyi vakaana ja tuottavuus hieman lisääntyi, kaiken kaikkiaan kapasiteetin käyttö, tuotanto, työllisyys ja kannattavuus kehittyivät negatiivisesti ja negatiivisia tekijöitä voidaan havaita myös kassavirran ja sijoitetun pääoman tuoton kohdalla.
(175) Kaiken kaikkiaan vapaita markkinoita koskevat tiedot osoittavat vähentyneen kulutuksen ja kasvaneiden varastojen taustaa vasten myynnin, markkinaosuuden, hintojen ja kannattavuuden kehittyneen yleensä negatiivisesti.
(176) Vuoden 2000 lisäyksestä huolimatta käyttöä kytkösmarkkinoilla koskevat tiedot osoittavat samanlaisen negatiivisen suuntauksen, ja tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaiskäyttöä koskeva analyysi on vahvistanut nämä tulokset.
(177) Komissio toteaa, että vuonna 2001, jolloin tuonti oli viisivuotiskaudella suurimmillaan (572133 tonnia), yhteisön tuottajien myynti yhteisössä oli pienimmillään (1,64 miljoonaa tonnia), niiden kannattavuus heikkeni nopeasti ja ne alkoivat tuottaa tappiota. Samaan aikaan myös vapailla markkinoilla myytävä tuotanto, käyttö kytkösmarkkinoilla ja kulutus vähenivät. Tätä taustaa vasten olisi voinut odottaa, että tuonti olisi vähentynyt, mutta sen sijaan se lisääntyi jo kolmantena peräkkäisenä vuotena.
(178) Tuonnin lisääntymisen vaikutus yhteisön tuottajiin näkyy suoritusindikaattoreissa. Yhteisön tuottajat ovat menettäneet markkinaosuuksia, jotka supistuivat viisivuotiskaudella pienimmilleen vuonna 2001. Myös kapasiteetin käyttöaste laski vuonna 2001, jolloin se oli viisivuotiskauden alhaisin. Tuottavuuskin aleni huolimatta merkittävästä työpaikkojen vähenemisestä sekä vuonna 2000 että 2001. Vuoteen 2001 mennessä työllisyys laski viisivuotiskaudella alimmilleen ja sen odotetaan laskevan edelleen. Tuotannon, yhteisön myynnin määrän ja hintojen lasku vaikuttivat vuonna 2001 yleisesti niin, että yhteisön tuottajien kannattavuus heikkeni ja ne alkoivat tuottaa tappiota. Yhteisön tuottajat kärsivät huomattavia tappioita. Suuntaus näyttää jatkuvan, sillä hinnat ja kannattavuus ovat jatkuvasti laskeneet vuoden 2001 ensimmäisestä neljänneksestä vuoden 2002 ensimmäiseen neljännekseen.
(179) Kaikkien näiden tekijöiden ja erityisesti vapaita markkinoita koskevan analyysinsa perusteella komissio päättelee, että yhteisön tuottajille on aiheutunut vakavaa vahinkoa.
2.6. Syy-yhteys
(180) Jotta voidaan tutkia, onko tuonnin lisääntymisen ja vakavan vahingon välillä syy-yhteyttä, ja varmistaa, että muiden tekijöiden aiheuttamaa vahinkoa ei panna tuonnin lisääntymisen tiliin, komissio on menetellyt seuraavasti:
- Vahingollisina pidettyjen tekijöiden vahingolliset vaikutukset on eroteltu toisistaan.
- Nämä vahingolliset vaikutukset on jaettu niiden taustalla oleville vahinkoa aiheuttaville tekijöille.
- Sen jälkeen kun vahinko oli jaettu kaikille todetuille vahinkoa aiheuttaville tekijöille, komissio määritti, onko tuonnin lisääntyminen vakavan vahingon aito ja merkittävä syy.
2.6.1. Tuonnin lisääntymisen vaikutus
(181) Kuumavalssattujen levyjen markkinat ovat avoimet hankintalähteiden, asiakkaiden ja hintojen suhteen. Koska kuumavalssatut levyt ovat pohjimmiltaan hyödyketuotteita, tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tuote kilpailevat pääasiassa hinnalla. Tuonnin lisääntymisellä on ollut vahingollisia vaikutuksia, sillä se on aiheuttanut hintapainetta ja pienentänyt yhteisön tuottajien myyntimääriä yhteisön markkinoilla.
(182) Vuosina 1999-2000 tuonnin markkinaosuus kasvoi 19,3 prosentista 24 prosenttiin. Samaan aikaan tuonti lisääntyi 22,1 prosentista 28,9 prosenttiin suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon. Vuosina 2000-2001 tuonnin markkinaosuus kasvoi 25,9 prosentista 32 prosenttiin suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon. Näin ollen tuonti on lisääntynyt myös suhteessa tuotantoon yhteisön tuottajien kustannuksella.
(183) Vuosina 2000-2001 tarkasteltavana olevan tuotteen keskimääräinen yksikköhinta yhteisön markkinoilla laski 305 eurosta 229 euroon tonnilta. Samankaltaisen tuotteen keskimääräinen yksikköhinta laski 363 eurosta 334 euroon tonnilta. Näillä avoimilla markkinoilla hinnan alittavuudella oli ratkaiseva vaikutus. Samankaltaisen tuotteen keskimääräisen yksikköhinnan laskun vaikutus yhteisön tuottajien myyntituloihin yhteisössä olisi jo pelkästään merkinnyt 8 prosentin (45 miljoonan euron) vähennystä vuonna 2001. Kun otetaan huomioon, että myynnin määrä väheni samaan aikaan, liikevaihto yhteisössä pieneni tosiasiallisesti 66 miljoonaa euroa. Kiinteiden kustannusten osuus yhteisön tuottajien yleiskustannuksista on merkittävä. Näin ollen myyntitulojen väheneminen laski kannattavuutta suhteellisesti enemmän, ja se laskikin vuonna 2001 - 1,6 prosenttiin. Tätä hintojen laskua ja kannattavuuden heikkenemistä on tarkasteltava ottaen huomioon suljettujen tuotantolaitosten määrä ja siitä seurauksena oleva työpaikkojen vähentyminen.
(184) Näistä syistä komissio katsoo, että hinnaltaan alhaisen tuonnin lisääntyminen korreloi yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon kanssa ja että tuonnin lisääntymisellä on ollut vahingollisia vaikutuksia, jotka ovat näkyneet hintapaineina ja yhteisön tuottajien yhteisössä myymien määrien pienenemisenä.
2.6.2. Kulutuksen muutoksen vaikutukset
(185) Komissio tutki vuosina 2000-2001 tapahtuneen kulutuksen vähenemisen vahingollisia vaikutuksia. Kulutuksen vähenemistä on tarkasteltava osana viiden vuoden tutkimusajanjakson yleistä suuntausta. Kulutus lisääntyi vuoden 1997 2,04 miljoonasta tonnista vuoden 1999 2,47 miljoonaan tonniin, kunnes laski noin 260000 tonnilla 2,2 miljoonaan tonniin vuonna 2000. Vuonna 2001 kulutus pysyi suunnilleen tällä tasolla.
(186) Tässä tapauksessa komissio katsoo, että luvuista näkyvä kulutuksen lisääntyminen vuonna 1999 johtui lähinnä varastojen kasvattamisesta alhaisten hintojen vuoksi tuona vuonna. Tästä syystä suuntausten muutokset antavat oikeamman kuvan tapahtumista. Vaikka kulutus väheni vuodesta 1999 vuoteen 2000, kaiken kaikkiaan kulutus itse asiassa lisääntyi 170000 tonnilla eli 8 prosentilla viisivuotiskauden aikana. Näin kulutus lisääntyi keskimäärin 1,6 prosenttia vuodessa. Kun otetaan huomioon kulutuksen yleinen suuntaus, yhteisön tuottajien myynnin olisi pitänyt lisääntyvä viisivuotiskaudella, mutta todellisuudessa se pysyi vakaana.
(187) Tarkasteltaessa kysymystä tässä nimenomaisessa tapauksessa on otettava huomioon kaikkien markkinaosapuolten reaktio kulutuksen laskevaan kehityssuuntaukseen. Tämän osalta todettiin, että yhteisön tuottajat joutuivat vähentämään myyntiään noin 51000 tonnilla vuodesta 2000 vuoteen 2001 mutta tuonti kehittyi voimakkaasti päinvastaiseen suuntaan. Mitään taloudellista syytä, joka selittäisi tuonnin voimakkaan kasvun, ei löydetty. Yksikään tuoja ei esimerkiksi väittänyt, että tuonnin lisääntyminen johtuisi alemmista tuotantokustannuksista.
(188) Vaatimattomalla kulutuksen lisääntymisellä ei pitäisi yleensä olla merkittäviä hintavaikutuksia, kuten ei myöskään vuosina 1999-2000 tapahtuneen kaltaisella vaatimattomalla kulutuksen vähentymisellä. Jos hintapaineet vähenevät, alhaisten hintojen vahingolliset vaikutukset vähenevät. Tärkein tekijä tässä yhteydessä on voitto, jonka pieneneminen olisi jäänyt olemattomaksi, jos hinnat eivät olisi alentuneet tuntuvasti. Sen vuoksi on perusteltua päätellä, että ilman hinnaltaan alhaisen tuonnin voimakasta lisääntymistä kulutuksen väheneminen ei olisi johtanut voittojen tuntuvaan pienenemiseen.
(189) Kaikesta tästä huolimatta yhteisön tuottajien myynti vuonna 2000 olisi joka tapauksessa ollut vähäisempää kuin vuonna 1999, vaikka kaikki markkinaosapuolet olisivatkin toimineet vastuullisesti ja mukauttaneet tuotantoaan. Kulutus oli vuonna 2001 samalla tasolla kuin vuonna 1997 ja 1998 (eli 2,16 miljoonaa tonnia). Vuonna 1999 kulutus lisääntyi 180000 tonnilla mutta palasi vuoden 1999 tasolle vuonna 2001. Vuonna 2001 kulutus palasi vuosien 1997-1998 tasolle ja yhteisön tuottajien myynti väheni noin 300000 tonnilla, kun taas tuonti jatkoi kasvuaan. Vuosina 1999-2001, jolloin kulutus väheni 10 prosenttia, yhteisön tuottajien myynti yhteisössä väheni 18 prosenttia.
(190) Edellä esitettyjen syiden vuoksi päätellään, että vuosina 1999-2000 tapahtuneen kulutuksen vähenemisen ja todettujen vahingollisten vaikutusten välillä on selvä vaikkakaan ei huomattava yhteys.
2.6.3. Kytkösmarkkinoiden käytössä tapahtuneiden muutosten vaikutukset
(191) Komissio on tutkinut myös kuumavalssattujen levyjen kytkösmarkkinakäytön kehittymisen vaikutuksia. Kytkösmarkkinakäyttö lisääntyi vuosina 1997-2000 317941 tonnista 437013 tonniin, mutta väheni 372850 tonniin vuonna 2001. Komissio totesi, että väheneminen vastasi välituotteiden ja valmiiden tuotteiden markkinaolosuhteita.
(192) Jotkin kytkösmarkkinakäyttöön liittyvät indikaattorit on esitetty laajemmassa yhteydessä, jolloin kytkösmarkkinakäyttö on osa tarkasteltavan tuotteen kokonaisanalyysiä (kapasiteetti, kapasiteetin käyttöaste, työllisyys ja tuottavuus). Kytkösmarkkinakäyttöä koskevat lisätiedot, joita saatiin tietyistä muista edellä vapaiden markkinoiden yhteydessä tarkastelluista tekijöistä (myyntihinta, varastot ja kannattavuus), eivät ole luonteensa vuoksi ole välittömästi ja objektiivisesti verrattavissa tietoihin, jotka koskevat kuumavalssattujen levyjen vapaita markkinoita. Tiedot eivät kuitenkaan osoita, että olisi ollut kannattavampana tuottaa kytkösmarkkinakäyttöä kuin vapaita markkinoita varten.
(193) Kytkösmarkkinoilla tapahtuvan käytön vähenemisellä vuonna 2001 on ollut vahingollisia vaikutuksia tuotantoon, mikä on puolestaan vaikuttanut kapasiteetin käyttöasteeseen, kiinteisiin yksikkökustannuksiin ja viime kädessä kannattavuuteen. Yhteisön tuottajille vapailla markkinoilla aiheutunut hintojen ja tulojen aleneminen johtui kuitenkin hinnaltaan alhaisesta tuonnista eikä se liity juurikaan tai lainkaan käytön vähenemiseen kytkösmarkkinoilla.
2.6.4. Vientikyvyn vaikutukset
(194) Komissio tutki myös, onko viennin vähentyminen syynä vakavaan vahinkoon.
TAULUKON PAIKKA
(195) Vuosina 1997-2001 yhteisön tuottajien yhteisön ulkopuolisiin maihin viemien kuumavalssattujen levyjen määrä pieneni 196354 tonnista 165,070 tonniin. Vuosina 1999-2001 vienti pysyi melko vakaana: se laski kaksivuotiskaudella vain 15000 tonnia. Viisivuotiskauden aikana vienti näin ollen väheni noin 46000 tonnilla, vaikka suurin osa vähenemisestä tapahtui vuosina 1997-1999. Vuodesta 1999 vienti on vähentynyt vain 15000 tonnia eli 0,7 prosenttia yhteisön tuottajien kokonaismyynnistä. Vienti ei näin ollen ole myöhäisimpänä ajanjaksona 2000-2001 vaikuttanut suuremmassa määrin aiheutuneeseen vahinkoon. Vaikka viennin vähenemisellä vuosina 1997-1999 on voinut olla tiettyjä vahingollisia vaikutuksia, se ei näin ollen myöhempänä ajanjaksona 2000-2001 ole osaltaan lisännyt vahingollisia vaikutuksia. Koska viennin vähenemisestä aiheutui vahinkoa lähinnä viisivuotiskauden alkupäässä, vahinkoa on pidettävä vähemmän merkittävänä kuin siinä tapauksessa, että se olisi tapahtunut viisivuotiskauden lopulla.
(196) Edellä esitettyjen syiden vuoksi päätellään, että viennin vähenemisen ja todettujen vahingollisten vaikutusten välillä on tietty yhteys erityisesti viisivuotiskauden alkupuolella.
2.6.5. Liikakapasiteetin vaikutus
(197) Komissio on lisäksi tutkinut, onko vakava vahinko aiheutunut yhteisön tuottajien liikakapasiteetista. Tutkimusajanjakson aikana ei tapahtunut merkittäviä muutoksia arvioidussa teoreettisessa kokonaistuotantokapasiteetissa. Siksi kapasiteetin ja vahingollisten vaikutusten välillä ei todettu yhteyttä.
2.6.6. Rakenneuudistusten vaikutus
(198) Komissio tutki myös, ovatko yhteisön tuottajien viime vuosina toteuttamien rakenneuudistusten kustannukset aiheuttaneet vakavaa vahinkoa. Tämän osalta on todettava, että rakenneuudistus aiheuttaa yleensä lyhyen aikavälin kustannuksia (kuten erorahat, hankintakustannukset jne.), jotka ovat pienempiä kuin keskipitkällä aikavälillä tehokkuuden parantumisesta saatavat hyödyt. Meneillään olevan rationalisointiprosessin vuoksi tämä merkitsee sitä, että lyhyen aikavälin kustannukset, vaikka ne olisivatkin pieniä, vaikuttivat kustannusrakenteeseen.
2.6.7. Vahingollisten vaikutusten jakaminen
(199) Yhteisön tuottajille aiheutunut vakava vahinko näkyi lähinnä myynnin pienenemisenä ja taloudellisten tappioiden lisääntymisenä. Komissio yksilöi neljä tekijää, jotka tuonnin lisääntymisen ohella vaikuttivat osaltaan vahingon syntymiseen: kulutuksen pieneneminen, kytkösmarkkinoiden käytön väheneminen, viennin supistuminen ja käynnissä olevat rationalisointitoimet.
(200) Kulutus ensinnäkin väheni noin 10 prosenttia vuosina 1999-2000. Tuonnin kehitys ei kuitenkaan vastannut lainkaan kulutuskehitystä, ja komissio katsoo, että kulutuksen alenemisella ei ollut merkittävää vaikutusta määrään tai hintoihin.
(201) Kytkösmarkkinoiden käytön vähenemisellä, joka todettiin erityisesti vuodesta 2000 vuoteen 2001, oli negatiivinen vaikutus lähinnä määrään. Näin ollen sillä ei ole merkittävää yhteyttä yhteisön tuottajien kokemaan hintojen ja tulojen alenemiseen vapailla markkinoilla.
(202) Komissio tutki myös yhteisön tuottajien viennin vähenemisen viisivuotiskaudella. Vienti väheni viisivuotiskauden alkupuolella. Kauden loppupuolella, jolloin vakava vahinko aiheutui, viennin vähentyminen oli merkityksetöntä yhteisön tuottajien kokonaismyyntiin nähden. Siksi viennin kehityksellä oli tuonnin kasvuun verrattuna vähäpätöinen vaikutus yhteisön tuottajiin vuosina 2000-2001.
(203) Samoin rationalisointitoimista komissio toteaa, että niiden vaikutus yhteisön tuottajien kustannusrakenteeseen ei ole merkittävä, varsinkaan jos niitä verrataan hinnaltaan alhaisen tuonnin hintavaikutukseen.
(204) Komissio totesi, että yhteisön tuottajien myyntimäärän, myyntihintojen ja kannattavuuden aleneminen johtui pääasiassa tuonnin lisääntymisestä. Tuonti lisääntyi kulutuksen vähentyessä vuonna 2000 ja jatkoi sitten lisääntymistään kulutuksen pysyessä ennallaan vuonna 2001.
2.6.8. Päätelmät
(205) Tutkittuaan muiden tiedossa olevien tekijöiden vahingolliset vaikutukset ja eroteltuaan ne toisistaan ja tuonnin lisääntymisen vahingollisista vaikutuksista ja varmistettuaan, ettei muiden tekijöiden aiheuttamaa vahinkoa panna tuonnin tiliin, komissio esittää päätelmänään, että tuonnin lisääntymisen ja yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon välillä on aito ja huomattava yhteys.
2.7. Tuleva kehitys
(206) Komissio on lisäksi analysoinut useita elementtejä, joiden perusteella voidaan päätellä, että yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon voitaisiin odottaa huomattavasti lisääntyvän, jos tuonti jatkuu nykytasolla tai lisääntyy.
2.7.1. Teräsalaa koskevat Yhdysvaltojen suojatoimenpiteet
(207) Palautetaan mieleen, että Yhdysvallat otti 5. maaliskuuta 2002 käyttöön suojatoimenpiteitä, jotka koskivat tiettyjä terästuotteita, kuumavalssattu teräs ja kuumavalssatut levyt mukaan luettuina. Toimenpiteet tulivat voimaan 20. maaliskuuta 2002, ja niillä korotetaan Yhdysvaltoihin suuntautuvasta tuonnista arvon perusteella kannettavaa tullia ensimmäisenä vuotena 30 prosenttia, toisena vuotena 24 prosenttia ja kolmantena vuotena 18 prosenttia. Toimenpiteitä ei sovelleta Kanadaan, Israeliin, Jordaniaan ja Meksikoon eikä useisiin kehitysmaiksi luokiteltuihin maihin.
2.7.2. Teräsalaa koskevista Yhdysvaltojen suojatoimenpiteistä johtuva kaupan uudelleensuuntautuminen
(208) Yhteisö tutki Yhdysvaltojen toimenpiteiden todennäköisen vaikutuksen analysoimalla tärkeimpien Yhdysvaltoihin vievien maiden tilannetta.
(209) Vuonna 2001 Yhdysvallat toi 3,63 miljoonaa tonnia kuumavalssattua terästä ja kuumavalssattuja levyjä. Tästä määrästä vähintään 255000 tonnia vastaa tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmää.
(210) Tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaisvienti Yhdysvaltoihin vuonna 2001 Yhdysvaltain suojatoimenpiteiden kohteena olevista maista (lukuun ottamatta tuottajia yhteisössä ja niissä maissa, jotka eivät kuulu suojatoimenpiteiden piiriin kuumavalssatun teräksen ja kuumavalssattujen levyjen osalta) oli yli 200000 tonnia. Eräiden toimittajien valmistamat tietyt tuotteet on myös jätetty Yhdysvaltojen toimenpiteiden ulkopuolelle, mutta niiden määrät ovat merkityksettömiä kuumavalssatun teräksen ja kuumavalssattujen levyjen osalta.
(211) Komissio tutki, millä todennäköisyydellä Yhdysvaltojen määräämistä suojatoimenpiteistä seurauksena oleva rajoitettu pääsy Yhdysvaltojen markkinoille johtaisi yhteisöön suuntautuvan viennin lisääntymiseen. Komissio tutki yhteistyössä toimivien vientiä harjoittavien tuottajien kapasiteettitilannetta. Niiden todettiin lisänneen kapasiteettiaan vuoden 1999 noin 12,2 miljoonasta tonnista 13,2 miljoonaan tonniin vuonna 2001. Yksikään yhteistyössä toimivista vientiä harjoittavista tuottajista ei ilmoittanut aikovansa vähentää kapasiteettiaan lähitulevaisuudessa eikä yksikään ilmoittanut aikovansa vähentää tuotantoaan Yhdysvaltojen toimenpiteiden vuoksi.
(212) Useimmat ilmoittivat pyrkivänsä korvaamaan Yhdysvaltojen viennin mahdollisen vähenemisen myymällä enemmän kotimarkkinoillaan, mutta tämän väitteen yhteydessä on otettava huomioon muuttumattomana pysyvä tai vähenevä kulutus näillä markkinoilla. Näin ollen on hyvin epätodennäköistä, että kyseiset tuottajat pystyvät merkittävästi kasvattamaan myyntiään kotimarkkinoilla. Ei ole myöskään todennäköistä, että ne voivat lisätä myyntiään muille vientimarkkinoille, sillä näillä markkinoilla useimmat tuottajat kärsivät jo Yhdysvaltojen markkinoiden sulkemisesta, eikä ole mitään viitteitä siitä, että kulutus lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä lisääntyisi merkittävästi näillä markkinoilla, mikä mahdollistaisi tuonnin lisäämisen.
(213) Kauppa, joka ilman lopullisia toimenpiteitä voisi mahdollisesti ohjautua yhteisöön Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena, on näin ollen määrältään yli 200000 tonnia. On syitä, joiden vuoksi tämä mahdollisuus ei ehkä kokonaisuudessaan toteudu, kuten Yhdysvaltojen tämänhetkinen korkea kotimainen hintataso, joka voi johtaa jonkin verran odotettua suurempaan tuontimäärään 30 prosentin tulleista huolimatta, sekä se, että kolmansien maiden tuottajat pystyvät mahdollisesti osittain korvaamaan Yhdysvaltojen markkinoiden menetykset myymällä enemmän kotimarkkinoillaan. Tämä saattaa joiltakin osin toteutua erityisesti niiden maiden osalta, jotka ovat ottaneet käyttöön suojatoimenpiteitä Yhdysvaltojen suojatoimien vastapainoksi. Tuottajat voivat myös kasvattaa varastojaan jonkin aikaan.
(214) Yhteisöön suuntautuvan viennin lisääntymiseen on kuitenkin edelleen hyvin merkittävät mahdollisuudet. Vuonna 2001 tapahtuneeseen lisäykseen oli monia syitä, joita yksilöitiin jo analysoitaessa vakavaa vahinkoa. Ne ovat edelleen olemassa ja niiden voidaan yhä odottaa lisäävän tuontia. Lisäksi uutena tekijänä vaikuttavat nyt Yhdysvaltojen suojatoimenpiteet, joiden seurauksena selvästi jää suuri määrä tuotantoa, jolle tuottajilla on suuri paine löytää ostajia. Näissä olosuhteissa voidaan kohtuudella olettaa, että ilman lopullisia toimenpiteitä kaupan uudelleen ohjautuminen olisi kaikkein pienimmillään 25-50 prosenttia edellä lasketusta määrästä (200000 tonnia), joka voisi ohjautua muualle Yhdysvaltojen markkinoilta. Määrä on todennäköisesti suurempi, mutta on järkevää käyttää analyysin perustana varovaisia arvioita.
(215) Myös sillä on merkitystä, että vuonna 2001 tarkasteltavana olevan tuotteen tärkeimmät vientimarkkinat olivat yhteisössä (572133 tonnia). Seuraavina olivat Venäjä (258738 tonnia), Yhdysvallat (255144 tonnia), Kiina (209980 tonnia) ja Turkki (99341 tonnia). Tässä näkyy, että yhteisö oli ja on yhä viimeaikaisten toimenpiteiden jälkeen yksi maailman avoimimmista markkinoista. Euron viimeaikainen vahvistuminen Yhdysvaltain dollariin ja muihin tärkeimpiin valuuttoihin nähden lisää lyhyellä ja pitkällä aikavälillä tuonnin houkuttelevuutta yhteisön tuotantoon verrattuna.
2.7.3. Yhteisön viennin väheneminen teräsalaa koskevien Yhdysvaltojen suojatoimenpiteiden seurauksena
(216) Yhdysvaltojen toimenpiteiden välitön vaikutus on ollut yhteisöstä Yhdysvaltoihin suuntautuvan kuumavalssattujen levyjen viennin voimakas väheneminen. Arvon perusteella kannettavien tullien korottaminen 30 prosenttiin lopettaa pitkälti tämän viennin. Joitakin pieniä määriä voidaan kuitenkin viedä, sillä hintataso on tällä hetkellä Yhdysvalloissa korkea, minkä vuoksi voi olla kannattavaa maksaa tullit, jotta ainakin ylimääräiset varastot voidaan myydä. Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena yhteisön vienti Yhdysvaltoihin, määrältään noin 20000 tonnia vuonna 2001, vähenee, kun otetaan mahdollisuuksien mukaan huomioon poikkeukset, joita Yhdysvallat on myöntänyt toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen.
(217) Lisäksi on todennäköistä, että yhteisön vienti myös muille yhteisön ulkopuolisille markkinoille vähenee, koska tuottajien kaikkialla maailmassa on vaikeampaa harjoittaa vientiä Yhdysvaltojen toimenpiteiden vuoksi ja siksi, että muut yhteisön ulkopuoliset maat ja yhteisö ovat ottaneet käyttöön puolustussuojatoimia välttääkseen kaupan ohjautumisen omille markkinoilleen.
2.7.4. Yhdysvaltojen toimenpiteiden ennustetut vaikutukset
(218) Komissio on arvioinut, mitä mahdollisia vaikutuksia sillä, että lopullisia toimenpiteitä ei oteta käyttöön, on yhteisön tuottajiin. Lisäksi komissio on arvioinut Yhdysvaltojen suojatoimenpiteistä johtuvaa kaupan uudelleen ohjautumista sekä näiden toimenpiteiden vaikutusta yhteisön viejiin. Komissio on todennut, että ilman yhteisön suojatoimenpiteitä tuonti nousee väistämättä, minkä seurauksena yhteisön tuotannonalan tilanne heikkenee erittäin vakavasti. Koska yhteisön tuottajien tilanne on hyvin heikko, huomattavalla tuonnin lisääntymisellä olisi erittäin vakavia seurauksia. Odotettu 50000-100000 tonnin lisäys johtaisi välittömästi siihen, että yhteisön tuottajien myynti vähenisi edelleen huomattavasti, ja myynnin väheneminen vaikuttaisi hyvin pian kielteisesti muihin indikaattoreihin, joilla tuotannonalan tilaa tarkastellaan.
(219) Yhteisön viennin jatkuva väheneminen tulee myös osaltaan huomattavasti heikentämään yhteisön tuottajien tilaa. Yhteisön viennin arvioidaan vähentyneen Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena, ja tulevina kuukausina tilanne pysyy todennäköisesti ennallaan tai vielä heikkenee.
(220) Ennakoitu tuonnin lisääntyminen ja yhteisön viennin väheneminen heikentäisi yhteisön tuotannonalan tilannetta huomattavasti kaikkien niiden tekijöiden osalta, joita on arvoitu määritettäessä vakavaa vahinkoa. Välittömänä seurauksena olisi myynnin väheneminen ja hintojen aleneminen edelleen voimakkaasti, mikä taas vaikuttaisi kielteisesti tuotantoon, nostaisi yksikkökustannuksia ja lisäisi tappioita. Kielteisiä kokonaisvaikutuksia pahentaisi suuresti se, että yhteisön tuottajat kärsivät jo nyt vakavaa vahinkoa viime vuosien lisääntyneen tuonnin takia.
2.7.5. Päätelmät
(221) Kun otetaan huomioon, että yhteisön tuottajat kärsivät jo nyt vakavaa vahinkoa, voidaan kohtuudella päätellä, että tuonnin todennäköinen lisääntyminen edelleen tulee huomattavasti pahentamaan yhteisön tuottajien tilannetta. Lisäksi tilannetta pahentaa yhteisön viennin väheneminen Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena.
Tuote 2
Saostamattomat kuumavalssatut levyt (jatkoa)
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
3. TUOTE 3 - SEOSTAMATTOMAT KAPEAT NAUHAT
3.1. Tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tai suoraan kilpaileva tuote
3.1.1. Tarkasteltavana oleva tuote
(222) Tarkasteltavana olevan tuotteen muodostavat raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistetut levyvalmisteet, leveys pienempi kuin 600 mm,
- pleteroimattomat ja muulla tavalla metallilla tai muulla aineella pinnoittamattomat ei enempää valmistetut kuin kuumavalssatut, muut kuin neljältä sivulta tai suljetussa laatikkourassa valssatut, leveys suurempi kuin 150 mm ja paksuus vähintään 4 mm, kelaamattomat, ilman pintakuviointia), tai,
- pleteroidut, ei enempää valmistetut kuin pleteroidut,
jäljempänä "kuumavalssatut kapeat nauhat". Kyseinen tuote luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin 7211 14 10 , 7211 14 90 , 7211 19 20 , 7211 19 90 , 7212 60 11 , 7212 60 19 ja 7212 60 91.
(223) Kuumavalssattuja kapeita nauhoja valmistetaan yleensä terästehtaissa kuumavalssaamalla puolivalmiit terästuotteet viimeisen valssauskierroksen jälkeen taikka peittauksen tai jatkuvan hehkutuksen jälkeen.
(224) Kuumavalssattujen kapeiden nauhojen laji ja koko vaihtelevat. Vaikka kukin CN-koodi koskee eriteltävissä olevaa kuumavalssatun kapean nauhan lajia, kaikkien kapeiden nauhojen todettiin olevan samanlaisia tai samankaltaisia fyysisiltä ja teknisiltä ominaisuuksiltaan sekä käyttötarkoituksiltaan. Kuumavalssattujen kapeiden nauhojen eri lajit ovat näin ollen yksi ainoa tuote, joka luokitellaan edellä mainittuihin CN-koodeihin.
3.1.2. Samankaltaiset tai suoraan kilpailevat tuotteet
(225) Komissio on tutkinut, onko yhteisön tuottajien tuottama tuote (jäljempänä "samankaltainen tuote") samankaltainen kuin tarkasteltavana oleva tuontituote. Tutkimuksen yhteydessä eräät suurimmat kuumavalssattujen kapeiden nauhojen viejät ja tuojat ilmoittivat komissiolle, että yhteisön tuottajat eivät valmista tietyntyyppisiä yhteisöön tuotavia kuumavalssattuja kapeita nauhoja, eikä niitä näin ollen tulisi pitää "samankaltaisena" kuin tarkasteltavana olevaa tuotetta.
(226) Komissio on tutkinut nämä kannanotot tarkasti ja ottanut huomioon erityisesti seuraavat tutkimuksessa esiin tulleet seikat:
a) Tuontituotteella ja yhteisön tuotteella oli sama kansainvälinen tariffiluokitus. Lisäksi niiden fyysiset ominaisuudet kuten koostumus, koko, muoto ja pintarakenne olivat samanlaiset tai samankaltaiset ja niiden valmistuksessa noudatettiin kansainvälisesti tunnustettuja standardeja,
b) Tuontituotetta ja yhteisön tuotetta myytiin samankaltaisia tai samanlaisia kaupan kanavia käyttäen, ja hintatiedot olivat helposti saatavilla (niitä julkaistaan esim. sellaisissa teollisuuden aikakauslehdissä kuten Metal Bulletin ja Steel Weekly), ja tarkasteltavana olevat tuotteet ja yhteisön tuottajien tuotteet kilpailivat keskenään pääasiallisesti hinnoilla,
c) Tuontituotteella ja yhteisön tuotteella voi kummallakin olla sama tai samantapainen loppukäyttötarkoitus, ja näin ollen ne olivat pitkälti vaihtoehtoisia tuotteita ja helposti keskenään korvattavissa, ja
d) Kuluttajat pitivät tuontituotetta ja yhteisön tuotetta toistensa vaihtoehtoina suoritettaessa tiettyjä tehtäviä tietyn tarpeen tai vaatimuksen tyydyttämiseksi. Tässä mielessä viejän/tuojan yksilöimät erot olivat pelkästään tiettyä asiakasta varten tuotettuja vähäisiä variaatioita.
(227) Komissio on päätellyt, että kannanotoissa väitetyistä tuoteominaisuuksien teknisistä ja laadullisista eroista huolimatta tuontituote ja yhteisön tuote ovat "samankaltaisia tai suoraan kilpailevia".
3.2. Tuonnin lisääntyminen
(228) Komissio on tutkinut, onko tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti lisääntynyt niin suuressa määrin absoluuttisesti mitattuna tai suhteessa yhteisön tuotantoon ja/tai sellaisilla ehdoilla, että se aiheuttaa tai uhkaa aiheuttaa vakavaa vahinkoa yhteisön tuottajille. Komissio on keskittynyt tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin viimeisimmällä ajanjaksolla, jolta oli saatavana tietoa absoluuttisista määristä suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon (ilman "käyttöä kytkösmarkkinoilla") ja yhteisön kokonaistuotantoon. Seuraavassa taulukossa esitetään tuonnin kehitys absoluuttisesti mitattuna. Lisäksi tuontia verrataan sekä myytäväksi tarkoitettuun yhteisön tuotantoon että yhteisön kokonaistuotantoon (mukaan luettuna käyttö kytkösmarkkinoilla) kunakin vuonna ajanjaksolla 1997-2001.
Tuote 3
Seostamattomat kuumavalssatut kapeat nauhat
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
(229) Ennen Aasian kriisiä tuonti oli alle 110000 tonnia (1996: 108512 tonnia, 1997: 85864 tonnia). Aasian kriisin seurauksena tuonti kasvoi vuosina 1997-1998 yli 50 prosenttia. Yhteisön kokonaistuotanto ja myytäväksi tarkoitettu tuotanto kasvoi hieman vuonna 1998 niin, että suhteessa vapailla markkinoilla myytyyn tuotantoon tuonti kasvoi 3,6 prosentista 5,4 prosenttiin ja suhteessa kokonaistuotantoon 3,1 prosentista 4,7 prosenttiin.
(230) Seuraavana vuonna tuonnin kasvuvauhti hidastui jälleen noin 13 prosenttiin, mutta se lisääntyi edelleen huolimatta siitä, että hinnat laskivat 208 euroon tonnilta. Myös suhteellisesti tarkasteltuna (vertailukohteena myytäväksi tarkoitettu myyty tuotanto ja kokonaistuotanto) tuonti lisääntyi, 5,5 prosenttiin suhteessa yhteisön kokonaistuotantoon ja 6,1 prosenttiin suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon. Tuonnin suurempi kasvu suhteessa yhteisön kokonaistuotantoon heijastelee sitä, että kytkösmarkkinoilla tapahtuvan käytön väheneminen vaikutti osaltaan yhteisön kokonaistuotannon vähenemiseen vuonna 1999 siitä huolimatta, että myytäväksi tarkoitettu tuotanto lisääntyi hieman tuona vuonna. Tuonnin lisäännyttyä voimakkaasti vuonna 1998 Aasian kriisin seurauksena, se pysytteli samalla tasolla vuonna 1999 siitä huolimatta, että hinnat laskivat tuona vuonna, koska viejät pystyivät pitämään kasvaneen asiakaspohjansa ja lisäämään myyntiään.
(231) Vuosina 1999-2000 tuonti lisääntyi 146345 tonnista 176854 tonniin, mikä merkitsee lähes 21 prosentin lisäystä. Samaan aikaan myytäväksi tarkoitettu tuotanto pysyi suhteellisen vakaana niin, että suhteessa vapailla markkinoilla myytyyn tuotantoon tuonti kasvoi 6,1 prosentista 7,4 prosenttiin (eli noin 21 prosenttia). Osittain kytkösmarkkinoilla tapahtuvan käytön ja viennin lisääntymisen seurauksena yhteisön kokonaistuotanto kasvoi 2,65 miljoonasta tonnista 2,78 miljoonaan tonniin, joten tuonti suhteessa kokonaistuotantoon kasvoi 6,4 prosentista 8,4 prosenttiin.
(232) Vuosina 2000-2001 tuonti kasvoi 214414 tonniin (noin 37000 tonnin eli 21 prosentin kasvu). Vuonna 2001 myytäväksi tarkoitettu tuotanto väheni 7 prosenttia, 1,92 miljoonaan tonniin, joten suhteessa vapailla markkinoilla myytyyn tuotantoon tuonti lisääntyi yli 32 prosenttia (9,8 prosenttiin suhteessa vapailla markkinoilla myytyyn tuotantoon). Myös yhteisön kokonaistuotanto väheni vuonna 2001 (232000 tonnia eli 8 prosenttia), missä näkyi kytkösmarkkinoille tarkoitetun tuotannon hienoinen väheneminen, viennin lasku ja vapailla markkinoilla myydyn tuotannon väheneminen. Tuonnin kasvu suhteessa yhteisön kokonaistuotantoon oli yli 31 prosenttia.
(233) Tarkasteltavana olevan tuotteen hinta nousi hieman vuosina 1997-1998, mutta laski vuonna 1999 208 euroon tonnilta, koska tuonnin lisääntyminen vuonna 1998, ilmeisesti Aasian kriisin seurauksena, johti ylitarjontaan. Vuonna 2000 hinnat nousivat 302 euroon tonnilta mutta laskivat vuonna 2001 20 prosenttia. Komissio toteaa, että huolimatta hintojen noususta vuonna 2000 tuonti (sekä absoluuttisesti mitattuna että suhteessa tuotantoon) lisääntyi edelleen vuonna 2001 hintojen laskiessa. Tuonnin keskimääräinen hinta oli 302 euroa tonnilta vuonna 2000, ja se laski 239 euroon tonnilta vuonna 2001. Komissio toteaa myös, että yhteisöön suuntautuvan tuonnin lisääntyminen tapahtui aikana, jolloin euro oli suhteellisen heikko Yhdysvaltain dollariin nähden ja kuumavalssattujen kapeiden nauhojen hinnat olivat Yhdysvalloissa 30-40 prosenttia korkeammat kuin yhteisössä.
3.2.1. Kahden vuoden liukuvat keskiarvot
(234) Voidakseen nähdä tuonnin perussuuntauksen vuodesta 1997 vuoteen 2001 ja määrittääkseen, onko tuonnin viimeaikainen lisääntyminen pysyvä suuntaus, komissio on tarkastellut kahden vuoden liukuvia keskiarvoja. Niistä käy ilmi, että tuonti lisääntyi yli 21 prosenttia jakson loppua kohti.
3.2.2. Tuonnin markkinaosuus
(235) Tuonnin markkinaosuus kasvoi tutkimusajanjaksolla joka vuosi, vuoden 1997 4,0 prosentista vuoden 2001 10,1 prosenttiin. Vuosina 2000-2001 tuonnin markkinaosuus kasvoi lähes 28 prosenttia.
3.2.3. Päätelmät
(236) Komissio katsoo, että tuonnin voimakas kasvu vuonna 1998 oli poikkeuksellista eikä sitä voida pitää tuonnin normaaliin kehitykseen kuuluvana.
(237) Tuonnin kahden vuoden liukuvan keskiarvon kehitys viiden vuoden tutkimusajanjaksolla osoittaa, että tuonnin viimeaikaista kasvua ei voida katsoa vakiintuneeksi suuntaukseksi.
(238) Tuonnin lisääntymistä voidaan pitää äkillisenä, voimakkaana ja merkittävänä, jos sitä verrataan aikaisempien vuosien kehitykseen, etenkin kun otetaan huomioon, että tuonnin lisääntymistä vuonna 1998 ei voida pitää edustavana.
3.3. Ennakoimattomat kehityssuuntaukset
3.3.1. Kaupan suojakeinojen käytön lisääntyminen Yhdysvalloissa
(239) Yhdysvallat, jonka osuus on noin kahdeksasosa maailman teräksenkulutuksesta, alkoi vuodesta 1998 lähtien Aasian kriisin vuoksi soveltaa teräsalalla aikaisempaa enemmän kaupan suojakeinoja voidakseen suojella kotimarkkinoidensa tuottajia kilpailulta. WTO on tehnyt päätöksen osasta näitä toimenpiteitä, ja joidenkin käytetyistä menetelmistä on todettu olevan ristiriidassa WTO:n sääntöjen kanssa. Monet yhä voimassa olevista toimenpiteistä perustuvat kuitenkin samoihin menetelmiin.
(240) Seuraavassa taulukossa esitetään Yhdysvaltojen vuosina 1997-2001 teräsalalla tekemien, yhtä tai useampaa maata koskevien polkumyynti- ja tasoitustulleja koskevien lopullisten päätelmien määrät ja osoitetaan toiminnan vilkastuminen kolmen viime vuoden aikana.
TAULUKON PAIKKA
(241) Vuoden 2001 aikana Yhdysvallat lisäksi ilmoitti uusista laaja-alaisista toimista teräsalalla. Tammikuussa 2001 Yhdysvallat pani vireille teräsalalla tutkimuksen Yhdysvaltojen vuonna 1974 annetun kauppalain 223 pykälän mukaisesti. Heinäkuussa 2001 Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komitea (International Trade Commission) pani vireille teräsalalla laaja-alaisen tutkimuksen Yhdysvaltojen vuonna 1974 annetun kauppalain 202 pykälän mukaisesti. Joulukuussa 2001 kansainvälisen kaupan komitea suositti suojatoimenpiteitä suurelle joukolle terästuotteita.
(242) Nämä toimet, jotka huipentuivat Yhdysvaltain 5. maaliskuuta 2002 ilmoittamiin suojatoimenpiteisiin, vähensivät entisestään terästuotteiden tuontia Yhdysvaltoihin ja johtivat maan teräksentuonnin supistumiseen 33 prosentilla vuosina 1998-2001. Erityisesti tämä suojakeino, josta oli puhuttu useita kuukausia ennen sen käyttöönottoa, hillitsi tuontia Yhdysvaltoihin, koska se loi epävarmuutta talouden toimijoiden keskuudessa. Se on itse asiassa kaikkien aikojen laajin kaupan suojatoimi, jonka WTO:n jäsen on ottanut käyttöön, sillä se koskee arvoltaan noin 17 miljardin Yhdysvaltain dollarin tuontia.
3.3.2. Kaupan suojakeinojen käytön lisääntyminen Yhdysvalloissa tarkasteltavana olevan tuotteen osalta
(243) Yhdysvallat otti vuosina 1999-2001 käyttöön kuumavalssatun teräksen ja kuumavalssattujen levyjen (tuoteryhmä, johon kuumavalssatut kapeat nauhat Yhdysvalloissa kuuluvat) osalta 19 polkumyyntitoimenpidettä (yksi suspensiosopimus mukaan luettuna) ja 10 tasoitustullitoimenpidettä. Helmikuussa 1999 Yhdysvallat otti käyttöön Japanista peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa 10,78-67,14 prosentin polkumyyntitullit ja Indonesiasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa 10,21-52,14 prosentin polkumyyntitullit ja tasoitustullit (joista joitakin sovellettiin kumulatiivisesti). Heinäkuussa 1999 Yhdysvallat otti käyttöön Brasiliasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa 41,27-42,12 prosentin polkumyyntitullit. Syyskuussa 2000 Yhdysvallat otti käyttöön Argentiinasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa 40,6-44,59 prosentin polkumyyntitullit ja tasoitustullit (joista joitakin sovellettiin kumulatiivisesti). Marraskuussa 2000 Yhdysvallat otti käyttöön tarkasteltavana olevan tuotteen Kiinasta peräisin olevassa tuonnissa 64,20-90,83 prosentin polkumyyntitullit. Samoin marraskuussa 2000 Yhdysvallat otti käyttöön Intiasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa 8,28-44,4 prosentin polkumyyntitullit ja tasoitustullit (joista joitakin sovellettiin kumulatiivisesti).
(244) Yhdysvalloissa oli 15. maaliskuuta 2002 mennessä voimassa kuumavalssattua terästä ja kuumavalssattuja levyjä koskevia polkumyyntitoimenpiteitä 17 maan viejiä vastaan ja tasoitustullitoimenpiteitä 9 maan viejiä vastaan. Maat, joita menettelyt koskivat, olivat Alankomaat, Argentiina, Brasilia, Etelä-Afrikka, Etelä-Korea, Indonesia, Intia, Italia, Japani, Kazakstan, Kiina, Ranska, Romania, Taiwan, Thaimaa, Ukraina ja Venäjä. Kaikissa tapauksissa polkumyynti- ja tasoitustullitoimenpiteen toteuttamisen jälkeen tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti Yhdysvaltoihin kyseisestä maasta on vähentynyt. Yhdysvaltoihin suuntautuva tuonti väheni dramaattisesti vuonna 2001, jolloin tarkasteltavan tuotteen osalta oli voimassa 19 polkumyyntitoimenpidettä ja 10 tasoitustullitoimenpidettä. Tämän lisäksi Yhdysvallat pani saman vuoden alussa vireille teräsalan tutkimuksen vuonna 1974 annetun Yhdysvaltojen kauppalain 223 pykälän nojalla, ja puolivälissä vuotta Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komissio (ITC) ilmoitti mittavasta teräsalan tutkimuksesta samaisen kauppalain 202 pykälän nojalla.
(245) Vuosina 1999-2001 tuonti Yhdysvaltoihin laski 6,61 miljoonasta tonnista 3,63 miljoonaan tonniin. Saman ajanjakson aikana tuonti yhteisöön kasvoi 146345 tonnista 214414 tonniin, mikä merkitsee 20 prosentin kasvua.
(246) Komissio on myös määrittänyt, että kuumavalssatun teräksen ja kuumavalssattujen levyjen Yhdysvaltojen markkinoille suuntautuneen tuonnin vähentäminen on johtanut yhteisön markkinoille suuntautuvan kuumavalssattujen kapeiden nauhojen tuonnin lisääntymiseen. Käytettävissä olevien tietojen perusteella komissio on todennut, että Yhdysvaltojen lisääntynyt kaupan suojakeinojen laaja käyttö viime vuosina, Yhdysvaltoihin suuntautuvan kuumavalssatun teräksen ja kuumavalssattujen levyjen tuonnin dramaattinen väheneminen vuosina 2000-2001 sekä kuumavalssattujen kapeiden nauhojen yhteisöön suuntautuvan tuonnin lisääntyminen korreloivat keskenään ajallisesti. Yhteisön markkinat olivat vuonna 2001 kuumavalssattujen kapeiden nauhojen viennin kannalta merkittävät. Sekä yhteisön että Yhdysvaltojen markkinoilla on samanlaisia teollisia käyttäjiä. Monet niistä viejistä, joihin Yhdysvaltojen käyttöönottamat kaupan suojakeinot kohdistuvat, ovat harjoittaneet myös vientiä yhteisöön useita vuosia. Samaan aikaan kun tuonti Yhdysvaltoihin väheni dramaattisesti, tuonti yhteisöön kasvoi vuonna 2001 ennätyslukemiin huolimatta siitä, että BKT:n kasvu, tuotanto ja kulutus vähenivät.
(247) Tätä lisääntynyttä, laajaa turvautumista kaupan suojakeinoihin, joista osan on todettu olevan ristiriidassa WTO:n sääntöjen kanssa, ei voitu ennakoida Uruguayn kierroksen päättyessä. Kyse on suojalausekesopimuksessa edellytetyistä ennakoimattomista olosuhteista.
3.3.3. Yhdysvaltoihin suuntautuvan tuonnin väheneminen
(248) Seuraavassa taulukossa esitetään vuosilta 1997-2001 kuumavalssatun teräksen (kelatut levyt mukaan luettuna) ja kuumavalssattujen levyjen (määräpituuksiin leikatut ja pinnoitetut levyt mukaan luettuina) tuonti Yhdysvaltoihin. Kuumavalssatut kapeat nauhat luokitellaan näihin Yhdysvaltojen tuoteryhmiin.
TAULUKON PAIKKA
Lähde:
Global Trade Atlas
(249) Tuonti Yhdysvaltoihin lisääntyi vuodesta 1997 vuoteen 1998, mutta vuonna 1999 se väheni taas ja alitti vuoden 1997 tason. Vuosina 1999-2000 tuonti kasvoi noin 7,6 miljoonaan tonniin. Vuosina 2000-2001 tuonti kuitenkin väheni yli 52 prosenttia.
(250) Kuumavalssatun teräksen ja kuumavalssattujen levyjen Yhdysvaltoihin suuntautuvan tuonnin väheneminen johtuu pääasiassa edellä 21-26 kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden suorasta vaikutuksesta viejiin, joiden tuotteisiin alettiin soveltaa polkumyynti- ja/tai tasoitustulleja. Sitä voidaan kuitenkin selittää myös epäsuoralla ennaltaehkäisevällä vaikutuksella, joka kyseisillä toimenpiteillä ja kaikkia tarkasteltavana olevan tuotteen vientiä Yhdysvaltoihin harjoittavia viejiä koskevilla tutkimuksilla oli.
(251) Seuraavassa taulukossa esitetään tiettyjen polkumyynti- ja tasoitustullitoimenpiteiden vaikutus tietyistä maista Yhdysvaltoihin suuntautuvan kuumavalssatun teräksen (kelatut levyt mukaan luettuna) ja kuumavalssattujen levyjen (määräpituuksiin leikatut ja pinnoitetut levyt mukaan luettuna) vientiin.
TAULUKON PAIKKA
3.4. Yhteisön tuottajien määritelmä
(252) Kuumavalssattujen kapeiden nauhojen kokonaistuotanto yhteisössä on noin 3,5 miljoonaa tonnia vuodessa. Yhteisön teräsyritykset, jotka toimivat tutkimuksessa kaikilta osin yhteistyössä, ovat:
- Corus Strip UK, Yhdistynyt kuningaskunta
- Corus Staal BV, Alankomaat
- Rautaruukki Oyj, Suomi
- Riva/Ilva SPA, Italia
- Salzgitter AG Stahl & Technologie, Saksa
- Sollac SA, Ranska
- SSAB Tunnplat AB, Ruotsi
- Thyssen Krupp Stahl AG, Saksa, ja
- Voest Alpine Stahl GmbH, Itävalta.
(253) Nämä yritykset ovat kaikki Euroopan rauta- ja terästeollisuutta edustavan European Confederation of the Iron and Steel Industryn ("Eurofer") jäseniä. Niiden osuus tarkasteltavana olevan tuotteen tuotannosta yhteisössä on noin 72 prosenttia. Niiden tuotanto muodostaa pääosan yhteisön kokonaistuotannosta asetuksen (EY) N:o 3285/94 5 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja asetuksen (EY) 519/94 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Näin ollen niiden katsotaan tässä menettelyssä olevan yhteisön tuottajia.
3.5. Vakava vahinko
(254) Määrittääkseen, aiheutuuko samankaltaisen tuotteen yhteisön tuottajille vakavaa vahinkoa eli onko yhteisön tuottajien asema yleisesti ottaen heikentynyt merkittävästi, komissio on arvioinut kaikkia asiaan liittyviä objektiivisia ja määrällisesti mitattavia tekijöitä, jotka vaikuttavat yhteisön tuottajien tilanteeseen. Komissio on arvioinut tarkasteltavana olevan tuotteen osalta erityisesti tuotantokapasiteetin kehitystä, tuotantoa, kapasiteetin käyttöastetta, työllisyyttä, tuottavuutta, kassavirtaa, sijoitetun pääoman tuottoa, käyttöä kytkösmarkkinoilla, varastoja, kulutusta, myyntiä, markkinaosuutta, hintaa, hinnan alittavuutta ja kannattavuutta vuosina 1997-2001. Kyseiset tiedot on esitetty tämän tuoteanalyysin lopussa.
(255) Tarkasteltavana olevalla tuotteella voi tutkimuksen mukaan olla kaksi eri määränpäätä. Ne voidaan joko myydä tai käyttää yrityksen sisällä muiden tuotteiden valmistukseen. Yhteisön tuottajien valmistamasta tarkasteltavana olevasta tuotteesta noin 17 prosenttia käytetään sisäisesti, toisin sanoen tuottajat jatkojalostavat niitä integroidussa prosessissa, usein samalla tuotantolinjalla, jäljempänä "käyttö kytkösmarkkinoilla". Nämä tuotteet käytetään sisäisessä jatkojalostuksessa, eivätkä ne tavallisesti ole laskutuksen kohteena.
(256) Muu tuotanto myydään markkinahintaan yhteisön markkinoilla, jäljempänä "vapaat markkinat". Myös tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti myydään vapailla markkinoilla. Tärkeimmät ostajat vapailla markkinoilla ovat riippumattomat kylmävalssattuja tuotteita valmistavat tehtaat, kuten putkien tuottajat, teräspalvelukeskukset, teräskauppiaat ja tukkuliikkeet. Sekä yhteisön tuotannonalan myymä tarkasteltavana oleva tuote että yhteisöön tuotava tarkasteltavana oleva tuote myydään samantyyppisille asiakkaille ja käytetään samoihin tarkoituksiin. Tarkasteltavana olevan tuotteen myyntiin liittyy kauppalaskujen esittäminen.
(257) Tutkimuksessa kävi ilmi, että kytkösmarkkinoilla käytettäväksi tarkoitettu tarkasteltavana oleva tuote oli selvästi erilaisessa kilpailutilanteessa kuin myytäväksi tarkoitettu. Kytkösmarkkinoilla käytettäväksi tarkoitettuun tarkasteltavana olevaan tuotteeseen tuonti ei vaikuta suoraan. Sen sijaan myytäväksi tarkoitettu tuotanto kilpaili suoraan tuonnin kanssa.
(258) Koska myytäväksi tarkoitettu yhteisön tuotanto kilpailee tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin kanssa, komissio on keskittänyt huomionsa vapaisiin markkinoihin. Vapaita markkinoita ja kytkösmarkkinakäyttöä koskevia tietoja on yhdistetty siinä määrin kuin mahdollista, mutta analyysi jakautuu tarvittaessa mahdollisuuksien mukaan vapaisiin markkinoihin ja kytkösmarkkinakäyttöön.
3.5.1. Tarkasteltavaa tuotetta kokonaisuudessaan koskeva analyysi
3.5.1.1. Tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
TAULUKON PAIKKA
(259) Tutkimus osoitti, että arvioitu teoreettinen kokonaistuotantokapasiteetti ei merkittävästi muuttunut tutkimusajanjaksolla.
(260) Kapasiteetin käyttöaste pysyi suhteellisen vakaana vuosina 1997 ja 1998 (72-73 prosentissa), mutta laski vuonna 1999 tuotannon vähentyessä. Vuonna 2000 kapasiteetin käyttöaste saavutti aikaisemman tason, kun tuotannon määrä palautui aikaisemmalle tasolle. Vuonna 2001 se kuitenkin laski viisivuotiskaudella alimmilleen (67 prosenttiin). Komissio toteaa, että kapasiteetin käyttöasteen laskuun vaikutti viennin ja kytkösmarkkinoilla tapahtuvan käytön väheneminen vuosina 2000-2001. Käyttö kytkösmarkkinoilla väheni 9000 tonnia ja vienti 41000 tonnia (yhteensä noin 1,3 prosenttia vuoden 2000 tuotannosta), mutta kapasiteetin käyttöaste kuitenkin aleni yli 8 prosenttia.
3.5.1.2. Yhteisön kokonaistuotanto
TAULUKON PAIKKA
(261) Vuosina 1997 ja 1998 yhteisön kokonaistuotanto pysyi vakaana, kunnes se vuonna 1999 väheni sekä tuonnin lisääntymisen että varastojen, viennin ja kytkösmarkkinoilla tapahtuvan käytön vähenemisen seurauksena. Huolimatta tuonnin lisääntymisestä tuotannon määrä kasvoi taas vuonna 2000 hieman aikaisempaa tasoa suuremmaksi viennin, kytkösmarkkinoilla tapahtuvan käytön ja varastojen lisääntymisen seurauksena. Vuonna 2001 tuotanto kuitenkin väheni, kun tuonti sai absoluuttisesti mitattuna suuremman osan yhteisön markkinoista siitä huolimatta, että kulutus väheni 5 prosenttia.
(262) Vapailla markkinoilla myyty tuotanto pysyi melko vakaana vuosina 1997-2000, vaikkakin tuotantokäyrä teki hienoisen nousun kahtena ensimmäisenä vuotena ja laski hieman kolmantena. Myytäväksi tarkoitettu tuotanto väheni 148000 tonnilla eli 7 prosenttia vuosina 2000-2001, mikä johtui sekä viennin että myynnin vähenemisestä yhteisössä. Tässä on nähtävissä tuonnin hallitseva asema markkinoilla, jotka taantuivat vuonna 2001. Kuumavalssattujen kapeiden nauhojen yhteisön viennin osuus oli koko tutkimusajanjakson noin kahdeksasosa vapailla markkinoilla myydystä tuotannosta. Yhteisön vienti väheni huippuvuoden 1997 330618 tonnista 273737 tonniin vuonna 2001. Vientiin menevän tuotannon vähenemistä tarkastellaan lähemmin kohdassa "Muut tekijät". Tarkoituksena on määrittää, miten se vaikutti yhteisön tuottajien tilanteeseen.
3.5.1.3. Työllisyys
TAULUKON PAIKKA
(263) Työllisyys saavutti samankaltaisen tuotteen osalta huippunsa vuonna 1998, jolloin tuotanto oli suurimmillaan. Tehokkuuden paraneminen vuosina 1999 ja 2000 sekä tuotannon väheneminen vuonna 2001 johtivat työllisyyden vähenemiseen kunakin näistä vuosista. Työllisyys laski noin 500:lla (6 %) vuosina 2000-2001, mikä näkyi työpaikkojen menetyksinä ja tuotantolaitosten sulkemisina. Työllisyyden odotetaan laskevan edelleen vuonna 2002. Yhden tuotantolaitoksen sulkeminen Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuoden 2002 toisella neljänneksellä vahvistaa jossain määrin näitä ennusteita.
3.5.1.4. Tuottavuus
TAULUKON PAIKKA
(264) Tuottavuus pysyi vakaana vuosina 1997-1999. Se vaihteli noin 303 eurosta 309 euroon tonnilta. Vuonna 2000 tuottavuus parani 335 euroon tonnilta, kun yhteisön tuottajat vähensivät työntekijöitä tehokkuuden paranemisen seurauksena. Tuottavuus kuitenkin heikkeni vuonna 2001, kun työntekijöiden vähentämisestä huolimatta tuotannon väheneminen alensi tehokkuutta. Mikäli tuotanto ei enää vähene, tuottavuuden odotetaan vakiintuvan vuonna 2002, kun työpaikkojen vähentämisen vaikutus vuoden 2001 jälkipuoliskolla tulee kaikilta osin näkyviin.
3.5.1.5. Kassavirta
TAULUKON PAIKKA
(265) Kassavirtaa voitiin tarkastella vain yhteistyössä toimineiden tarkasteltavana olevaa tuotetta valmistavien yritysten tasolla eikä pelkästään suhteessa tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Siksi tätä indikaattoria pidettiin vähemmän merkityksellisenä kuin edellä esitettyjä muita indikaattoreita. On kuitenkin ilmeistä, että tilanne oli negatiivinen vuosina 1997-2001.
3.5.1.6. Sijoitetun pääoman tuotto
TAULUKON PAIKKA
(266) Sijoitetun pääoman tuottoa voitiin tarkastella vain yhteistyössä toimineiden tarkasteltavana olevaa tuotetta valmistavien yritysten tasolla eikä yksinomaan suhteessa tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Siksi myös tätä indikaattoria pidettiin vähemmän merkityksellisenä kuin edellä esitettyjä muita indikaattoreita. Siitä käy kuitenkin ilmi epäsuotuisa tilanne vuosina 1997-2001 ja vuodesta 2000 vuoteen 2001.
3.5.1.7. Muut indikaattorit
(267) Tämän otsikon alle kuuluvan kulutuksen, myynnin, markkinaosuuden, yksikköhintojen, kannattavuuden ja varastojen tarkastelua ei katsottu tarpeelliseksi, sillä näiden indikaattoreiden täysimittaisella analysoinnilla on merkitystä vain vapaiden markkinoiden kannalta.
3.5.2. Vapaita markkinoita koskeva analyysi
3.5.2.1. Kulutus
TAULUKON PAIKKA
(268) Kuumavalssattujen kelojen kulutus yhteisössä määritettiin yhteisön tuottajien vapailla markkinoilla tapahtuneen kokonaismyynnin sekä Eurostatin tuontitilastoista ja vientiä harjoittavien tuottajien kyselyyn antamista vastauksista ilmenevän, tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisöön suuntautuvan kokonaistuonnin perusteella.
(269) Kulutus yhteisössä lisääntyi vuosina 1997-1999 2,14 miljoonasta tonnista 2,23 miljoonaan tonniin. Vuonna 2000 kulutus pysyi vakaana, mutta väheni 2,13 miljoonaan tonniin vuonna 2001. Kulutuksen vähenemistä vuosina 2000-2001 tarkastellaan kohdassa "Muut tekijät". Tarkoituksena on määrittää, vaikuttiko se yhteisön tuottajille aiheutuneeseen vakavaan vahinkoon, ja jos vaikutti, missä määrin.
3.5.2.2. Myynnin määrä
TAULUKON PAIKKA
(270) Samankaltaisen tuotteen myynti lisääntyi yhteisössä 2,05 miljoonasta tonnista 2,07 miljoonaan tonniin vuosina 1997-1998 ja edelleen 2,09 miljoonaan tonniin vuonna 1999, kun kulutus lisääntyi jonkin verran. Tämän jälkeen samankaltaisen tuotteen myynti väheni vuonna 2000 (2,06 miljoonaan tonniin) ja vuonna 2001 jyrkemmin (1,92 miljoonaan tonniin). Samankaltaisen tuotteen myynti yhteisössä väheni 7 prosenttia eli vähän enemmän kuin kulutus, joka väheni 5 prosenttia. Tässä on nähtävissä tuonnin hallitseva asema markkinoilla, joilla kulutus oli vähentynyt vuonna 2001.
3.5.2.3. Markkinaosuus
TAULUKON PAIKKA
(271) Yhteisön tuottajien markkinaosuus laski 96,0 prosentista 94,1 prosenttiin vuosina 1997-1998, mikä johtui siitä, että Aasian kriisin seurauksena tuonti Kaakkois-Aasiasta lisääntyi vuonna 1998. Huolimatta siitä, että seuraavana vuonna (1999) hintoja alennettiin, yhteisön tuottajat menettivät edelleen markkinaosuuttaan, vaikkakin hitaampaa vauhtia. Vuodesta 1999 vuoteen 2000 yhteisön tuottajien markkinaosuus laski taas, mikä tapahtui myös vuodesta 2000 vuoteen 2001. Yhteisön tuottajien markkinaosuus laski 89,9 prosenttiin eli 6,1 prosenttiyksikköä alhaisemmalle tasolle kuin tutkimusajanjakson alussa. Markkinaosuuksia todetaan menetetyn vuosina 2000-2001 kiihtyvää vauhtia siitä huolimatta, että yhteisön tuottajat alensivat tuolloin hintojaan.
3.5.2.4. Samankaltaisen tuotteen hinta ja hinnan alittavuus
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
(272) Samankaltaisen tuotteen keskimääräinen hinta nousi vuosina 1997-1998 347 euroon tonnilta, mutta laski sitten vuonna 1999 298 euroon tonnilta, kun yhteisön tuottajat pyrkivät saamaan markkinaosuuksiaan takaisin. Hinnat kohenivat vuonna 2000, mutta laskivat taas (4,5 prosenttia) vuonna 2001 343 euroon tonnilta. Vuosineljänneksiä koskevat tiedot osoittavat suuntauksen jatkuvan edelleen: yhteisön tuotteiden hinnat laskivat vuoden 2001 ensimmäisen vuosineljänneksen (1 VN) 349 eurosta tonnilta vuoden 2002 ensimmäisen vuosineljänneksen 332 euroon tonnilta.
(273) Hinnan alittavuuden määrittämiseksi, hintatietoja tarkasteltiin vertailukelpoisilla ajanjaksoilla, samalla kaupan määrällä ja samanlaisille asiakkaille tapahtuvan myynnin osalta. Yhteisön tuottajien ja yhteisöön tuovien tuottajien laskuttamien hintojen vertailu osoittaa, että vuonna 2001 tuontihinnat olivat keskimäärin 26, prosenttia alhaisemmat.
3.5.2.5. Kannattavuus
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
(274) Yhteisön tuottajien myynnin kannattavuus yhteisössä on vaihdellut huomattavasti viiden vuoden tarkastelujakson aikana. Kannattavuus oli heikoin vuonna 1999, jolloin yhteisön tuottajat laskivat hintoja saadakseen markkinaosuuksia takaisin tuonnilta. Parhaat kannattavuusluvut kirjattiin vuonna 1998. Vuonna 2001, jolloin tuonti oli viisivuotiskauden aikana suurimmillaan, tuonnin keskimääräinen hinta laski 239 euroon tonnilta ja yhteisön tuotteen keskimääräinen hinta laski 343 euroon tonnilta. Yhteisön tuotteen hinnanalennus ja myynnin määrän pieneneminen saivat yhdessä aikaan yhteisön tuottajien kannattavuuden heikkenemisen 5,5 prosentista - 1,7 prosenttiin. Negatiivinen suuntaus näyttää jatkuvan myös vuonna 2002. Vuosineljänneksiä koskevat tiedot osoittavat suuntauksen jatkuneen: yhteisön tuottajien myynnin kannattavuus laski vuoden 2001 ensimmäisen neljänneksen 1,6 prosentista vuoden 2002 ensimmäisen neljänneksen - 8,5 prosenttiin.
(275) Viitehinnan alittavuudesta ilmenee, kuinka paljon tuontituotteen hinta on alempi siihen hintatasoon nähden, jonka yhteisön tuottajien voidaan odottaa saavuttavan tilanteessa, jossa vahinkoa ei aiheudu. Viitehinnan alittavuus laskettiin yhteisön tuotteen painotetun keskimääräisen vahinkoa aiheuttamattoman tonnihinnan perusteella. Tämä hinta laskettiin kunkin yhteisön tuotteen tuotantokustannuksista, joihin lisättiin 8 prosentin voittomarginaali. Tätä voittomarginaalia pidettiin kohtuullisena, koska se viittaa yhteisön tuottajien voittoon tavanomaisessa kaupankäynnissä, johon ei ole vaikuttanut äkillinen, voimakas tuonnin lisääntyminen. Tätä vahinkoa aiheuttamatonta hintaa verrattiin tarkasteltavana olevan tuontituotteen painotettuun keskimääräiseen hintaan tonnilta vuonna 2001. Näiden kahden hinnan ero ilmaistiin prosenttimääränä tuodun tuotteen cif-hinnasta yhteisön rajalla, ja tuloksena viitehinnan alittavuudeksi saatiin 53,5 prosenttia.
3.5.2.6. Varastot
TAULUKON PAIKKA
(276) Varastot pysyivät vakaina vuosina 1997 ja 1998, mutta pienenivät vuonna 1999, kun yhteisön tuottajien tuotanto väheni, mikä johtui hintojen alenemisesta saman vuoden alkupuoliskolla. Vuonna 2000 varastot kasvoivat 142535 tonniin ja ne pysyivät suunnitellen tällä tasolla vuonna 2001.
3.5.3. Kytkösmarkkinakäytön analyysi
TAULUKON PAIKKA
(277) Jotkin kytkösmarkkinakäyttöön liittyvät indikaattorit on esitetty laajemmassa yhteydessä, jolloin kytkösmarkkinakäyttö on osa tarkasteltavan tuotteen kokonaisanalyysiä (kapasiteetti, kapasiteetin käyttöaste, työllisyys ja tuottavuus). Tiedot, joita saatiin tietyistä muista edellä vapaiden markkinoiden yhteydessä tarkastelluista tekijöistä (myyntihinta, varastot ja kannattavuus), eivät ole luonteensa vuoksi ole välittömästi ja objektiivisesti verrattavissa tietoihin, jotka koskevat kuumavalssattujen kapeiden nauhojen vapaita markkinoita. Tiedot eivät kuitenkaan osoita, että olisi ollut kannattavampaa tuottaa kytkösmarkkinakäyttöä kuin vapaita markkinoita varten. Siksi analyysissä keskitytään kytkösmarkkinoiden käyttöön tarkoitettuun tuotantoon ja tarkastellaan, onko tuotanto kehittynyt vastaavasti kuin tuotanto vapaille ja kokonaismarkkinoille.
(278) Yhteisön kokonaistuotannosta noin 13 prosenttia suuntautui käyttöön kytkösmarkkinoilla vuosina 1997-2000. Koska kokonaistuotanto väheni, sen osuus yhteisön kokonaistuotannosta kuitenkin kasvoi noin 14 prosenttiin vuonna 2001. Absoluuttisesti mitattuna käyttö kytkösmarkkinoilla pysyi melko vakaana koko viisivuotiskauden, vaikkakin sen määrä lisääntyi hieman ja vaihteli 344566 tonnista 377552 tonniin.
3.5.4. Päätelmät
(279) Tiedot osoittavat, että vaikka tuotantokapasiteetti pysyi vakaana ja tuottavuus hieman lisääntyi, kaiken kaikkiaan kapasiteetin käyttö, tuotanto ja työllisyys kehittyivät negatiivisesti ja negatiivisia tekijöitä voidaan havaita myös kassavirran ja sijoitetun pääoman tuoton kohdalla.
(280) Kaiken kaikkiaan vapaita markkinoita koskevat tiedot osoittavat muuttumattoman kulutuksen ja vähentyneiden varastojen taustaa vasten myynnin, markkinaosuuden, hintojen ja kannattavuuden kehittyneen negatiivisesti.
(281) Kytkösmarkkinakäyttöä koskevat tiedot osoittivat, että kytkösmarkkinakäytön suuntaus oli jatkuva. Tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaisvaltaista käyttöä koskeva analyysi on vahvistanut nämä tulokset.
(282) Komissio toteaa, että vuonna 2001, jolloin tuonti oli viisivuotiskaudella suurimmillaan (214414 tonnia), yhteisön tuottajien myynnin määrä yhteisössä oli viisivuotiskaudella pienimmillään (1,92 miljoonaa tonnia) ja niiden kannattavuus heikkeni nopeasti. Samaan aikaan myös tuotanto ja kulutus vähenivät. Tätä taustaa vasten olisi voinut odottaa, että tuonti olisi vähentynyt, mutta sen sijaan se lisääntyi jo neljäntenä peräkkäisenä vuotena.
(283) Näiden tekijöiden yhteisvaikutus yhteisön tuottajiin näkyy suoritusindikaattoreissa. Yhteisön tuottajien kannattavuus laski vuoden 2000 5,5 prosentista - 8,5 prosentin tappioihin vuoden 2002 ensimmäisellä neljänneksellä. Yhteisön tuottajat ovat menettäneet markkinaosuuksia, jotka supistuivat viisivuotiskaudella pienimmilleen vuonna 2001. Myös kapasiteetin käyttöaste laski voimakkaasti vuonna 2001, jolloin se oli viisivuotiskauden alhaisin. Tuottavuuskin aleni huolimatta merkittävästä työpaikkojen vähenemisestä sekä vuonna 2000 että 2001. Vuoteen 2001 mennessä työllisyys laski viisivuotiskaudella alimmilleen. Suuntausta tukee se, että hinnat alenivat ja kannattavuus heikkeni jatkuvasti vuoden 2001 ensimmäisen neljänneksen ja vuoden 2002 ensimmäisen neljänneksen välisenä aikana.
(284) Kaikkien näiden tekijöiden ja erityisesti vapaita markkinoita koskevan analyysinsa perusteella komissio päättelee, että yhteisön tuottajille on aiheutunut vakavaa vahinkoa.
3.6. Syy-yhteys
(285) Jotta voidaan tutkia, onko tuonnin lisääntymisen ja vakavan vahingon välillä syy-yhteyttä, ja varmistaa, että muiden tekijöiden aiheuttamaa vahinkoa ei panna tuonnin lisääntymisen tiliin, komissio on menetellyt seuraavasti:
- Vahingollisina pidettyjen tekijöiden vahingolliset vaikutukset on eroteltu toisistaan.
- Nämä vahingolliset vaikutukset on jaettu niiden taustalla oleville vahinkoa aiheuttaville tekijöille.
- Sen jälkeen kun vahinko oli jaettu kaikille todetuilla vahinkoa aiheuttaville tekijöille, komissio määritti, onko tuonnin lisääntyminen vakavan vahingon aito ja merkittävä syy.
3.6.1. Tuonnin lisääntymisen vaikutus
(286) Kuumavalssattujen kapeiden nauhojen markkinat ovat avoimet hankintalähteiden, asiakkaiden ja hintojen suhteen. Koska kuumavalssatut kapeat nauhat ovat pohjimmiltaan hyödyketuotteita, tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tuote kilpailevat pääasiassa hinnalla. Vuosina 1999-2001 tuonnin markkinaosuus kasvoi 6,5 prosentista 10,1 prosenttiin. Yhteisön tuotteen markkinaosuus taas laski vuoden 1999 93,5 prosentista 89,9 prosenttiin 2001. Samaan aikaan tuonti lisääntyi 6,1 prosentista 9,8 prosenttiin suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon (5,5 prosentista 8,4 prosenttiin suhteessa yhteisön kokonaistuotantoon). Näin ollen tuonti on lisääntynyt myös suhteessa tuotantoon yhteisön tuottajien kustannuksella.
(287) Vuosina 2000-2001 tarkasteltavana olevan tuotteen keskimääräinen yksikköhinta yhteisön markkinoilla laski 302 eurosta 239 euroon tonnilta. Samankaltaisen tuotteen keskimääräinen yksikköhinta laski 359 eurosta 343 euroon tonnilta. Näillä avoimilla markkinoilla hinnan alittavuudella oli ratkaiseva vaikutus. Samankaltaisen tuotteen keskimääräisen yksikköhinnan laskun vaikutus yhteisön tuottajien myyntituloihin yhteisössä olisi jo pelkästään merkinnyt noin 4,5 prosentin (33 miljoonan euron) vähennystä vuonna 2001. Kun otetaan huomioon, että myynnin määrä väheni samaan aikaan, liikevaihto yhteisössä pieneni tosiasiallisesti 89 miljoonaa euroa. Kiinteiden kustannusten osuus yhteisön tuottajien yleiskustannuksista on merkittävä. Näin ollen myyntitulojen väheneminen laski kannattavuutta suhteellisesti enemmän, ja vuonna 2001 se laskikin - 1,6 prosenttiin. Tätä hintojen laskua ja kannattavuuden heikkenemistä on tarkasteltava ottaen huomioon suljettujen tuotantolaitosten määrä ja siitä seurauksena oleva työpaikkojen vähentyminen.
(288) Näistä syistä komissio katsoo, että hinnaltaan alhaisen tuonnin lisääntyminen korreloi yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon kanssa ja että tuonnin lisääntymisellä on ollut vahingollisia vaikutuksia, jotka ovat näkyneet hintapaineina ja yhteisön tuottajien yhteisössä myymien määrien pienenemisenä.
3.6.2. Kulutuksen muutoksen vaikutukset
(289) Komissio tutki vuosina 2000-2001 tapahtuneen kulutuksen vähenemisen vahingollisia vaikutuksia. Kulutuksen vähenemistä on tarkasteltava osana viiden vuoden tutkimusajanjakson yleistä suuntausta. Kulutus, joka oli 2,14 miljoonaa tonnia vuonna 1997, lisääntyi 2,23 miljoonaan tonniin vuonna 1999 ja 2,24 miljoonaan tonniin vuonna 2000, mutta väheni sitten noin 110000 tonnilla 2,13 miljoonaan tonniin vuonna 2001.
(290) Vaikka kulutus väheni vuodesta 2000 vuoteen 2001, kaiken kaikkiaan kulutus pysyi tasaisena.
(291) Tarkasteltaessa vähenemistä vuosina 2000-2001 on otettava huomioon kaikkien markkinaosapuolten reaktio kulutuksen vähenemiseen. Tämän osalta todettiin, että yhteisön tuottajat joutuivat vähentämään myyntiään noin 150000 tonnilla vuodesta 2000 vuoteen 2001 mutta tuonti kehittyi voimakkaasti päinvastaiseen suuntaan. Mitään taloudellista syytä, joka selittäisi tuonnin voimakkaan kasvun, ei löydetty. Yksikään tuoja ei esimerkiksi väittänyt, että tuonnin lisääntyminen johtuisi alemmista tuotantokustannuksista.
(292) Mitä tulee hintavaikutuksiin, tasainen kulutus ei yleensä aiheuta hintojen laskua eikä vuonna 2001 tapahtuneella 4 prosentin vähenemisellä pitäisi yleensä olla merkittäviä hintavaikutuksia, jos tuotanto mukautetaan nopeasti markkinoiden tarpeisiin. Tässä suhteessa yhteisön tuottajat näyttävät toimineen vähentämällä sekä tuotantoa että myyntiä enemmän kuin olisi ollut tarpeen kulutuksen vähenemiseen vastaamiseksi.
(293) Jos hintapaineet vähenevät, alhaisten hintojen vahingolliset vaikutukset vähenevät. Tärkein tekijä tässä yhteydessä on voitto, jonka pieneneminen olisi jäänyt olemattomaksi, jos hinnat eivät olisi alentuneet tuntuvasti. Sen vuoksi on perusteltua päätellä, että ilman hinnaltaan alhaisen tuonnin voimakasta lisääntymistä kulutuksen väheneminen ei olisi johtanut voittojen tuntuvaan pienenemiseen.
(294) Kaikesta tästä huolimatta yhteisön tuottajien myynti vuonna 2001 olisi joka tapauksessa ollut vähäisempää kuin vuonna 2000, vaikka kaikki markkinaosapuolet olisivatkin toimineet vastuullisesti ja mukauttaneet tuotantoaan. Yhteisön tuottajien myynti kuitenkin väheni vuonna 2001 vuoteen 2000 verrattuna 150000 tonnilla. Samaan aikaan tuonti lisääntyi 40000 tonnilla vuoteen 2000 verrattuna. Kun otetaan huomioon kulutuksen suuntaus viisivuotiskaudella, yhteisön tuottajien myynnin olisi pitänyt pysyä vakaana.
(295) Edellä esitettyjen syiden vuoksi päätellään, että kulutuksen vähenemisen ja todettujen vahingollisten vaikutusten välillä on selvä vaikkakaan ei huomattava yhteys.
3.6.3. Kytkösmarkkinoiden käytössä tapahtuneiden muutosten vaikutukset
(296) Komissio on myös tutkinut, mitä vaikutuksia kuumavalssattujen kapeiden nauhojen kytkösmarkkinoilla tapahtuvan käytön kehittymisellä on ollut. Kytkösmarkkinakäyttö lisääntyi vuosina 1997-2000 344566 tonnista 377552 tonniin, mutta väheni 368239 tonniin vuonna 2001. Komissio totesi, että väheneminen vastasi välituotteiden ja valmiiden tuotteiden markkinaolosuhteita.
(297) Jotkin kytkösmarkkinakäyttöön liittyvät indikaattorit on esitetty laajemmassa yhteydessä, jolloin kytkösmarkkinakäyttö on osa tarkasteltavan tuotteen kokonaisanalyysiä (kapasiteetti, kapasiteetin käyttöaste, työllisyys ja tuottavuus). Kytkösmarkkinakäyttöä koskevat lisätiedot, joita saatiin tietyistä muista edellä vapaiden markkinoiden yhteydessä tarkastelluista tekijöistä (myyntihinta, varastot ja kannattavuus), eivät ole luonteensa vuoksi ole välittömästi ja objektiivisesti verrattavissa tietoihin, jotka koskevat kuumavalssattujen levyjen vapaita markkinoita. Tiedot eivät kuitenkaan osoita, että olisi ollut kannattavampana tuottaa kytkösmarkkinakäyttöä kuin vapaita markkinoita varten.
(298) Kytkösmarkkinoilla tapahtuvan käytön vähenemisellä on ollut vähäisiä vahingollisia vaikutuksia tuotantoon, mikä on puolestaan vaikuttanut kapasiteetin käyttöasteeseen ja kannattavuuteen. Vaikutus oli kuitenkin vähäinen ja yhteisön tuottajille vapailla markkinoilla aiheutunut hintojen ja tulojen aleneminen johtui hinnaltaan alhaisesta tuonnista eikä se liity juurikaan tai lainkaan käytön vähenemiseen kytkösmarkkinoilla.
3.6.4. Vientikyvyn vaikutukset
(299) Komissio tutki myös viennin vähentymisen vaikutukset.
TAULUKON PAIKKA
(300) Vuosina 1997-1999 yhteisön tuottajien yhteisön ulkopuolisiin maihin viemien kuumavalssattujen kapeiden nauhojen määrä pieneni 330618 tonnista 273737 tonniin. Vienti väheni tasaisesti vuosina 1997-1999 ja piristyi vuonna 2000, kunnes jälleen väheni. Vienti väheni viisivuotiskaudella noin 57000 tonnia. Viennin menetyksestä siis seurasi vahingollisia vaikutuksia viisivuotiskaudella.
(301) Edellä esitettyjen syiden vuoksi päätellään, että viennin vähenemisen ja todettujen vahingollisten vaikutusten välillä on jonkinlainen yhteys.
3.6.5. Liikakapasiteetin vaikutus
(302) Komissio on lisäksi tutkinut, onko vakava vahinko aiheutunut yhteisön tuottajien liikakapasiteetista. Tutkimusajanjakson aikana ei tapahtunut merkittäviä muutoksia arvioidussa teoreettisessa kokonaistuotantokapasiteetissa. Siksi kapasiteetin ja vahingollisten vaikutusten välillä ei todettu yhteyttä.
3.6.6. Rakenneuudistusten vaikutus
(303) Komissio tutki myös, onko yhteisön tuottajien viime vuosina toteuttamilla rakenneuudistuksilla ollut vahingollisia vaikutuksia. Tämän osalta on todettava, että rakenneuudistus aiheuttaa yleensä lyhyen aikavälin kustannuksia (kuten erorahat, hankintakustannukset jne.), jotka ovat pienempiä kuin keskipitkällä aikavälillä tehokkuuden parantumisesta saatavat hyödyt. Meneillään olevan rationalisointiprosessin vuoksi tämä merkitsee sitä, että lyhyen aikavälin kustannukset, vaikka ne olisivatkin pieniä, vaikuttivat kustannusrakenteeseen.
3.6.7. Vahingollisten vaikutusten jakaminen
(304) Yhteisön tuottajille aiheutunut vahinko näkyi lähinnä myynnin pienenemisenä ja taloudellisten tappioiden lisääntymisenä. Komissio yksilöi neljä tekijää, jotka tuonnin lisääntymisen ohella vaikuttivat osaltaan vahingon syntymiseen: kulutuksen pieneneminen, kytkösmarkkinoiden käytön väheneminen, viennin supistuminen ja käynnissä olevat rationalisointitoimet.
(305) Kulutus väheni vuosina 2000-2001, vaikkakin viisivuotiskauden suuntaus oli vakaa. Tuonnin kehitys ei kuitenkaan vastannut lainkaan kulutuskehitystä, ja komissio katsoo, että kulutuksen alenemisella ei ollut merkittävää vaikutusta määrään tai hintoihin.
(306) Kytkösmarkkinoiden käytön vähenemisellä, joka todettiin vuodesta 2000 vuoteen 2001, oli vähäinen vaikutus määrään. Sillä ei ole kuitenkaan merkittävää yhteyttä yhteisön tuottajien kokemaan hintojen ja tulojen alenemiseen vapailla markkinoilla.
(307) Komissio tutki myös yhteisön tuottajien viennin vähenemisen viisivuotiskaudella. Vienti väheni viisivuotiskaudella. Vähenemistä on kuitenkin tarkasteltava yhteisön tuottajien kokonaismyyntiin nähden. Siihen nähden vähennys oli 1 prosentti. Siksi viennin kehityksellä oli huomattavasti pienempi vaikutus yhteisön tuottajiin vuosina 2000-2001 kuin tuonnin kasvulla.
(308) Samoin rationalisointitoimista komissio toteaa, että niiden vaikutus yhteisön tuottajien kustannusrakenteeseen ei ole merkittävä, varsinkaan jos niitä verrataan hinnaltaan alhaisen tuonnin hintavaikutukseen.
(309) Komissio totesi, että yhteisön tuottajien myyntimäärän, myyntihintojen ja kannattavuuden aleneminen johtui pääasiassa tuonnin lisääntymisestä. Tuonnin lisääntyminen jatkui kulutuksen vähentyessä vuonna 2001.
3.6.8. Päätelmät
(310) Tutkittuaan muiden tiedossa olevien tekijöiden vahingolliset vaikutukset ja eroteltuaan ne toisistaan ja tuonnin lisääntymisen vahingollisista vaikutuksista ja varmistettuaan, ettei muiden tekijöiden aiheuttamaa vahinkoa panna tuonnin tiliin, komissio esittää päätelmänään, että tuonnin lisääntymisen ja yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon välillä on aito ja huomattava yhteys.
3.7. Tuleva kehitys
(311) Komissio on lisäksi analysoinut useita elementtejä, joiden perusteella voidaan päätellä, että yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon voitaisiin odottaa huomattavasti lisääntyvän, jos tuonti jatkuu nykytasolla tai lisääntyy.
3.7.1. Teräsalaa koskevat Yhdysvaltojen suojatoimenpiteet
(312) Palautetaan mieleen, että Yhdysvallat otti 5. maaliskuuta 2002 käyttöön suojatoimenpiteitä, jotka koskivat tiettyjä terästuotteita, kuumavalssattu teräs ja kuumavalssatut levyt mukaan luettuina. Toimenpiteet tulivat voimaan 20. maaliskuuta 2002, ja niillä korotetaan Yhdysvaltoihin suuntautuvasta tuonnista arvon perusteella kannettavaa tullia ensimmäisenä vuotena 30 prosenttia, toisena vuotena 24 prosenttia ja kolmantena vuotena 18 prosenttia. Toimenpiteitä ei sovelleta Kanadaan, Israeliin, Jordaniaan ja Meksikoon eikä useisiin kehitysmaiksi luokiteltuihin maihin.
3.7.2. Teräsalaa koskevista Yhdysvaltojen suojatoimenpiteistä johtuva kaupan uudelleensuuntautuminen
(313) Yhteisö tutki Yhdysvaltojen toimenpiteiden todennäköisen vaikutuksen analysoimalla tärkeimpien Yhdysvaltoihin vievien maiden tilannetta. Koska sellaisen Yhdysvaltoihin suuntautuvan tuonnin määrä, jota ei ole jätetty toimenpiteiden ulkopuolelle, ei ole merkittävä, komissio päättelee, että mahdollinen kaupan uudelleen ohjautuminen yhteisöön on todennäköisesti suhteellisen vähäistä.
3.7.3. Yhteisön viennin väheneminen teräsalaa koskevien Yhdysvaltojen suojatoimenpiteiden seurauksena
(314) Myös Yhdysvaltoihin suuntautuvan yhteisön viennin odotetaan vähenevän Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena vain vähäisessä määrin. On kuitenkin todennäköistä, että yhteisön vienti myös muille yhteisön ulkopuolisille markkinoille vähenee, koska tuottajien kaikkialla maailmassa on vaikeampaa harjoittaa vientiä Yhdysvaltojen toimenpiteiden vuoksi ja siksi, että muut yhteisön ulkopuoliset maat ja yhteisö ovat ottaneet käyttöön puolustussuojatoimia välttääkseen kaupan ohjautumisen omille markkinoilleen.
3.7.4. Yhdysvaltojen toimenpiteiden ennustetut vaikutukset
(315) Komissio kuitenkin tutki yhteistyössä toimivien vientiä harjoittavien tuottajien kapasiteettitilannetta. Niiden todettiin lisänneen kapasiteettiaan vuoden 1999 noin 12,2 miljoonasta tonnista 13,2 miljoonaan tonniin vuonna 2001. Yksikään yhteistyössä toimivista vientiä harjoittavista tuottajista ei ilmoittanut aikovansa vähentää kapasiteettiaan lähitulevaisuudessa eikä yksikään ilmoittanut aikovansa vähentää tuotantoaan Yhdysvaltojen toimenpiteiden vuoksi.
(316) Useimmat ilmoittivat pyrkivänsä korvaamaan Yhdysvaltojen viennin mahdollisen vähenemisen myymällä enemmän kotimarkkinoillaan, mutta tämän väitteen yhteydessä on otettava huomioon muuttumattomana pysyvä tai vähenevä kulutus näillä markkinoilla. Näin ollen on hyvin epätodennäköistä, että kyseiset tuottajat pystyvät merkittävästi kasvattamaan myyntiään kotimarkkinoilla. Ei ole myöskään todennäköistä, että ne voivat lisätä myyntiään muille vientimarkkinoille, sillä näillä markkinoilla useimmat tuottajat kärsivät jo Yhdysvaltojen markkinoiden sulkemisesta, eikä ole mitään viitteitä siitä, että kulutus lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä lisääntyisi merkittävästi näillä markkinoilla, mikä mahdollistaisi tuonnin lisäämisen.
(317) Koska yhteisön tuottajien tilanne on hyvin heikko, jopa tuonnin jatkuminen nykytasolla aiheuttaisi merkittäviä seurauksia ja johtaisi siihen, että yhteisön tuottajien myynti vähenisi edelleen ja vaikuttaisi kielteisesti muihin indikaattoreihin, joilla tuotannonalan tilaa tarkastellaan.
(318) Yhteisön viennin jatkuva väheneminen tulee myös osaltaan heikentämään yhteisön tuottajien tilaa. Yhteisön viennin arvioidaan vähentyneen Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena, ja tulevina kuukausina tilanne pysyy todennäköisesti ennallaan tai vielä heikkenee.
(319) Tuontia ja yhteisön vientiä koskevien ennusteiden toteutuminen heikentäisi yhteisön tuotannonalan tilannetta kaikkien niiden tekijöiden osalta, joita on arvioitu määritettäessä vakavaa vahinkoa. Seurauksena olisi myynnin väheneminen ja hintojen aleneminen edelleen, mikä taas vaikuttaisi kielteisesti tuotantoon, nostaisi yksikkökustannuksia ja lisäisi tappioita. Kielteisiä kokonaisvaikutuksia pahentaisi suuresti se, että yhteisön tuottajat kärsivät jo nyt vakavaa vahinkoa viime vuosien lisääntyneen tuonnin takia.
3.7.5. Päätelmät
(320) Kun otetaan huomioon, että yhteisön tuottajat kärsivät jo nyt vakavaa vahinkoa, voidaan kohtuudella päätellä, että jopa tuonnin jatkuminen nykytasolla heikentäisi huomattavasti yhteisön tuottajien tilannetta. Lisäksi tilannetta pahentaa yhteisön viennin väheneminen Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena.
Tuote 3
Seostamattomat kuumavalssatut kapeat nauhat (jatkoa)
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
4. TUOTE 4 - SEOSTERÄKSESTÄ VALMISTETUT KUUMAVALSSATUT LEVYVALMISTEET
4.1. Tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tai suoraan kilpaileva tuote
4.1.1. Tarkasteltavana oleva tuote
(321) Tarkasteltavana olevan tuotteen muodostavat tietyt seosteräksestä valmistetut kuumavalssatut levyvalmisteet, jäljempänä "seosterästuotteet". Kyseinen tuote luokitellaan tällä hetkellä seuraaviin CN-koodeihin: 7225 19 10 , 7225 30 00 , 7225 40 80 , 7226 19 10 , 7226 91 10 , 7226 91 90 ja 7226 99 20.
(322) Seosterästuotteet valmistetaan samalla tavoin kuin kuumavalssatut kelat ja levyt, mutta perusteräkseen lisätään seosaine. Ne voivat olla kelattuja tai kelaamattomia ja niitä käytetään useiden muiden terästuotteiden lähtömateriaalina.
(323) Kukin edellä luetelluista CN-koodeista vastaa tiettyä tuotelajia, joka eroaa toisista lajeista leveyden ja paksuuden osalta edellä mainituissa rajoissa.
(324) Vaikka kukin CN-koodi vastaa eriteltävissä olevaa seosterästuotteen lajia, kaikkien tuotteiden todettiin olevan samanlaisia tai samankaltaisia fyysisiltä ja teknisiltä ominaisuuksiltaan sekä käyttötarkoituksiltaan. Näin ollen kaikki seosterästuotteiden lajit ovat yksi ainoa tuote, joka luokitellaan edellä lueteltuihin CN-koodeihin.
4.1.2. Samankaltainen tai suoraan kilpaileva tuote
(325) Komissio on tutkinut, onko yhteisön tuottajien tuottama tuote, jäljempänä "samankaltainen tuote", samankaltainen kuin tarkasteltavana oleva tuontituote. Tutkimuksen aikana komissio sai tietyiltä suurilta seosterästuotteiden viejiltä ja tuojilta kannanottoja, joiden mukaan yhteisön tuottajat eivät valmistaneet tiettyjä yhteisöön tuotavia seosterästuotteita, eikä yhteisön tuotetta sen vuoksi tulisi pitää samankaltaisena kuin tarkasteltavana oleva tuote.
(326) Komissio tutki nämä väitteet tarkkaan ottaen erityisesti huomioon seuraavat tutkimuksessa selvinneet seikat:
a) tuontituotteella ja yhteisön tuotteella oli sama kansainvälinen tariffiluokitus. Lisäksi niiden fyysiset ominaisuudet kuten koostumus, koko, muoto ja pintarakenne olivat samanlaiset tai samankaltaiset ja niiden valmistuksessa noudatettiin kansainvälisesti tunnustettuja standardeja;
b) tuontituotetta ja yhteisön tuotetta myytiin samankaltaisia tai samanlaisia kaupan kanavia käyttäen ja hintatietoja oli helposti saatavilla (yksityiskohtaisia hintatietoja julkaistaan esimerkiksi alan julkaisuissa kuten Metal Bulletin ja Steel Weekly), ja tarkasteltavana oleva tuote ja yhteisön tuottajien tuote kilpailivat pääasiassa hinnalla;
c) tuontituotetta ja yhteisön tuotetta voitiin käyttää samoihin tai samankaltaisiin käyttötarkoituksiin ja ne olivat näin ollen suuressa määrin vaihtoehtoisia tai korvaavia tuotteita ja helposti vaihdettavissa keskenään;
d) kuluttajat pitivät tuontituotetta ja yhteisön tuotetta vaihtoehtoina, jotka voivat suorittaa tietyt tehtävät tietyn toiveen tai tarpeen täyttämiseksi, ja tältä osin viejien ja tuojien yksilöimät erot olivat ainoastaan tietylle asiakkaalle valmistettuja pieniä muunnoksia.
(327) Komissio on päätellyt, että kannanotoissa väitetyistä tuoteominaisuuksien teknisistä ja laadullisista eroista huolimatta tuontituote ja yhteisön tuote ovat "samankaltaisia tai suoraan kilpailevia".
4.2. Tuonnin lisääntyminen
(328) Komissio on tutkinut, onko tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti yhteisöön lisääntynyt niin suuressa määrin absoluuttisesti mitattuna tai suhteessa yhteisön tuotantoon ja/tai sellaisilla ehdoilla, että se aiheuttaa tai uhkaa aiheuttaa vakavaa vahinkoa yhteisön tuottajille. Komissio on keskittynyt tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin viimeisimpänä ajanjaksona, jolta tietoja oli saatavilla absoluuttisesti mitattuna sekä suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon (lukuun ottamatta käyttöä kytkösmarkkinoilla) ja kokonaistuotantoon. Seuraavassa taulukossa esitetään tuonnin kehitys absoluuttisesti mitattuna. Lisäksi tuontia verrataan sekä myytäväksi tarkoitettuun yhteisön tuotantoon että yhteisön kokonaistuotantoon (mukaan luettuna käyttö kytkösmarkkinoilla) kunakin vuonna ajanjaksolla 1997-2001.
Tuote 4
Seosteräksestä valmistetut kuumavalssatut levyvalmisteet
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
(329) Tuonti oli 25719 tonnia vuonna 1999 ja 158233 tonnia vuonna 2000, mikä merkitsee 515 prosentin kasvua. Saman ajanjakson aikana myytäväksi tarkoitetun tuotannon osuus kasvoi 21 prosenttia, joten vapaiden markkinoiden tuotantoon nähden kasvu oli yli 400 prosenttia. Kokonaistuotanto lisääntyi (myös 21 prosenttia), joten tuonnin kasvu suhteessa kokonaistuotantoon oli noin 400 prosenttia.
(330) Vuosien 2000 ja 2001 välisenä aikana tuonti kasvoi 468773 tonniin (kasvu noin 200 prosenttia). Vuonna 2001 myytäväksi tarkoitettu tuotanto supistui noin 11 prosenttia, joten suhteessa vapailla markkinoilla myytyyn tuotantoon tuonti lisääntyi yli 232 prosenttia. Kokonaistuotantokin väheni vuonna 2001 (12 prosenttia), joten tuonnin kasvu suhteessa kokonaistuotantoon oli 236 prosenttia.
(331) Tarkasteltavana olevan tuotteen hinta on ollut luotettava (pienten määrien vuoksi) vasta vuodesta 1999. Hinnat laskivat merkittävästi vuosien 1999 ja 2001 välisenä aikana (24 prosenttia).
4.2.1. Kahden vuoden liukuvat keskiarvot
(332) Voidakseen nähdä tuonnin perussuuntauksen vuodesta 1997 vuoteen 2001 ja määrittääkseen, onko tuonnin viimeaikainen lisääntyminen pysyvä suuntaus, komissio on tarkastellut kahden vuoden liukuvia keskiarvoja. Nämä keskiarvot vahvistavat, että vaikka tuonti lisääntyikin kaudesta 1997/1998 kaudelle 1998/1999, kasvu oli merkittävintä kaudesta 1998/1999 kaudelle 2000/2001.
4.2.2. Tuonnin markkinaosuus
(333) Tuonnin markkinaosuus kasvoi voimakkaasti vuosina 1997-2001, vaikka kasvu olikin merkittävintä ajanjaksolla 1999-2001, jolloin tuonnin markkinaosuus kasvoi 1,2 prosentista 17,2 prosenttiin.
4.2.3. Päätelmät
(334) Tuonnin kasvu vuodesta 1999 vuoteen 2001 oli absoluuttisesti mitattuna yli 1700 prosenttia ja suhteessa vapailla markkinoilla myytyyn tuotantoon ja kokonaistuotantoon yli 1500 prosenttia; näin ollen kasvu oli äkillistä, voimakasta ja merkittävää. Tuonnin viimeaikaisen kasvun ei voida katsoa johtuvan tuontitasojen tavanomaisista muutoksista ylös- ja alaspäin, kuten kahden vuoden liukuvat keskiarvot osoittavat viiden vuoden tutkimusajanjaksolta.
(335) Päätelmänä on, että viimeaikaista kasvua voidaan pitää äkillisenä, voimakkaana ja merkittävänä verrattuna edellisten vuosien kehitykseen.
4.3. Ennakoimattomat kehityssuuntaukset
4.3.1. Kaupan suojakeinojen käytön lisääntyminen Yhdysvalloissa - Yleistä
(336) Yhdysvallat, jonka osuus on noin kahdeksasosa maailman teräksenkulutuksesta, alkoi vuodesta 1998 lähtien Aasian kriisin(7) vuoksi soveltaa teräsalalla aikaisempaa enemmän kaupan suojakeinoja voidakseen suojella kotimarkkinoidensa tuottajia kilpailulta. WTO on tehnyt päätöksen useista näistä toimenpiteistä ja eräiden käytetyistä menetelmistä on todettu olevan ristiriidassa WTO:n sääntöjen kanssa. Monet edelleen voimassa olevista toimenpiteistä perustuvat kuitenkin näihin samoihin menetelmiin.
(337) Seuraavassa taulukossa esitetään Yhdysvaltojen vuosina 1997-2001 teräsalalla tekemien polkumyynti- ja tasoitustulleja koskevien lopullisten päätösten määrät (yhden tai useamman maan osalta) ja osoitetaan toiminnan vilkastuminen kolmen viime vuoden aikana.
TAULUKON PAIKKA
(338) Vuoden 2001 aikana Yhdysvallat ilmoitti lisäksi uusista laaja-alaisista toimista teräsalalla. Tammikuussa 2001 Yhdysvallat pani vireille teräsalaa koskevan tutkimuksen Yhdysvaltojen vuonna 1974 annetun kauppalain 223 pykälän mukaisesti. Heinäkuussa 2001 Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komitea (International Trade Commission) pani vireille teräsalaa koskevan laaja-alaisen tutkimuksen Yhdysvaltojen vuonna 1974 annetun kauppalain 202 pykälän mukaisesti. Joulukuussa 2001 kansainvälisen kaupan komitea suositti suojatoimenpiteitä suurelle joukolle terästuotteita.
(339) Nämä toimet, jotka huipentuivat Yhdysvaltojen 5 päivänä maaliskuuta 2002 ilmoittamiin suojatoimenpiteisiin, vähensivät entisestään terästuotteiden tuontia Yhdysvaltoihin ja johtivat maan teräksentuonnin supistumiseen 33 prosentilla vuosina 1998-2001. Erityisesti tämä suojakeino, josta oli puhuttu useita kuukausia ennen sen käyttöönottoa, hillitsi tuontia Yhdysvaltoihin, koska se loi epävarmuutta talouden toimijoiden keskuudessa. Se on itse asiassa kaikkien aikojen laajin kaupan suojatoimi, jonka WTO:n jäsen on ottanut käyttöön, ja se koski noin 17 miljardin Yhdysvaltain dollarin tuontia.
4.3.2. Kaupan suojakeinojen käytön lisääntyminen Yhdysvalloissa tarkasteltavana olevan tuotteen osalta
(340) Kuumavalssattujen levyvalmisteiden osalta (joihin myös tarkasteltavana oleva tuote kuuluu) Yhdysvallat otti käyttöön vuosien 1999 ja 2001 välisenä aikana 14 polkumyyntitoimenpidettä (yksi suspensiosopimus mukaan luettuna) korkeilla tulleilla ja kuusi tasoitustullitoimenpidettä. Erityisesti Yhdysvallat otti heinäkuussa 1999 käyttöön 41,27-43,40 prosentin polkumyyntitullit tarkasteltavana olevan tuotteen Brasiliasta peräisin olevassa tuonnissa. Syyskuussa 2000 Yhdysvallat otti käyttöön tarkasteltavana olevan tuotteen Argentiinasta peräisin olevassa tuonnissa 40,6-44,59 prosentin polkumyyntitullit ja 41,69 prosentin tasoitustullit (joista joitakin sovellettiin kumulatiivisesti). Marraskuussa 2000 Yhdysvallat otti käyttöön tarkasteltavana olevan tuotteen Kiinasta peräisin olevassa tuonnissa 64,20-90,83 prosentin polkumyyntitullit. Samoin marraskuussa 2000 Yhdysvallat otti käyttöön tarkasteltavana olevan tuotteen Intiasta peräisin olevassa tuonnissa 36,53-44,40 prosentin polkumyyntitullit ja 8,28-31,89 prosentin tasoitustullit (joista joitakin sovellettiin kumulatiivisesti).
(341) Yhdysvalloissa oli 15 päivänä maaliskuuta 2002 mennessä voimassa kuumavalssattuja levyvalmisteita koskevia polkumyyntitoimenpiteitä 14 maan viejiä vastaan ja tasoitustullitoimenpiteitä kuuden maan viejiä vastaan. Maat, joita nämä menettelyt koskivat, olivat Alankomaat, Argentiina, Brasilia, Etelä-Afrikka, Indonesia, Intia, Japani, Kazakstan, Kiina, Romania, Taiwan, Thaimaa, Ukraina ja Venäjä. Kaikissa tapauksissa polkumyynti- tai tasoitustullitoimenpiteen toteuttamisen jälkeen tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti Yhdysvaltoihin kyseisestä maasta on vähentynyt. Yhdysvaltoihin suuntautuva tuonti väheni jyrkästi vuonna 2001, jolloin tarkasteltavan tuotteen osalta oli voimassa 14 polkumyyntitoimenpidettä ja kuusi tasoitustullitoimenpidettä ja jonka alussa Yhdysvallat pani vireille teräsalan tutkimuksen vuonna 1974 annetun Yhdysvaltojen kauppalain 223 pykälän nojalla ja jonka puolivälissä Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komissio (ITC) ilmoitti mittavasta teräsalan tutkimuksesta samaisen kauppalain 202 pykälän nojalla.
(342) Vuosien 1999 ja 2001 välisenä aikana kuumavalssattujen levyvalmisteiden tuonti Yhdysvaltoihin väheni 5,40 miljoonasta tonnista 2,56 miljoonaan tonniin. Saman ajanjakson aikana samojen tuotteiden tuonti yhteisöön kasvoi 2,87 miljoonasta tonnista 4,20 miljoonaan tonniin, mikä merkitsee yli 46 prosentin kasvua.
(343) Komissio on myös määrittänyt, että kuumavalssattujen levyvalmisteiden Yhdysvaltojen markkinoille suuntautuneen tuonnin vähentäminen on johtanut tuonnin lisääntymiseen yhteisön markkinoilla. Käytettävissä olevien tietojen perusteella komissio on päätellyt, että kaupan suojakeinojen lisääntynyt ja laajamittainen käyttö Yhdysvalloissa viime vuosina, kuumavalssattujen levyvalmisteiden Yhdysvaltoihin suuntautuvan tuonnin huomattava pienentyminen vuosina 2000-2001 ja kyseisen tuotteen yhteisöön suuntautuvan tuonnin lisääntyminen kyseisenä ajanjaksona ovat ajallisesti yhteydessä toisiinsa. Yhteisö oli yksi kuumavalssattujen levyvalmisteiden päävientimarkkinoista vuonna 2001. Sekä yhteisön että Yhdysvaltojen markkinoilla on samanlaisia teollisia käyttäjiä. Monet niistä viejistä, joihin Yhdysvaltojen käyttöön ottamat kaupan suojakeinot kohdistuvat, ovat harjoittaneet myös vientiä yhteisöön useita vuosia. Samaan aikaan kun tuonti Yhdysvaltoihin väheni dramaattisesti, yhteisössä tuonti kasvoi vuonna 2001 ennätyslukemiin huolimatta siitä, että BKT:n kasvu, tuotanto ja kulutus vähenivät yhteisössä.
(344) Tätä lisääntynyttä ja laajamittaista turvautumista kaupan suojakeinoihin, joista osan on todettu olevan ristiriidassa WTO:n sääntöjen kanssa, ei voitu ennakoida Uruguayn kierroksen päättyessä. Kyse on suojalausekesopimuksessa edellytetyistä ennakoimattomista olosuhteista.
4.3.3. Yhdysvaltoihin suuntautuvan tuonnin väheneminen
(345) Seuraavassa taulukossa esitetään harmonoidun tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmän koodien 7225 19, 7225 30, 7225 40, 7226 19, 7226 91 ja 7226 99 (joihin tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tuote kuuluvat) tuotteiden tuonti Yhdysvaltoihin ajanjaksolla 1999-2001.
TAULUKON PAIKKA
Lähde:
Global Trade Atlas
(346) Tuonti Yhdysvaltoihin väheni vuosina 1999-2001. Erityisesti vuonna 2001 tuonti väheni voimakkaasti, noin 15 prosenttia (noin 84000 tonnia).
(347) Yhdysvaltoihin suuntautuvan tuonnin väheneminen johtuu pääasiassa edellä tarkoitettujen toimenpiteiden suorasta vaikutuksesta viejiin, joiden tuotteisiin alettiin soveltaa polkumyynti- ja/tai tasoitustulleja. Sitä voidaan kuitenkin selittää myös epäsuoralla ennaltaehkäisevällä vaikutuksella, joka kyseisillä toimenpiteillä ja kaikkia tarkasteltavana olevan tuotteen vientiä Yhdysvaltoihin harjoittavia viejiä koskevilla tutkimuksilla oli.
(348) Seuraavassa taulukossa esitetään tiettyjen polkumyynti-/tasoitustoimenpiteiden vaikutus edellä mainittujen tuotteiden vientiin tietyistä maista.
TAULUKON PAIKKA
4.4. Yhteisön tuottajien määritelmä
(349) Tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuotanto yhteisössä on noin 3,1 miljoonaa tonnia vuodessa. Yhteisön teräsyritykset, jotka toimivat tutkimuksessa kaikilta osin yhteistyössä, ovat:
- Corus Strip BV, Alankomaat
- Riva Ilva SpA, Italia
- Salzgitter AG Stahl & Technologie, Saksa
- Sidmar NV, Belgia
- Sollac SA, Ranska
- SSAB Tunnplat, Ruotsi
- Thyssen Krupp Stahl AG, Saksa, ja
- Lucchini SpA, Italia.
(350) Nämä yritykset ovat kaikki Euroopan rauta- ja terästeollisuutta edustavan European Confederation of the Iron and Steel Industryn ("Eurofer") jäseniä. Niiden osuus tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuotannosta yhteisössä on noin 75 prosenttia. Niiden tuotanto muodostaa pääosan yhteisön kokonaistuotannosta asetuksen (EY) N:o 3285/94 5 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja asetuksen (EY) N:o 519/94 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Näin ollen niiden katsotaan tässä menettelyssä olevan yhteisön tuottajia.
4.5. Vakava vahinko
(351) Määrittääkseen, aiheutuuko samankaltaisen tuotteen yhteisön tuottajille vakavaa vahinkoa eli onko yhteisön tuottajien asema yleisesti ottaen heikentynyt merkittävästi, komissio on arvioinut kaikkia asiaan liittyviä objektiivisia ja määrällisesti mitattavia tekijöitä, jotka vaikuttavat yhteisön tuottajien tilanteeseen. Komissio on arvioinut tarkasteltavana olevan tuotteen osalta erityisesti tuotantokapasiteetin, tuotannon, kapasiteetin käyttöasteen, työllisyyden, tuottavuuden, kytkösmarkkinoilla tapahtuvan käytön, varastojen, kulutuksen, myynnin, markkinaosuuden, kassavirran, sijoitetun pääoman tuoton, yksikköhinnan, hinnan alittavuuden ja kannattavuuden kehitystä vuosina 1997-2001. Kyseiset tiedot on esitetty tämän tuotekohtaisen analyysin lopussa.
(352) Tarkasteltavana oleva tuote voi tutkimuksen mukaan kulkea kahta eri reittiä. Ne voidaan joko myydä tai käyttää yrityksen sisällä muiden tuotteiden valmistukseen. Yhteisön tuottajien valmistamista tarkasteltavina olevista tuotteista noin 22 prosenttia käytetään sisäisesti, toisin sanoen tuottajat jatkojalostavat niitä integroidussa prosessissa, usein samalla tuotantolinjalla, jäljempänä "käyttö kytkösmarkkinoilla". Nämä tuotteet käytetään sisäisessä jatkojalostuksessa, eivätkä ne tavallisesti ole laskutuksen kohteena.
(353) Muu tuotanto myydään markkinahintaan yhteisön markkinoilla, jäljempänä "vapaat markkinat". Myös tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti myydään vapailla markkinoilla. Tärkeimmät ostajat vapailla markkinoilla ovat riippumattomat kylmävalssattuja tuotteita valmistavat tehtaat, putkien tuottajat, teräspalvelukeskukset, teräskauppiaat ja tukkuliikkeet. Sekä yhteisön tuotannonalan myymä tarkasteltavana oleva tuote että yhteisöön tuotava tarkasteltavana oleva tuote myydään samantyyppisille asiakkaille ja käytetään samoihin tarkoituksiin. Tarkasteltavana olevan tuotteen myyntiin vapailla markkinoilla liittyy kauppalaskujen laatiminen.
(354) Tutkimuksessa kävi ilmi, että kytkösmarkkinoilla käytettäväksi tarkoitettu tarkasteltavana oleva tuote oli selvästi erilaisessa kilpailutilanteessa kuin vapaille markkinoille tarkoitettu. Kytkösmarkkinoilla käytettäväksi tarkoitettuun tarkasteltavana olevaan tuotteeseen tuonti ei vaikuta suoraan. Sen sijaan myytäväksi tarkoitettu tuotanto kilpaili suoraan tuonnin kanssa.
(355) Jotta yhteisön tuottajien tilanteesta saataisiin mahdollisimman täydellinen kuva, komissio on hankkinut ja tutkinut tietoja sekä kytkösmarkkinoiden käyttöön että vapaille markkinoille tarkoitetuista tarkasteltavina olevista tuotteista. Koska myynti vapailla markkinoilla kilpailee tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin kanssa, tarkastelussa keskityttiin vapaisiin markkinoihin. Siinä määrin kuin mahdollista vapaita markkinoita ja kytkösmarkkinoita koskevat tiedot on yhdistetty, mutta komissio on myös analysoinut erikseen käyttöä vapailla markkinoilla ja kytkösmarkkinoilla sen ollessa välttämätöntä ja mahdollista.
4.5.1. Tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaisanalyysi
4.5.1.1. Tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
(356) Arvioitu teoreettinen tuotantokapasiteetti pysyi vakaana noin 4,5 miljoonassa tonnissa tarkastelujakson aikana. Kapasiteetin käyttö pieneni vuosina 1997-1999 (74,5 prosentista 65,0 prosenttiin), mutta kasvoi vuonna 2000 (78,6 prosenttiin) ja pieneni 12 prosenttia vuonna 2001 (69,1 prosenttiin).
TAULUKON PAIKKA
4.5.1.2. Kokonaistuotanto
(357) Samankaltaisen tuotteen kokonaistuotanto yhteisössä väheni 3,35 miljoonasta tonnista vuonna 1997 noin 2,9 miljoonaan tonniin vuonna 1999. Tuotanto kasvoi vuoden 1999 tasosta 3,5 miljoonaan tonniin vuonna 2000 ja laski sen jälkeen 12 prosenttia vuonna 2001 eli 3,1 miljoonaan tonniin, joka on sen alhaisin taso viiden vuoden tarkastelujaksolla.
TAULUKON PAIKKA
4.5.1.3. Työllisyys
(358) Samankaltaisen tuotteen osalta työllisyys on heikentynyt jatkuvasti tarkastelujaksolla. Työntekijöiden määrä oli vuonna 1997 noin 3170 ja väheni 2705:een vuonna 2001, mikä merkitsee 15 prosentin vähennystä.
TAULUKON PAIKKA
4.5.1.4. Tuottavuus
(359) Tuottavuus vaihteli vuosina 1997-2001 vuonna 1997 saavutetusta 1057 tonnista työntekijää kohden 1150 tonniin vuonna 2001.
TAULUKON PAIKKA
4.5.1.5. Kassavirta
(360) Kassavirtaa oli mahdollista tarkastella ainoastaan yhteistyössä toimineiden tarkasteltavana olevaa tuotetta tuottavien yritysten tasolla eikä ainoastaan itse tarkasteltavana olevan tuotteen osalta. Siksi tätä indikaattoria pidettiin vähemmän merkityksellisenä kuin edellä esitettyjä muita indikaattoreita. Negatiivinen tilanne on kuitenkin ilmeinen vuosien 1997 ja 2001 välillä.
TAULUKON PAIKKA
4.5.1.6. Sijoitetun pääoman tuotto
(361) Sijoitetun pääoman tuottoa voitiin tarkastella vain yhteistyössä toimineiden tarkasteltavana olevaa tuotetta valmistavien yritysten tasolla eikä yksinomaan suhteessa tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Siksi myös tätä indikaattoria pidettiin vähemmän merkityksellisenä kuin edellä esitettyjä muita indikaattoreita. Siitä käy kuitenkin ilmi epäsuotuisa tilanne vuosina 1997-2001 ja vuodesta 2000 vuoteen 2001.
TAULUKON PAIKKA
4.5.1.7. Muut indikaattorit
(362) Ei pidetty tarpeellisena analysoida kulutusta, myyntimäärää, markkinaosuutta, yksikköhintoja, kannattavuutta ja varastoja tässä luvussa, koska näiden indikaattoreiden täydellinen analyysi oli tarpeen vain vapaiden markkinoiden osalta.
4.5.2. Vapaita markkinoita koskeva analyysi
4.5.2.1. Kulutus
(363) Tarkasteltavana olevan tuotteen kulutusta yhteisössä määritettäessä otettiin huomioon yhteisön tuottajien (sekä yhteistyössä toimineiden että siitä kieltäytyneiden yritysten) kokonaismyynti vapailla markkinoilla ja Eurostatin tuontitilastojen mukainen tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisöön suuntautuva kokonaistuonti.
(364) Kuten seuraavasta taulukosta ilmenee, vuosien 1997 ja 1999 välisenä aikana kulutus pieneni yhteisössä noin 11 prosenttia 2,43 miljoonasta tonnista 2,17 miljoonaan tonniin. Vuosien 1999 ja 2000 välisenä aikana se kasvoi yli 26 prosenttia saavuttaen korkeimman tasonsa viiden vuoden tarkastelujakson aikana (2,75 miljoonaa tonnia), minkä jälkeen se laski 2,72 miljoonaan tonniin vuonna 2001.
TAULUKON PAIKKA
4.5.2.2. Myynnin määrä
(365) Samankaltaisen tuotteen myynnin määrä yhteisössä pieneni vuonna 1997 saavutetusta 2,4 miljoonasta tonnista 2,1 miljoonaan tonniin vuonna 1999. Vuodesta 1999 vuoteen 2000 myynti kasvoi 21 prosenttia saavuttaen korkeimman tasonsa viiden vuoden tarkastelujakson aikana (2,6 miljoonaa tonnia), minkä jälkeen se laski 2,3 miljoonaan tonniin vuonna 2001.
(366) Tuotteen vienti väheni vuoden 1997 noin 0,37 miljoonasta tonnista 0,19 miljoonaan tonniin vuonna 1999. Myynti kuitenkin kasvoi 19 prosenttia vuodesta 1999 vuoteen 2001, mutta ei saavuttanut vuosien 1997 tai 1998 vientitasoja.
TAULUKON PAIKKA
4.5.2.3. Markkinaosuus
(367) Yhteisön tuottajien markkinaosuus pieneni jatkuvasti jakson aikana 99,9 prosentista vuonna 1997 vuoden 2001 82,8 prosenttiin.
TAULUKON PAIKKA
4.5.2.4. Samankaltaisen tuotteen hinta ja hinnan alittavuus
(368) Yhteisön tuottajien keskimääräinen yksikköhinta/tonni vaihteli 341 euron ja 302 euron välillä tutkimusajanjakson aikana. Hinnat ovat nousseet yleisesti tarkastelujakson aikana, mutta, kuten jäljempänä osoitetaan, tuottavuus on vaihdellut ja se oli alimmillaan vuonna 2001. Tämä selittyy seosterästuotteiden tuonnin hinnan alittavuudella, jota käsitellään jäljempänä. Hintapaine on merkinnyt sitä, että tuotteen hinnankorotuksista on pidättäydytty, vaikka tuotteen laadun ja asiakaslähtöisyyden parantaminen on lisännyt kustannuksia. Tästä suuntauksesta on lisäosoituksena se, että neljännesvuosittain tarkasteltuna yhteisön tuotteiden hinnat laskivat vuoden 2001 ensimmäisen vuosineljänneksen (1 VN) 340 eurosta tonnilta vuoden 2002 ensimmäisen vuosineljänneksen 315 euroon tonnilta.
(369) Hinnan alittavuuden tason määrittämiseksi hintatietoja tarkasteltiin vertailukelpoisilla ajanjaksoilla, samassa kaupan portaassa ja samanlaisille asiakkaille suuntautuvan myynnin osalta. Yhteisön tuottajien laskuttamien hintojen ja yhteisöön vientiä harjoittavien tuottajien hintojen vertailu osoittaa, että vuonna 2001 tuontihinnat olivat keskimäärin 25,9 prosenttia alhaisemmat.
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
4.5.2.5. Kannattavuus
(370) Kuten edellä todettiin, yhteisön tuottajien yhteisön myynnin kannattavuus on vaihdellut viiden vuoden tarkastelujakson aikana. Heikoin kannattavuus kirjattiin vuonna 2001 ja paras saavutettiin vuonna 1998, jolloin riittävien hintojen ja tuonnin vähäisyyden ansiosta pystyttiin tekemään 9,0 prosentin voitto. Vuosineljänneksiä koskevat tiedot osoittavat laskevan suuntauksen vuosina 2000-2001 jatkuneen vuonna 2002, jolloin tappiot ensimmäisellä vuosineljänneksellä olivat 5,0 prosenttia (samanaikaisesti tämän kehityksen kanssa tuonti alhaisilla hinnoilla lisääntyi voimakkaasti). Yhtä aikaa tämän negatiivisen tilanteen kanssa keskimääräiset hinnat laskivat ja hinnankorotuksista pidättäydyttiin. Yhteisön tuottajat yrittivät selvästi nostaa myyntihintoja vuonna 2001 parantaakseen kannattavuuttaan, mutta vuoden 2001 neljänteen vuosineljännekseen mennessä tämä politiikka oli osoittautunut epäonnistuneeksi ja hintoja laskettiin jälleen. On syytä huomata, että tuottavuus parani yleensä ottaen kyseisen viiden vuoden jakson aikana, kuten edellä todettiin.
(371) Viitehinnan alittavuudesta ilmenee, kuinka paljon tuontituotteen hinta on alempi siihen hintatasoon nähden, jonka yhteisön tuottajien voidaan odottaa saavuttavan tilanteessa, jossa vahinkoa ei aiheudu. Viitehinnan alittavuuden taso laskettiin yhteisön tuotteen painotetun keskimääräisen vahinkoa aiheuttamattoman tonnihinnan perusteella. Tämä hinta laskettiin lisäämällä yhteisön tuotteen tuotantokustannuksiin 8 prosentin voittomarginaali. Tätä voittomarginaalia pidettiin kohtuullisena, koska se viittaa yhteisön tuottajien voittoon tavanomaisessa kaupankäynnissä, johon tuonnin äkillinen, voimakas lisääntyminen ei ole vaikuttanut. Tätä vahinkoa aiheuttamatonta hintaa verrattiin tarkasteltavana olevan tuontituotteen painotettuun keskimääräiseen hintaan tonnilta vuonna 2001. Näiden kahden hinnan ero ilmaistiin prosenttimääränä tuontituotteen cif-hinnasta yhteisön rajalla, minkä perusteella viitehinnan alittavuus oli 44,2 prosenttia.
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
4.5.2.6. Varastot
(372) Varastot kasvoivat tarkastelujakson aikana. Erityisesti vuonna 2001 kasvu oli yli 22 prosenttia.
TAULUKON PAIKKA
4.5.3. Kytkösmarkkinoilla käyttöä koskeva analyysi
(373) Eräitä kytkösmarkkinoilla käyttöön liittyviä indikaattoreita on analysoitu laajemmassa yhteydessä, jolloin käyttö kytkösmarkkinoilla muodostaa osan tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaisvaltaista tarkastelua (nimittäin kapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste, työllisyys ja tuottavuus). Joidenkin muiden edellä analysoitujen vapaita markkinoita koskevien tekijöiden osalta (nimittäin myyntihinnat, varastot ja kannattavuus) saadut tiedot eivät ole luonteeltaan sellaisia, että niitä voitaisiin verrata suoraan ja objektiivisesti tarkasteltavana olevan tuotteen vapaita markkinoita koskeviin tietoihin, mutta ne eivät kuitenkaan osoita, että oli kannattavampana tuottaa kytkösmarkkinoille kuin vapaille markkinoille. Sen vuoksi tässä analyysissa keskitytään kytkösmarkkinoille tarkoitettuun tuotantoon ja tutkitaan, onko se kehittynyt samansuuntaisesti kuin tuotanto vapaille markkinoille ja kokonaismarkkinoille.
(374) Käyttö kytkösmarkkinoilla kasvoi vuosina 1997-2000 540000 tonnista 699000 tonniin ja väheni sen jälkeen 593000 tonniin vuonna 2001. Suhteellisesti tarkasteltuna kytkösmarkkinoille tarkoitetun tuotannon osuus tuotannosta oli noin 18 prosenttia koko tarkastelujakson ajan, mikä katsottiin huomattavaksi osuudeksi. Koska käyttö kytkösmarkkinoilla pysyi vuonna 2001 vuoden 1999 tason yläpuolella ja vakaana suhteessa kokonaistuotantoon, ei kyseisen tekijän katsottu vaikuttavan merkittävästi vahinkoa koskevaan analyysiin.
TAULUKON PAIKKA
4.5.4. Päätelmät
(375) Tiedot osoittavat, että vaikka tuotantokapasiteetti ja tuottavuus pysyivät vakaina, kapasiteetin käyttö, tuotanto ja työllisyys ovat kaiken kaikkiaan kehittyneet negatiivisesti ja negatiivista kehitystä voidaan havaita myös kassavirrassa ja sijoitetun pääoman tuotossa.
(376) Kokonaisuutena katsoen vapaita markkinoita koskevat tiedot osoittavat varastojen lisääntyneen ja myynnin, markkinaosuuden ja kannattavuuden kehittyneen negatiivisesti.
(377) Käyttöä kytkösmarkkinoilla koskevat tiedot osoittavat samanlaisen negatiivisen suuntauksen. Tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaiskäyttöä, josta käyttö kytkösmarkkinoilla muodostaa merkittävän osan, koskeva analyysi on vahvistanut nämä tulokset.
(378) Komissio toteaa erityisesti, että tuonnin lisääntyessä valtavasti yhteisön tuottajien myynnin määrä yhteisössä laski 13 prosenttia ja kannattavuus heikkeni nopeasti vuonna 2001.
(379) Näiden tekijöiden yhteisvaikutus yhteisön tuottajiin näkyy talouden indikaattoreissa. Yhteisön tuottajat ovat menettäneet markkinaosuuksia, jotka supistuivat viisivuotiskaudella pienimmilleen vuonna 2001. Kapasiteetin käyttöaste - ja sen myötä tuottavuus - on laskenut jyrkästi vuonna 2001. Työllisyys on myös heikentynyt ja heikentynee edelleen vuonna 2002. Tuotannon ja yhteisön myynnin määrän lasku vaikuttivat vuonna 2001 yleisesti niin, että yhteisön tuottajien kannattavuus heikkeni ja voitot pienenivät merkittävästi. Suuntaus näyttää jatkuvan, sillä hinnat ja kannattavuus ovat laskeneet vuoden 2001 ensimmäisestä neljänneksestä vuoden 2002 ensimmäiseen neljännekseen, jolloin yhteisön tuottajat alkoivat tehdä merkittäviä tappioita.
(380) Ottaen huomioon kaikki nämä tekijät ja erityisesti vapaita markkinoita koskevan analyysinsa tulokset komissio päättelee, että yhteisön tuottajille on aiheutunut vakavaa vahinkoa.
4.6. Syy-yhteys
(381) Selvittääkseen tuonnin lisääntymisen ja vakavan vahingon välillä olevan syy-yhteyden ja varmistaakseen, että muiden tekijöiden aiheuttamaa vahinkoa ei lueta lisääntyneen tuonnin aiheuttamaksi, komissio on toiminut seuraavasti:
- vahinkoa aiheuttavien tekijöiden vahingolliset vaikutukset on eroteltu toisistaan,
- nämä vahingolliset vaikutukset on jaettu niiden taustalla oleville vahinkoa aiheuttaville tekijöille, ja
- sen jälkeen kun vahinko oli jaettu kaikille todetuille vahinkoa aiheuttaville tekijöille, komissio on määrittänyt, onko tuonnin lisääntyminen vakavan vahingon "todellinen ja merkittävä" syy.
4.6.1. Tuonnin lisääntymisen vaikutus
(382) Tarkasteltavana olevan tuotteen markkinat ovat avoimet hankintalähteiden, asiakkaiden ja hintojen suhteen. Koska tarkasteltavana oleva tuote on pohjimmiltaan hyödyketuote, se ja samankaltainen tuote kilpailevat pääasiassa hinnalla.
(383) Vuosina 1999-2001 tuonnin markkinaosuus kasvoi 0,1 prosentista 17,2 prosenttiin yhteisön tuottajien markkinaosuuden pienentyessä 99,9 prosentista 82,8 prosenttiin. Samaan aikaan tuonti lisääntyi 0,1 prosentista 18,9 prosenttiin vapailla markkinoilla myydystä tuotannosta. Näin ollen tuonti on lisääntynyt myös suhteessa tuotantoon yhteisön tuottajien kustannuksella.
(384) Vuosina 2000-2001 tarkasteltavana olevan tuontituotteen keskimääräinen yksikköhinta yhteisön markkinoilla laski 304 eurosta 240 euroon tonnilta. Tämä aiheutti hintapainetta yhteisön tuottajille, joiden myyntimäärät olivat pienentyneet, mikä puolestaan laski kannattavuutta suhteellisesti enemmän, ja vuonna 2001 yhteisön tuottajien tilanne muuttui tappiolliseksi. Tämä suuntaus on pahentunut vuoden 2002 ensimmäisellä neljänneksellä (jolloin tappiot olivat 5,0 prosenttia). Tätä negatiivista tilannetta tarkasteltaessa on otettava huomioon suljettujen tuotantolaitosten määrä ja siitä seurauksena ollut työpaikkojen vähentyminen.
(385) Näistä syistä komissio katsoo, että hinnaltaan alhaisen tuonnin lisääntyminen korreloi yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon kanssa ja että tuonnin lisääntymisellä on ollut vahingollisia vaikutuksia, jotka ovat näkyneet erityisesti hintapaineina ja yhteisön tuottajien yhteisössä myymien määrien pienenemisenä.
4.6.2. Kulutuksen muutoksen vaikutukset
(386) Vuosina 1999-2001 kulutus lisääntyi 25 prosenttia. Komissio on todennut, että vakava vahinko ei johdu kulutuksen tason muutoksista yhteisössä.
4.6.3. Kytkösmarkkinakäytön kehityksen vaikutus
(387) Komissio on tutkinut myös tarkasteltavana olevan tuotteen kytkösmarkkinakäytön kehittymisen vaikutuksia. On kuitenkin syytä todeta, että tarkasteltavana olevan tuotteen kytkösmarkkinakäyttö oli alle 20 prosenttia kokonaistuotannosta. Kytkösmarkkinakäyttö lisääntyi hieman vuosina 1997-2001. Vuonna 2000 sen kasvu oli voimakasta ja vuonna 2001 se laski jälleen.
(388) Muut kytkösmarkkinakäyttöä koskevat tiedot eivät ole luonteeltaan sellaisia, että niitä voitaisiin suoraan ja objektiivisesti verrata tarkasteltavana olevan tuotteen vapaita markkinoita koskeviin tietoihin, mutta ne eivät kuitenkaan osoita, että yritysten oli kannattavampaa tuottaa kytkösmarkkinoille kuin vapaille markkinoille.
(389) Tämän vuoksi komissio päättelee, että kytkösmarkkinakäytöllä ei ollut vahingollisia vaikutuksia vuosina 1997-2000. Sen sijaan kytkösmarkkinakäytön vähenemisellä vuonna 2001 oli pieni vahingollinen vaikutus tuotantoon, mikä puolestaan vaikutti kapasiteetin käyttöasteeseen ja viime kädessä kannattavuuteen. Yhteisön tuottajien vapailla markkinoilla kärsimä hintojen ja tulojen aleneminen oli kuitenkin seurausta tuonnista alhaisilla hinnoilla eikä se ole lainkaan tai on vain pienessä määrin yhteydessä kytkösmarkkinakäytön vähenemiseen.
4.6.4. Viennin vaikutus
(390) Vuosina 1997-1999 yhteisön tuottajien viennin määrä laski 370000 tonnista 189000 tonniin. Vuosina 1999-2001 vienti kasvoi 19 prosenttia. Viiden vuoden tarkastelujaksolla vienti kuitenkin väheni noin 145000 tonnia. Vaikka viennin vähenemisellä vuosina 1997-1999 onkin voinut olla vahingollisia vaikutuksia, viimeisimmällä jaksolla eli vuosina 2000-2001 näitä vahingollisia vaikutuksia ei ollut. Koska viennin vähenemisestä aiheutunut vahinko tapahtui viisivuotisjakson alkupuolella, sillä ei ole yhtä suurta merkitystä kuin jos se olisi tapahtunut viisivuotisjakson loppupuolella.
(391) Edellä mainituista syistä päätellään, että viennin vähenemisen ja todettujen vahingollisten vaikutusten välillä on tietty yhteys ainakin viisivuotisjakson alkupuolella.
TAULUKON PAIKKA
4.6.5. Mahdollisen liikakapasiteetin vaikutus
(392) Komissio on lisäksi tutkinut, onko yhteisön tuottajien mahdollinen liikakapasiteetti saattanut aiheuttaa vahingollisia vaikutuksia. Arvioitu teoreettinen kokonaistuotantokapasiteetti ei merkittävästi muuttunut tutkimusajanjaksolla ja kapasiteetin käyttöaste pysyi suhteellisen korkealla tasolla koko viiden vuoden tarkastelujakson ajan. Kapasiteetin käyttöaste kuitenkin laski vuodesta 2000 vuoteen 2001, mikä on saattanut osaltaan vaikuttaa aiheutuneeseen vahinkoon kannattavuuden osalta nostamalla yksikkökustannuksia. Koska aiheutunut vakava vahinko tarkasteltavana olevan tuotteen suhteen merkitsi myös myyntimäärän pienentymistä, hintojen alenemista ja markkinaosuuden pienentymistä, pääteltiin, että minkäänlainen liikakapasiteetti ei voinut olla merkittävä syy vakavaan vahinkoon.
4.6.6. Rakenneuudistuksen vaikutus
(393) Komissio tutki myös yhteisön tuottajien viime vuosina toteuttamien rakenneuudistusten kustannusten aiheuttamia vahingollisia vaikutuksia. Tämän osalta on todettava, että rakenneuudistus aiheuttaa yleensä lyhyen aikavälin kustannuksia (kuten erorahat, hankintakustannukset jne.), jotka ovat pienempiä kuin keskipitkällä aikavälillä tehokkuuden parantumisesta saatavat hyödyt. Meneillään olevan järkeistämisprosessin vuoksi tämä merkitsee sitä, että lyhyen aikavälin kustannukset, vaikka ne olisivatkin pieniä, vaikuttivat kustannusrakenteeseen.
4.6.7. Vahingollisten vaikutusten aiheuttajat
(394) Yhteisön tuottajille aiheutunut vakava vahinko ilmeni pääasiassa myynnin määrän pienentymisenä ja taloudellisen tilanteen heikentymisenä. Komissio totesi neljän tekijän vaikuttaneen osaltaan vahinkoon tuonnin lisääntymisen lisäksi: kytkösmarkkinakäytön väheneminen, viennin väheneminen, rakenneuudistuksen vaikutus ja kapasiteetin käyttöasteen pieneneminen.
(395) Kapasiteetin käyttöaste pieneni vuonna 2001, mutta tämä oli seurausta tilapäisestä tuotannon vähenemisestä eikä käyttöaste laskenut tasoille, joita voidaan pitää alhaisina. Komissio katsoo, että kapasiteetin käyttöasteen pienenemisellä ei sen vuoksi ollut merkittävää vahingollista vaikutusta myyntimäärään tai hintoihin.
(396) Kuten edellä todettiin, viennin vähenemisen ja todettujen vahingollisten vaikutusten välillä pääteltiin olevan tietty yhteys. Nämä vaikutukset ilmenivät kuitenkin vuosina 1997-1999 eivätkä ne sen vuoksi ole yhtä merkityksellisiä kuin jos ne olisivat ilmenneet viisivuotisjakson loppupuolella.
(397) Vuosina 2000-2001 havaitulla kytkösmarkkinakäytön vähenemisellä on ollut negatiivinen vaikutus, vaikkakin kannattavuuden osalta negatiiviset vaikutukset laskettiin vapaille markkinoille suuntautuneen myynnin perusteella eikä kytkösmarkkinakäytön väheneminen vaikuttanut tähän indikaattoriin. Lisäksi kytkösmarkkinakäytön taso ei ollut merkittävä tekijä tämän tuotteen osalta eikä kytkösmarkkinakäytön vähenemisen noin 20 prosentilla voida sanoa olevan merkittävä syy vakavaan vahinkoon.
(398) Meneillä olevien järkeistämishankkeiden vaikutusten osalta komissio katsoo samoin, että vaikutus yhteisön tuottajien kustannusrakenteeseen ei ole merkittävä varsinkaan verrattaessa sitä alhaisilla hinnoilla tapahtuvan tuonnin hintavaikutukseen.
(399) Komissio totesi, että yhteisön tuottajien myynnin määrän, myyntihintojen ja kannattavuuden aleneminen johtui pääasiassa tuonnin lisääntymisestä.
4.6.8. Päätelmät
(400) Tutkittuaan tiedossa olevien muiden tekijöiden vahingolliset vaikutukset ja erotettuaan ne toisistaan ja lisääntyneen tuonnin vahingollisista vaikutuksista sekä varmistettuaan, että muiden tekijöiden aiheuttamaa vahinkoa ei lueta tuonnin aiheuttamaksi, komissio päättelee, että lisääntyneen tuonnin ja yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon välillä on todellinen ja merkittävä yhteys.
4.7. Tilanteen kehittyminen
(401) Komissio on lisäksi analysoinut useita tekijöitä, joiden perusteella voidaan päätellä, että yhteisön tuottajille aiheutunut vakava vahinko voisi pahentua merkittävästi, jos tuonti jatkuu nykytasolla tai lisääntyy.
4.7.1. Teräsalaa koskevat Yhdysvaltojen suojatoimenpiteet
(402) Yhdysvallat otti käyttöön 5 päivänä maaliskuuta 2002 suojatoimenpiteitä, jotka koskivat tiettyjä terästuotteita, seosterästuotteet mukaan luettuina. Toimenpiteet tulivat voimaan 20 päivänä maaliskuuta 2002, ja niillä korotetaan Yhdysvaltoihin suuntautuvasta tuonnista arvon perusteella kannettavaa tullia ensimmäisenä vuotena 30 prosenttia, toisena vuotena 24 prosenttia ja kolmantena vuotena 18 prosenttia. Toimenpiteitä väitetään sovellettavan kaikkiin, mutta käytännössä niitä ei sovelleta Kanadaan, Israeliin, Jordaniaan ja Meksikoon eikä useisiin kehitysmaiksi luokiteltuihin maihin.
4.7.2. Teräsalaa koskevista Yhdysvaltojen suojatoimenpiteistä johtuva kaupan uudelleen ohjautuminen
(403) Komissio tutki Yhdysvaltojen toimenpiteiden todennäköiset vaikutukset analysoimalla tärkeimpien Yhdysvaltoihin vievien maiden tilannetta.
(404) Vuonna 2001 Yhdysvaltoihin tuotiin noin 480000 tonnia harmonoidun tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmän kuusinumeroisten koodien 7225 19, 7225 30, 7225 40, 7226 19, 7226 91 ja 7226 99 tuotteita (joihin tarkasteltavana oleva tuote sisältyy). Näiden tuotteiden suurimmat viejät Yhdysvaltoihin olivat yhteisö (40 % / 192000 tonnia), Kanada (27 % / 127000 tonnia), Japani (20 % / 94000 tonnia) ja Brasilia (6 % / 30000 tonnia). Myös Romanian, Etelä-Korean ja Ukrainan osuus kyseisen tuotteen viennistä Yhdysvaltojen markkinoille vuonna 2001 oli yli 1 prosenttia.
(405) Edellä mainittujen tuotteiden kokonaisvienti Yhdysvaltoihin vuonna 2001 Yhdysvaltojen suojatoimenpiteiden kohteena olevista maista (lukuun ottamatta tuottajia yhteisössä ja niissä maissa, jotka eivät kuulu suojatoimenpiteiden piiriin tarkasteltavana olevan tuotteen osalta) oli noin 125000 tonnia.
(406) Komissio tutki, onko todennäköistä, että suojatoimilla rajoitettu pääsy Yhdysvaltojen markkinoille johtaisi yhteisöön suuntautuvan viennin lisääntymiseen. Komissio tutki yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien kapasiteettitilanteen. Kyseiset tuottajat lisäsivät kapasiteettiaan 3,81 miljoonaan tonniin vuonna 2000, kun se vuonna 1997 oli 3,14 miljoonaa tonnia. Yksikään yhteistyössä toimineista vientiä harjoittavista tuottajista ei ilmoittanut aikovansa vähentää kapasiteettiaan lähitulevaisuudessa eikä yksikään ilmoittanut aikovansa vähentää tuotantoaan Yhdysvaltojen toimenpiteiden vuoksi.
(407) Useimmat ilmoittivat aikovansa tasoittaa Yhdysvaltoihin suuntautuvan vientinsä pienentymisen myymällä enemmän kotimarkkinoillaan, mutta tämän väitteen esittämisajankohtana kulutus kyseisillä markkinoilla oli vakaata tai laskevaa. Näin ollen on hyvin epätodennäköistä, että kyseiset tuottajat pystyvät merkittävästi kasvattamaan myyntiään kotimarkkinoilla. Ei myöskään ole todennäköistä, että ne voivat lisätä myyntiä muille vientimarkkinoille, sillä useimmilla näistä markkinoista tuottajat kärsivät jo nyt Yhdysvaltojen markkinoiden sulkemisesta, eikä ole merkkejä siitä, että kulutus lisääntyisi näillä markkinoilla lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä niin merkittävästi, että tuonnin lisääntyminen olisi mahdollista.
(408) Potentiaalinen kauppa, joka ilman lopullisia toimenpiteitä voisi ohjautua yhteisöön Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena, on määrältään 125000 tonnia. On olemassa syitä, miksi kaikki tästä potentiaalisesta kaupasta ei ehkä toteudu, esimerkiksi Yhdysvaltojen kotimaisten hintojen tämänhetkinen korkea taso, joka voi johtaa jonkin verran odotettua suurempaan tuontiin 30 prosentin suuruisista tulleista huolimatta, sekä se, että yhteisön ulkopuoliset tuottajat saattavat osittain pystyä tasoittamaan Yhdysvaltojen markkinoiden menetystä myymällä enemmän kotimarkkinoillaan. Tämä saattaa jossain määrin toteutua erityisesti niiden maiden osalta, jotka ovat ottaneet käyttöön suojatoimenpiteitä Yhdysvaltojen suojatoimien vastapainoksi. Tuottajat saattavat myös jonkin aikaa kasvattaa varastojaan.
(409) Edelleen on kuitenkin huomattava mahdollisuus yhteisöön suuntautuvan viennin lisääntymiseen. Vuonna 2001 tapahtuneeseen lisäykseen oli monia syitä, kuten vakavaa vahinkoa koskevassa analyysissa jo todettiin; nämä syyt ovat edelleen olemassa ja niiden vuoksi tuonnin voidaan odottaa edelleen lisääntyvän. Lisäksi uutena tekijänä vaikuttavat nyt Yhdysvaltojen suojatoimenpiteet, joiden seurauksena jää selvästikin suuri määrä tuotantoa, jolle tuottajilla on suuri paine löytää ostajia. Näissä olosuhteissa voidaan kohtuudella olettaa, että ilman lopullisia toimenpiteitä kaupan uudelleen ohjautuminen olisi kaikkein pienimmillään 25-50 prosenttia edellä lasketusta määrästä (30000-60000 tonnia), joka voisi ohjautua muualle Yhdysvaltojen markkinoilta. On hyvin todennäköistä, että se on suurempi, mutta on katsottu järkeväksi käyttää analyysin perustana varovaisia arvioita.
(410) On tärkeää huomata myös, että vuonna 2001 yhteisö oli yksi seosterästuotteiden suurimmista vientimarkkinoista (0,47 miljoonaa tonnia). Muita suuria vientimarkkinoita olivat Kiina (0,68 miljoonaa tonnia), Meksiko (0,18 miljoonaa tonnia), Thaimaa (0,17 miljoonaa tonnia) ja Venäjä (0,17 miljoonaa tonnia). Tästä näkyy, että yhteisö oli ja on yhä viimeaikaisten toimenpiteiden jälkeen yksi maailman avoimimmista markkinoista. Euron viimeaikainen vahvistuminen Yhdysvaltain dollariin ja muihin tärkeimpiin valuuttoihin nähden lisää lyhyellä ja pitkällä aikavälillä tuonnin houkuttelevuutta yhteisön tuotantoon verrattuna.
4.7.3. Yhteisön viennin väheneminen teräsalaa koskevien Yhdysvaltojen suojatoimenpiteiden seurauksena
(411) Yhdysvaltojen toimenpiteiden välittömänä vaikutuksena on ollut yhteisöstä Yhdysvaltoihin suuntautuvan tarkasteltavana olevan tuotteen viennin voimakas vähentyminen. Arvon perusteella kannettavan 30 prosentin tullin käyttöönotto lopettaa pitkälti tämän viennin. Joitakin pieniä määriä saatetaan kuitenkin viedä, sillä hinnat ovat Yhdysvalloissa tällä hetkellä korkeita, minkä vuoksi voi olla kannattavaa maksaa tullit, jotta ainakin ylimääräiset varastot voidaan myydä. On arvioitu, että yhteisön vienti Yhdysvaltoihin (noin 195000 tonnia vuonna 2001) vähenee huomattavasti Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena, vaikka otettaisiin mahdollisuuksien mukaan huomioon poikkeukset, joita Yhdysvallat on myöntänyt toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen.
(412) On myös todennäköistä, että yhteisön vienti muillekin markkinoille pienenee, koska vienti muuttuu vaikeammaksi tuottajille kaikkialla maailmassa sekä Yhdysvaltojen toimenpiteiden että muiden kolmansien maiden ja yhteisön niitä vastaan toteuttamien suojatoimenpiteiden vuoksi, joilla ne pyrkivät estämään viennin ohjautumisen niiden omille markkinoille.
4.7.4. Yhdysvaltojen toimenpiteiden ennustetut vaikutukset
(413) Komissio on arvioinut, kuinka lopullisten toimenpiteiden määräämättä jättäminen mahdollisesti vaikuttaisi yhteisön tuottajiin ja millaista kaupan uudelleen ohjautuminen olisi Yhdysvaltojen suojatoimenpiteiden seurauksena ja kuinka nämä toimenpiteet vaikuttavat yhteisön vientiin. Komissio on todennut, että ilman yhteisön suojatoimenpiteitä tuonti nousee väistämättä merkittävästi, minkä seurauksena yhteisön tuotannonalan tilanne heikkenee erittäin vakavasti. Yhteisön tuottajien erittäin herkän tilanteen vuoksi tuonnin merkittävällä lisääntymisellä olisi erittäin vakavia seurauksia. Odotettu noin 30000-60000 tonnin (eli noin 10 prosentin) lisäys johtaisi todennäköisesti siihen, että yhteisön tuottajien myynti vähenisi edelleen, ja myynnin väheneminen vaikuttaisi negatiivisesti muihin indikaattoreihin, jotka kuvaavat tuotannonalan tilaa.
(414) Yhteisön viennin jatkuva väheneminen tulee myös osaltaan merkittävästi heikentämään yhteisön tuottajien tilaa. Yhdysvaltojen toimenpiteiden toteuttamisen jälkeen yhteisön vienti on pienentynyt merkittävästi, ja tämä tilanne pysyy ennallaan tai jopa pahenee lähikuukausina.
(415) Ennakoitu tuonnin lisääntyminen ja yhteisön viennin väheneminen heikentäisi yhteisön tuotannonalan tilannetta merkittävästi kaikkien niiden tekijöiden osalta, joita on arvoitu määritettäessä vakavaa vahinkoa. Tämä johtaisi myynnin vähentymiseen ja hintojen laskuun, mikä puolestaan vaikuttaisi negatiivisesti tuotantoon, nostaisi yksikkökustannuksia ja lisäisi tappioita. Kielteisiä kokonaisvaikutuksia pahentaisi suuresti se, että yhteisön tuottajat kärsivät jo nyt vakavaa vahinkoa viime vuosina lisääntyneen tuonnin takia.
4.7.5. Päätelmät
(416) Kun otetaan huomioon, että yhteisön tuottajat kärsivät jo nyt vakavaa vahinkoa, voidaan kohtuudella päätellä, että ilman lopullisia toimenpiteitä tuonnin lisääntyminen entisestään pahentaisi huomattavasti yhteisön tuottajien tilannetta. Lisäksi tilannetta pahentaa yhteisön viennin merkittävä väheneminen Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena.
Tuote 4
Seosteräksestä valmistetut kuumavalssatut levyvalmisteet (jatkoa)
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
5. TUOTE 5 - KYLMÄVALSSATUT LEVYT
5.1. Tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tai suoraan kilpaileva tuote
5.1.1. Tarkasteltavana oleva tuote
(417) Tarkasteltavana olevan tuotteen muodostavat tietyt kylmävalssatut levyt, jäljempänä "kylmävalssatut levyt". Kyseinen tuote luokitellaan tällä hetkellä seuraaviin CN-koodeihin:
7209 15 00 , 7209 16 90 , 7209 17 90 , 7209 18 91 , 7209 25 00 , 7209 26 90 , 7209 27 90 , 7209 28 90 , 7209 90 10 , 7209 90 90 , 7225 20 90 , 7225 50 00 , 7211 23 10 , 7211 23 99 , 7211 29 20 , 7211 29 50 , 7211 29 90 , 7211 90 11 , 7211 90 13 , 7211 90 90 , 7212 60 93 , 7212 60 99 , 7226 92 10 ja 7226 92 90.
(418) Kylmävalssatut levyt valmistetaan purkamalla kuumavalssatut levyt kelalta ja kylmävalssaamalla ne. Niitä käytetään lähtömateriaalina useiden muiden terästuotteiden kuten metallipinnoitettujen levyjen, orgaanisella aineella pinnoitettujen levyjen ja tinattujen tuotteiden valmistuksessa.
(419) Kukin edellä luetelluista CN-koodeista vastaa tiettyä tuotelajia, joka eroaa toisista lajeista leveyden ja paksuuden osalta edellä mainituissa rajoissa.
(420) Vaikka kukin CN-koodi vastaa eriteltävissä olevaa kylmävalssattujen levyjen lajia, niiden kaikkien todettiin olevan samanlaisia tai samankaltaisia fyysisiltä ja teknisiltä ominaisuuksiltaan sekä käyttötarkoituksiltaan. Näin ollen kaikki kylmävalssattujen levyjen lajit ovat yksi ainoa tuote, joka luokitellaan edellä lueteltuihin CN-koodeihin.
5.1.2. Samankaltaiset tai suoraan kilpailevat tuotteet
(421) Komissio on tutkinut, onko yhteisön tuottajien tuottama tuote, jäljempänä "samankaltainen tuote", samankaltainen kuin tarkasteltavana oleva tuontituote. Tutkimuksen aikana eräät suuret kylmävalssattujen levyjen viejät ja tuojat ilmoittivat komissiolle, että yhteisön tuottajat eivät valmistaneet tietyntyyppisiä yhteisöön tuotavia kylmävalssattuja levyjä, eikä näitä sen vuoksi tulisi pitää "samankaltaisina" kuin tarkasteltavana oleva tuote.
(422) Komissio tutki nämä väitteet tarkkaan ottaen erityisesti huomioon seuraavat tutkimuksessa selvinneet seikat:
a) tuontituotteella ja yhteisön tuotteella oli sama kansainvälinen tariffiluokitus. Lisäksi niiden fyysiset ominaisuudet kuten koostumus, koko, muoto ja pintarakenne olivat samanlaiset tai samankaltaiset ja niiden valmistuksessa noudatettiin kansainvälisesti tunnustettuja standardeja;
b) tuontituotetta ja yhteisön tuotetta myytiin samankaltaisia tai samanlaisia kaupan kanavia käyttäen ja hintatietoja oli helposti saatavilla (yksityiskohtaisia hintatietoja julkaistaan esimerkiksi alan julkaisuissa kuten Metal Bulletin ja Steel Weekly), ja tarkasteltavana oleva tuote ja yhteisön tuottajien tuote kilpailivat pääasiassa hinnalla;
c) tuontituotetta ja yhteisön tuotetta voitiin käyttää samoihin tai samankaltaisiin käyttötarkoituksiin ja ne olivat näin ollen suuressa määrin vaihtoehtoisia tai korvaavia tuotteita ja helposti vaihdettavissa keskenään;
d) kuluttajat pitivät tuontituotetta ja yhteisön tuotetta vaihtoehtoina, jotka voivat suorittaa tietyt tehtävät tietyn toiveen tai tarpeen täyttämiseksi, ja tältä osin viejien ja tuojien yksilöimät erot olivat ainoastaan tietylle asiakkaalle valmistettuja pieniä muunnoksia.
(423) Komissio on päätellyt, että kannanotoissa väitetyistä tuoteominaisuuksien teknisistä ja laadullisista eroista huolimatta tuontituote ja yhteisön tuote ovat "samankaltaisia tai suoraan kilpailevia".
5.2. Tuonnin lisääntyminen
(424) Komissio on tutkinut, onko tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti yhteisöön lisääntynyt niin suuressa määrin absoluuttisesti mitattuna tai suhteessa yhteisön tuotantoon ja/tai sellaisilla ehdoilla, että se aiheuttaa tai uhkaa aiheuttaa vakavaa vahinkoa yhteisön tuottajille. Komissio on keskittynyt tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin viimeisimpänä ajanjaksona, jolta tietoja oli saatavilla absoluuttisesti mitattuna sekä suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon (lukuun ottamatta käyttöä kytkösmarkkinoilla) ja kokonaistuotantoon. Seuraavassa taulukossa esitetään tuonnin kehitys absoluuttisesti mitattuna. Lisäksi tuontia verrataan sekä myytäväksi tarkoitettuun yhteisön tuotantoon että yhteisön kokonaistuotantoon (mukaan luettuna käyttö kytkösmarkkinoilla) kunakin vuonna ajanjaksolla 1997-2001.
Tuote 5
Kylmävalssatut levyt
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
(425) Ennen Aasian kriisiä(8) tuonti pysytteli melko tasaisesti noin 1,2 miljoonassa tonnissa (1996: 1,1 milj. tonnia, 1997: 1,2 milj. tonnia). Aasian kriisin seurauksena tuonti kasvoi vuodesta 1997 vuoteen 1998 noin 50 prosenttia, ja sen keskimääräinen hinta laski lähes 13 prosenttia. Tuonti kasvoi suhteessa yhteisön kokonaistuotantoon noin 3 prosentista noin 4 prosenttiin ja suhteessa myytyyn tuotantoon 7,3 prosentista 11,9 prosenttiin. Tuonnin tasoa vuonna 1998 ei kuitenkaan pidetä edustavana aasialaisten tuottajien erittäin alhaisten hintojen ja siitä johtuneen tuontivyöryn vuoksi.
(426) Seuraavana vuonna, kun Aasian kriisin vaikutukset alkoivat heiketä, tuonti palasi tavanomaisemmalle, vaikkakin hieman vuotta 1997 korkeammalle tasolle, mutta tuonnin keskihinta pysyi alhaisena. Vuonna 1999 tuonti väheni suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon ja kokonaistuotantoon. Verrattaessa vuosia 1997 ja 1999 voidaan kuitenkin todeta, että tuonti lisääntyi absoluuttisesti sekä suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon ja kokonaistuotantoon.
(427) Vuosina 1999-2000 tuonti kasvoi 1,31 miljoonasta tonnista 2,44 miljoonaan tonniin, mikä merkitsee 1,1 miljoonan tonnin eli 86 prosentin kasvua. Saman ajanjakson aikana myytäväksi tarkoitettu tuotanto väheni hieman (15,1 miljoonasta tonnista 14,2 miljoonaan tonniin), joten vapaiden markkinoiden tuotantoon nähden lasku oli 4,3 prosenttia. Kokonaistuotanto kasvoi vuonna 2000 lähes 6,5 prosenttia kytkösmarkkinoiden käyttöön tarkoitetun tuotannon kasvaessa, joten tuonnin lisääntyminen suhteessa kokonaistuotantoon oli vähäisempää.
(428) Vuosina 2000-2001 tuonti kasvoi 2,4 miljoonaan tonniin (noin 0,01 miljoonan tonnin eli 0,5 prosentin kasvu). Vuonna 2001 myytäväksi tarkoitettu tuotanto supistui edelleen 13 prosenttia 14,2 miljoonasta tonnista 12,3 miljoonaan tonniin, joten suhteessa vapailla markkinoilla myytyyn tuotantoon tuonti lisääntyi yli 15 prosenttia. Myös kokonaistuotanto väheni vuonna 2001 (5,69 miljoonaa tonnia eli 11,3 prosenttia), missä näkyi kytkösmarkkinoille tarkoitetun tuotannon ja vapailla markkinoilla myydyn tuotannon väheneminen. Tuonnin kasvu suhteessa kokonaistuotantoon oli näin ollen 12,5 prosenttia.
(429) Tarkasteltavana olevan tuotteen hinnat alenivat vuosina 1997-1999. Hinnat nousivat (346 euroon tonnilta) vuonna 2000, mutta laskivat taas vuonna 2001 (10 prosenttia). On huomattava, että huolimatta hintojen noususta vuonna 2000 tuonti (sekä absoluuttisesti mitattuna että suhteessa tuotantoon) lisääntyi edelleen vuonna 2001 hintojen laskiessa. Tuonnin keskimääräinen hinta oli 346 euroa tonnilta vuonna 2000, ja se laski 311 euroon tonnilta vuonna 2001. Komissio toteaa, että tuonti yhteisöön lisääntyi jälleen ajankohtana, jolloin euro oli suhteellisen heikko suhteessa Yhdysvaltain dollariin.
5.2.1. Kahden vuoden liukuvat keskiarvot
(430) Voidakseen nähdä tuonnin perussuuntauksen vuodesta 1997 vuoteen 2001 ja määrittääkseen, onko tuonnin viimeaikainen lisääntyminen pysyvä suuntaus, komissio on tarkastellut kahden vuoden liukuvia keskiarvoja. Niistä käy ilmi, että kausien 1997/1998 ja 1999/2000 välillä tuonti vaihteli kaikilla kaksivuotiskausilla 1,49 miljoonasta tonnista 1,83 miljoonaan tonniin, mutta lisääntyi kausien 1999/2000 ja 2000/2001 välillä yli 30 prosenttia 2,45 miljoonaan tonniin.
5.2.2. Tuonnin markkinaosuus
(431) Tuonnin markkinaosuus kasvoi Aasian kriisin seurauksena merkittävästi vuosina 1997-1998, minkä jälkeen se laski takaisin 9 prosenttiin vuonna 1999; tämä merkitsee 1,2 prosenttiyksikön kasvua vuodesta 1997. Vuodesta 2000 lähtien tuonnin markkinaosuus kasvoi ensin 16,6 prosenttiin (83 prosentin kasvu) ja sitten 18,1 prosenttiin (12 prosentin kasvu).
5.2.3. Päätelmät
(432) Komissio katsoo, että tuonnin voimakas kasvu vuonna 1998 oli poikkeuksellista eikä sitä voida pitää tuonnin normaaliin kehitykseen kuuluvana. Tästä on osoituksena myös se, että tuonti väheni merkittävästi vuonna 1999. Jos vuotta 1998 ei oteta huomioon, tuonnin vuotuinen kasvuaste vuosina 1997-1999 oli absoluuttisesti mitattuna alle 5 prosenttia. Sen sijaan tuonnin vuotuinen kasvuaste vuosina 1999-2000 oli absoluuttisesti mitattuna 86 prosenttia (78 prosenttia suhteessa kokonaistuotantoon ja 98 prosenttia suhteessa vapailla markkinoilla myytyyn tuotantoon). Kullakin mittaustavalla tuonnin vuotuinen kasvuaste oli vuosina 1999-2000 yli kolme kertaa suurempi kuin edellisellä jaksolla. Lisäksi tuonti lisääntyi edelleen vuonna 2001.
(433) Tuonnin kahden vuoden liukuvan keskiarvon kehitys viiden vuoden tutkimusajanjaksolla osoittaa, että tuonnin viimeaikaista kasvua ei voida pitää vakiintuneena suuntauksena.
(434) Tuonnin lisääntymistä voidaan pitää äkillisenä, voimakkaana ja merkittävänä, jos sitä verrataan aikaisempien vuosien kehitykseen, etenkin kun otetaan huomioon, että tuonnin lisääntymistä vuonna 1998 ei voida pitää edustavana.
5.3. Ennakoimattomat kehityssuuntaukset
5.3.1. Kaupan suojakeinojen käytön lisääntyminen Yhdysvalloissa
(435) Yhdysvallat, jonka osuus on noin kahdeksasosa maailman teräksenkulutuksesta, alkoi vuodesta 1998 lähtien Aasian kriisin vuoksi soveltaa teräsalalla aikaisempaa enemmän kaupan suojakeinoja voidakseen suojella kotimarkkinoidensa tuottajia kilpailulta. WTO on tehnyt päätöksen osasta näitä toimenpiteitä, ja joidenkin käytetyistä menetelmistä on todettu olevan ristiriidassa WTO:n sääntöjen kanssa. Monet edelleen voimassa olevista toimenpiteistä perustuvat kuitenkin näihin samoihin menetelmiin.
(436) Seuraavassa taulukossa esitetään Yhdysvaltojen vuosina 1997-2001 teräsalalla tekemien polkumyynti- ja tasoitustulleja koskevien lopullisten päätösten lukumäärät ja osoitetaan toiminnan vilkastuminen kolmen viime vuoden aikana.
TAULUKON PAIKKA
(437) Vuoden 2001 aikana Yhdysvallat ilmoitti lisäksi uusista laaja-alaisista toimista teräsalalla. Tammikuussa 2001 Yhdysvallat pani vireille teräsalaa koskevan tutkimuksen Yhdysvaltojen vuonna 1974 annetun kauppalain 223 pykälän mukaisesti. Heinäkuussa 2001 Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komitea (International Trade Commission) pani vireille teräsalaa koskevan laaja-alaisen tutkimuksen Yhdysvaltojen vuonna 1974 annetun kauppalain 202 pykälän mukaisesti. Kansainvälisen kaupan komitea suositti joulukuussa 2001suojatoimenpiteitä suurelle joukolle terästuotteita.
(438) Nämä toimet, jotka huipentuivat Yhdysvaltojen 5 päivänä maaliskuuta 2002 ilmoittamiin suojatoimenpiteisiin, vähensivät entisestään terästuotteiden tuontia Yhdysvaltoihin ja johtivat maan teräksentuonnin supistumiseen 33 prosentilla vuosina 1998-2001. Erityisesti tämä suojakeino, josta oli puhuttu useita kuukausia ennen sen käyttöönottoa, hillitsi tuontia Yhdysvaltoihin, koska se loi epävarmuutta talouden toimijoiden keskuudessa. Se on itse asiassa kaikkien aikojen laajin kaupan suojatoimi, jonka WTO:n jäsen on ottanut käyttöön, ja koski noin 17 miljardin Yhdysvaltain dollarin tuontia.
5.3.2. Kaupan suojakeinojen käytön lisääntyminen Yhdysvalloissa tarkasteltavana olevan tuotteen osalta
(439) Kesäkuussa 1999 Yhdysvallat aloitti polkumyyntimenettelyn 12 maata vastaan ja otti käyttöön alustavia polkumyyntitoimenpiteitä marraskuussa 1999 ja tammikuussa 2000; lopulliset määritykset aloitettiin helmikuussa 2000. Tullit vaihtelivat 25 prosentista 81 prosenttiin.
(440) Yhdysvallat aloitti lisäksi polkumyyntimenettelyn 20 tuottajamaata vastaan lokakuussa 2001 ja teki alustavat päätelmät toukokuussa 2002. Tullit vaihtelivat alle 10 prosentista (pääasiassa EU:n jäsenvaltiot) Intian 154 prosenttiin.
(441) Nämä toimenpiteet ovat esimerkkejä Yhdysvaltojen tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa käyttöön ottamista kaupan suojakeinoista, joiden lisäksi on toteutettu edellä mainitut suojatoimenpiteet. Eräisiin edellä mainittujen tutkimusten kohteena olleista maista sovellettiin myös vuosina 1999-2001 tasoitustoimenpiteitä.
(442) Tätä lisääntynyttä ja laajamittaista turvautumista kaupan suojakeinoihin, joista osan on todettu olevan ristiriidassa WTO:n sääntöjen kanssa, ei voitu ennakoida Uruguayn kierroksen päättyessä. Kyse on suojalausekesopimuksessa edellytetyistä ennakoimattomista olosuhteista.
5.3.3. Yhdysvaltoihin suuntautuvan tuonnin väheneminen
(443) Seuraavassa taulukossa esitetään harmonoidun tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmän koodeihin 7209 15, 7209 16, 7209 17, 7209 18, 7209 25, 7209 26, 7209 27, 7209 28, 7209 90, 7211 23, 7211 29, 7211 90, 7212 60, 7225 20, 7225 50 ja 7226 92 kuuluvien tuotteiden, joihin tarkasteltavana oleva tuote sisältyy, tuonti. Vuosina 1998-2001 Yhdysvaltojen tuonti laski 3,62 miljoonasta tonnista 2,75 miljoonaan tonniin eli noin 0,87 miljoonaa tonnia. Saman ajanjakson aikana tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti yhteisöön kasvoi 1,80 miljoonasta tonnista 2,40 miljoonaan tonniin eli noin 0,6 miljoonaa tonnia.
(444) Yhteisö oli tarkasteltavana olevan tuotteen päävientimarkkina-alue vuonna 2001. Sekä yhteisön että Yhdysvaltojen markkinoilla on samanlaisia teollisia käyttäjiä. Monet niistä viejistä, joihin Yhdysvaltojen käyttöön ottamat kaupan suojakeinot kohdistuvat, ovat harjoittaneet myös vientiä yhteisöön useita vuosia. Samaan aikaan kun tuonti Yhdysvaltoihin väheni, yhteisössä tuonti kasvoi vuonna 2001 ennätyslukemiin huolimatta siitä, että BKT:n kasvu, tuotanto ja kulutus vähenivät yhteisössä.
TAULUKON PAIKKA
Lähde:
Global Trade Atlas
(445) Edellä mainittujen tuotteiden Yhdysvaltoihin suuntautuvan tuonnin väheneminen johtuu pääasiassa edellä tarkoitettujen toimenpiteiden suorasta vaikutuksesta viejiin, joiden tuotteisiin alettiin soveltaa tulleja osana kaupan suojakeinoja. Sitä voidaan kuitenkin selittää myös epäsuoralla ennaltaehkäisevällä vaikutuksella, joka kyseisillä toimenpiteillä ja kaikkia tarkasteltavana olevan tuotteen vientiä Yhdysvaltoihin harjoittavia viejiä koskevilla tutkimuksilla oli.
(446) Seuraavassa taulukossa esitetään tiettyjen polkumyynti-/tasoitustoimenpiteiden vaikutus tarkasteltavana olevan tuotteen vientiin tietyistä maista.
TAULUKON PAIKKA
5.4. Yhteisön tuottajien määritelmä
(447) Kylmävalssattujen levyjen kokonaistuotanto oli 44,46 miljoonaa tonnia vuonna 2001. Yhteisön teräsyritykset, jotka toimivat tutkimuksessa kaikilta osin yhteistyössä, ovat:
- Aceralia Corporacion Siderurgica, Espanja
- Cockerill Sambre SA, Belgia
- Sidmar NV, Belgia
- Sollac SA, Ranska
- EKO Stahl GmbH, Saksa
- Corus Strip UK, Yhdistynyt kuningaskunta
- Corus Strip BV, Alankomaat
- Rautaruukki Oyj, Suomi
- Riva/Ilva SPA, Italia
- Salzgitter AG Stahl & Technologie, Saksa
- SSAB Tunnplat AB, Ruotsi
- Stahlwerke Bremen GmbH, Saksa, ja
- Thyssen Krupp Stahl AG, Saksa.
(448) Nämä yritykset ovat kaikki Euroopan rauta- ja terästeollisuutta edustavan European Confederation of the Iron and Steel Industryn (Eurofer) jäseniä. Niiden osuus kylmävalssattujen levyjen kokonaistuotannosta yhteisössä on noin 75 prosenttia. Niiden tuotanto muodostaa pääosan yhteisön kokonaistuotannosta asetuksen (EY) N:o 3285/94 5 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja asetuksen (EY) N:o 519/94 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Näin ollen niiden katsotaan tässä menettelyssä olevan yhteisön tuottajia.
5.5. Vakava vahinko
5.5.1. Johdanto
(449) Määrittääkseen, aiheutuuko samankaltaisen tuotteen yhteisön tuottajille vakavaa vahinkoa eli onko yhteisön tuottajien asema yleisesti ottaen heikentynyt merkittävästi, komissio on arvioinut kaikkia asiaan liittyviä objektiivisia ja määrällisesti mitattavia tekijöitä, jotka vaikuttavat yhteisön tuottajien tilanteeseen. Komissio on arvioinut tarkasteltavana olevan tuotteen osalta erityisesti tuotantokapasiteetin, tuotannon, kapasiteetin käyttöasteen, työllisyyden, tuottavuuden, kassavirran, sijoitetun pääoman tuoton, kytkösmarkkinoilla tapahtuvan käytön, varastojen, kulutuksen, myynnin, markkinaosuuden, hinnan, hinnan alittavuuden ja kannattavuuden kehitystä vuosina 1997-2001. Kyseiset taloutta koskevat tiedot on esitetty tämän tuoteanalyysin lopussa.
(450) Tarkasteltavana olevalla tuotteella voi tutkimuksen mukaan olla kaksi eri määränpäätä. Se voidaan joko myydä tai käyttää yrityksen sisällä muiden tuotteiden valmistukseen. Yhteisön tuottajien valmistamasta tarkasteltavana olevasta tuotteesta noin 67 prosenttia käytetään sisäisesti, toisin sanoen tuottajat jatkojalostavat sen integroidussa prosessissa, usein samalla tuotantolinjalla, jäljempänä "käyttö kytkösmarkkinoilla". Nämä tuotteet käytetään sisäisessä jatkojalostuksessa, eivätkä ne tavallisesti ole laskutuksen kohteena.
(451) Muu tuotanto myydään markkinahintaan yhteisön markkinoilla, jäljempänä "vapaat markkinat". Myös tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti myydään vapailla markkinoilla. Tärkeimmät ostajat vapailla markkinoilla ovat riippumattomat kylmävalssattuja tuotteita valmistavat tehtaat, putkien tuottajat, teräspalvelukeskukset, teräskauppiaat ja tukkuliikkeet. Sekä yhteisön tuotannonalan myymä tarkasteltavana oleva tuote että yhteisöön tuotava tarkasteltavana oleva tuote myydään samantyyppisille asiakkaille ja käytetään samoihin tarkoituksiin. Tarkasteltavana olevan tuotteen myyntiin vapailla markkinoilla liittyy kauppalaskujen laatiminen.
(452) Tutkimuksessa kävi ilmi, että kytkösmarkkinoilla käytettäväksi tarkoitettu tarkasteltavana oleva tuote oli selvästi erilaisessa kilpailutilanteessa kuin vapaille markkinoille tarkoitettu. Tuonti ei suoraan vaikuta kytkösmarkkinoilla käytettäväksi tarkoitettuun tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Sen sijaan myytäväksi tarkoitettu tuotanto kilpaili suoraan tuonnin kanssa.
(453) Jotta yhteisön tuottajien tilanteesta saataisiin mahdollisimman täydellinen kuva, komissio on hankkinut ja tutkinut tietoja sekä kytkösmarkkinoiden käyttöön että vapaille markkinoille tarkoitetuista kylmävalssatuista levyistä. Koska myynti vapailla markkinoilla kilpailee tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin kanssa, komissio on keskittänyt huomionsa vapaisiin markkinoihin. Komissio on mahdollisuuksien mukaan yhdistänyt vapaita markkinoita ja kytkösmarkkinoita koskevat tiedot, mutta tarkastelussa on myös eroteltu vapaiden markkinoiden ja kytkösmarkkinoiden käyttö, kun tämä on ollut tarpeen ja mahdollista.
5.5.2. Tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaisanalyysi
5.5.2.1. Tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
(454) Tuotantokapasiteetti on pienentynyt vuosina 1997-2001 yleisesti 2 prosenttia. Se oli 59,0 miljoonaa tonnia vuonna 1997 ja laski 57,8 miljoonaan tonniin vuonna 2001.
(455) Kapasiteetin käyttöaste pysyi suhteellisen vakaana vuosina 1997-1999 (vaihdellen välillä 79,6-78,9 prosenttia), mutta kasvoi vuonna 2000 (84,0 prosenttiin) ja pieneni yli 8 prosenttia (76,9 prosenttiin) vuonna 2001. Käyttöaste oli vuonna 2001 alimmillaan viiden vuoden tarkastelujakson aikana. Tuottaakseen voittoa terästeollisuuden on pidettävä kapasiteetin käyttöasteensa korkeana. Kapasiteetin käyttöasteen jyrkkä aleneminen heijastelee tuotannon voimakasta vähenemistä vuonna 2001.
TAULUKON PAIKKA
5.5.2.2. Yhteisön kokonaistuotanto
(456) Yhteisön kokonaistuotanto pysyi vakaana 47 miljoonan ja 47,8 miljoonan tonnin välillä vuosina 1997-1999, minkä jälkeen se kasvoi 50,15 miljoonaan tonniin vuonna 2000 ja supistui 44,5 miljoonaan tonniin vuonna 2001 (noin 11 prosentin vähennys vuodesta 2000). Tuotanto oli vuonna 2001 alhaisimmilla tasollaan viiden vuoden tarkastelujakson aikana myynnin ja kytkösmarkkinoilla käytön vähenemisen mukaisesti.
TAULUKON PAIKKA
5.5.2.3. Työllisyys
(457) Samankaltaisen tuotteen osalta työllisyys on heikentynyt vakaasti ja jatkuvasti tutkimusajanjaksolla. Työntekijöiden määrä oli hieman alle 24000 vuonna 1997 ja pieneni vuonna 2001 hieman alle 22000:een eli 9 prosenttia. Työllisyyden heikentyminen oli voimakasta vuosien 1998 ja 1999 välillä ja jälleen vuosien 2000 ja 2001 välillä.
TAULUKON PAIKKA
5.5.2.4. Tuottavuus
(458) Tuottavuus parani vuosina 1997-2000 vuonna 1997 saavutetusta 1978 tonnista työntekijää kohden 2238 tonniin vuonna 2000. Tuottavuus kuitenkin heikkeni 9 prosenttia vuonna 2001 heijastaen tuotannon merkittävää supistumista kyseisenä vuonna.
TAULUKON PAIKKA
5.5.2.5. Kassavirta
(459) Kassavirtaa oli mahdollista tarkastella ainoastaan yhteistyössä toimineiden tarkasteltavana olevaa tuotetta tuottavien yritysten tasolla eikä ainoastaan itse tarkasteltavana olevan tuotteen osalta. Siksi tätä indikaattoria pidettiin vähemmän merkityksellisenä kuin edellä esitettyjä muita indikaattoreita. Negatiivinen tilanne on kuitenkin ilmeinen vuosien 1997 ja 2001 välillä ja vuodesta 2000 vuoteen 2001.
TAULUKON PAIKKA
5.5.2.6. Sijoitetun pääoman tuotto
(460) Sijoitetun pääoman tuottoa oli mahdollista tarkastella ainoastaan yhteistyössä toimineiden tarkasteltavana olevaa tuotetta tuottavien yritysten osalta eikä yksinomaan tarkasteltavana olevan tuotteen osalta. Siksi myös tätä indikaattoria pidettiin vähemmän merkityksellisenä kuin edellä esitettyjä muita indikaattoreita. Negatiivinen tilanne on kuitenkin ilmeinen vuosien 1997 ja 2001 välillä ja vuodesta 2000 vuoteen 2001.
TAULUKON PAIKKA
5.5.2.7. Muut indikaattorit
(461) Ei pidetty tarpeellisena analysoida kulutusta, myyntimäärää, markkinaosuutta, yksikköhintoja, kannattavuutta ja varastoja tässä luvussa, koska näiden indikaattoreiden täydellinen analyysi oli tarpeen vain vapaiden markkinoiden osalta.
5.5.3. Vapaita markkinoita koskeva analyysi
5.5.3.1. Kulutus
(462) Tarkasteltavana olevan tuotteen kulutusta yhteisössä määritettäessä otettiin huomioon yhteisön tuottajien (sekä yhteistyössä toimineiden että siitä kieltäytyneiden yritysten) kokonaismyynti vapailla markkinoilla ja Eurostatin tuontitilastojen mukainen tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisöön suuntautuva kokonaistuonti.
(463) Vuosina 1997-1999 yhteisön kulutus pieneni noin 7 prosenttia 15,4 miljoonasta tonnista 14,3 miljoonaan tonniin. Vuosien 1999 ja 2000 välisenä aikana se kasvoi 2,8 prosenttia saavuttaen korkeimman tasonsa viiden vuoden tarkastelujakson aikana (14,7 miljoonaa tonnia), minkä jälkeen se laski 13,2 miljoonaan tonniin vuonna 2001. Kulutuksen vähenemistä vuosina 2000-2001 tarkastellaan kohdassa "Muut tekijät". Tarkoituksena on määrittää, vaikuttiko se yhteisön tuottajille aiheutuneeseen vahinkoon, ja jos vaikutti, missä määrin.
TAULUKON PAIKKA
5.5.3.2. Myynnin määrä
(464) Samankaltaisen tuotteen myynnin määrä yhteisössä pieneni vuonna 1997 saavutetusta 14,1 miljoonasta tonnista 10,8 miljoonaan tonniin vuonna 2001. Tämä jatkuva lasku on suuruudeltaan 23,6 prosenttia.
TAULUKON PAIKKA
5.5.3.3. Markkinaosuus ( %)
(465) Yhteisön tuottajien markkinaosuus pieneni jatkuvasti tarkastelujakson aikana 92 prosentista vuonna 1997 81,4 prosenttiin vuonna 2001. Markkinaosuus nousi vuosien 1998 ja 1999 välillä, mutta pieneni jälleen erityisen jyrkästi vuosien 1999 ja 2000 välillä.
TAULUKON PAIKKA
5.5.3.4. Samankaltaisen tuotteen hinta ja hinnan alittavuus
(466) Yhteisössä myydyn samankaltaisen tuotteen keskimääräinen hinta laski 305 euroon tonnilta vuonna 1999 ja nousi sitten ennalleen vuonna 2000. Hinnat kuitenkin laskivat jälleen (3 prosenttia) 360 euroon tonnilta vuonna 2001, mikä oli seurausta tuonnin alhaisista hinnoista (jotka olivat laskeneet 10 prosenttia). Vuosineljänneksiä koskevat tiedot osoittavat suuntauksen jatkuvan edelleen: yhteisön tuotteiden hinnat laskivat vuoden 2001 ensimmäisen vuosineljänneksen (1 VN) 386 eurosta tonnilta vuoden 2002 ensimmäisen vuosineljänneksen 328 euroon tonnilta.
(467) Hinnan alittavuuden tason määrittämiseksi hintatietoja tarkasteltiin vertailukelpoisilla ajanjaksoilla, samassa kaupan portaassa ja samanlaisille asiakkaille suuntautuvan myynnin osalta. Yhteisön tuottajien laskuttamien hintojen ja yhteisöön vientiä harjoittavien tuottajien hintojen vertailu osoittaa, että vuonna 2001 tuontihinnat olivat keskimäärin 10 prosenttia alhaisemmat.
(468) Komissio toteaa, että vuodesta 1998 tuontihinnat olivat selvästi yhteisön tuotteen hintoja alhaisemmat.
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
5.5.3.5. Kannattavuus
(469) Yhteisön tuottajien yhteisön myynnin kannattavuus on heikentynyt merkittävästi viiden vuoden tarkastelujakson aikana. Heikoin kannattavuus kirjattiin vuonna 1999 hintojen ollessa alhaisimmillaan ja paras kannattavuus saavutettiin vuonna 1998, jolloin hinnat olivat lähes korkeimmillaan viisivuotisjaksolla. Vuonna 2001 todetun keskimääräisen hinnan alittavuuden vuoksi yhteisön tuottajien kannattavuus laski kyseisenä vuotena - 7,9 prosenttiin, ja vuosineljänneksiä koskevat tiedot osoittavat negatiivisen suuntauksen pahenevan entisestään vuonna 2002, jolloin tappiot ovat lähes 18 prosenttia. Tämä tilanne on seurausta myyntimäärien pienentymisestä ja alhaisemmista hinnoista. On syytä huomata, että kuten edellä todettiin, nämä tappiot syntyivät huolimatta siitä, että tuottavuus on yleisesti parantunut viiden vuoden jakson aikana. Alhaisilla hinnoilla tapahtuvasta tuonnista johtuva hinnankorotusten estyminen on vaikuttanut merkittävässä määrin yhteisön tuottajien nykyiseen tappiolliseen tilanteeseen, ja on huomattava, että yhteisön tuotteen hintaa on jouduttu alentamaan vuonna 2001 ja vuoden 2002 ensimmäisellä neljänneksellä.
(470) Viitehinnan alittavuus osoittaa, kuinka paljon alhaisempi tuontituotteen hinta on siihen hintatasoon verrattuna, jonka yhteisön tuottajien voitaisiin odottaa saavuttavan tilanteessa, jossa vahinkoa ei aiheudu. Viitehinnan alittavuuden taso laskettiin yhteisön tuotteen painotetun keskimääräisen vahinkoa aiheuttamattoman tonnihinnan perusteella. Tämä hinta laskettiin ottamalla lähtökohdaksi yhteisön tuotteen tuotantokustannukset, joihin lisättiin 8 prosentin voittomarginaali. Tätä voittomarginaalia pidettiin kohtuullisena, koska se viittaa yhteisön tuottajien voittoon tavanomaisessa kaupankäynnissä, johon tuonnin äkillinen, voimakas lisääntyminen ei ole vaikuttanut. Vahinkoa aiheuttamatonta hintaa verrattiin kyseisen tuontituotteen keskimääräiseen painotettuun hintaan tonnilta vuonna 2001. Näiden kahden hinnan ero ilmaistiin prosenttimääränä tuontituotteen cif-hinnasta yhteisön rajalla, minkä perusteella viitehinnan alittavuus oli 32 prosenttia.
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
5.5.3.6. Varastot
(471) Varastot pysyivät suhteellisen vakaina tarkastelujakson aikana; absoluuttisesti mitattuna loppuvarastot olivat 2,0-2,3 miljoonaa tonnia. Suhteellisesti tarkasteltuna loppuvarastot olivat noin 4,5 prosenttia tuotannosta koko tarkastelujakson ajan. Tämän vakauden perusteella pääteltiin, että varastot eivät muuttaneet vahinkoa koskevaa analyysia siitä, mitä todettiin tuotannon osalta.
TAULUKON PAIKKA
5.5.4. Kytkösmarkkinoilla käyttöä koskeva analyysi
(472) Jotkin kytkösmarkkinoiden käyttöön liittyvät indikaattorit on esitetty laajemmassa yhteydessä, jolloin kytkösmarkkinoiden käyttö on osa tarkasteltavan tuotteen kokonaisanalyysiä (kapasiteetti, kapasiteetin käyttöaste, työllisyys ja tuottavuus). Joidenkin muiden edellä analysoitujen vapaita markkinoita koskevien tekijöiden osalta (nimittäin myyntihinnat, varastot ja kannattavuus) saadut tiedot eivät ole luonteeltaan sellaisia, että niitä voitaisiin verrata suoraan ja objektiivisesti vapaita markkinoita koskeviin tietoihin kylmävalssattujen levyjen osalta, mutta ne eivät kuitenkaan osoita, että oli kannattavampana tuottaa kytkösmarkkinoille kuin vapaille markkinoille. Sen vuoksi tässä analyysissa keskitytään kytkösmarkkinoille tarkoitettuun tuotantoon ja tutkitaan, onko se kehittynyt samansuuntaisesti kuin tuotanto vapaille markkinoille ja kokonaismarkkinoille.
(473) Kytkösmarkkinoille tarkoitettu tuotanto pysyi suhteellisen vakaana vuosina 1997-1999. Se kasvoi merkittävästi vuonna 2000 mutta laski sitten takaisin aikaisemmille tasoille vuonna 2001. Analyysin mukaan kehityssuuntaus on samanlainen kuin kokonaistuotannon osalta.
TAULUKON PAIKKA
5.5.5. Päätelmät
(474) Tiedot osoittavat, että vaikka tuottavuus pysyi vakaana, tuotantokapasiteetti, kapasiteetin käyttö, tuotanto ja työllisyys ovat kaiken kaikkiaan kehittyneet negatiivisesti ja negatiivista kehitystä voidaan havaita myös kassavirrassa ja sijoitetun pääoman tuotossa. Vapaita markkinoita koskevat tiedot osoittavat erityisesti myyntimäärän, hintojen, markkinaosuuden ja kannattavuuden kehittyneen negatiivisesti. Käyttöä kytkösmarkkinoilla koskevat tiedot osoittavat samanlaisen negatiivisen suuntauksen. Tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaiskäyttöä, josta käyttö kytkösmarkkinoilla muodostaa suuren osan, koskeva analyysi on vahvistanut nämä tulokset.
(475) Komissio toteaa erityisesti, että vuonna 2001, jolloin tuonti oli suurimmillaan (2,5 miljoonaa tonnia) viisivuotiskaudella, yhteisön tuottajien myynti yhteisössä oli pienimmillään (10,8 miljoonaa tonnia) ja niiden kannattavuus heikkeni nopeasti. Samaan aikaan myös vapailla markkinoilla myytävä tuotanto ja kulutus vähenivät ja hinnat laskivat. Tätä taustaa vasten olisi voinut odottaa, että tuonti olisi vähentynyt, mutta sen sijaan se nousi jopa vuonna 2000 saavutetun erittäin korkean tason yläpuolelle.
(476) Näiden tekijöiden yhteisvaikutus yhteisön tuottajiin näkyy talouden indikaattoreissa. Yhteisön tuottajat ovat menettäneet markkinaosuuksia, jotka supistuivat viisivuotiskaudella pienimmilleen vuonna 2001. Kapasiteetin käyttöaste - ja sen myötä tuottavuus - on laskenut jyrkästi vuonna 2001. Työllisyys on myös heikentynyt ja heikentynee edelleen vuonna 2002. Tuotannon, yhteisön myynnin määrän ja hintojen lasku vaikuttivat vuonna 2001 yleisesti niin, että yhteisön tuottajien kannattavuus heikkeni ja niiden toiminta kääntyi tappiolliseksi. Suuntausta tukee se, että hinnat alenivat ja kannattavuus heikkeni jatkuvasti vuoden 2001 ensimmäisen neljänneksen ja vuoden 2002 ensimmäisen neljänneksen välisenä aikana.
(477) Ottaen huomioon kaikki nämä tekijät ja erityisesti vapaita markkinoita koskevan analyysinsa tulokset komissio päättelee, että yhteisön tuottajille on aiheutunut vakavaa vahinkoa.
5.6. Syy-yhteys
(478) Selvittääkseen tuonnin lisääntymisen ja vakavan vahingon välillä olevan syy-yhteyden ja varmistaakseen, että muiden tekijöiden aiheuttamaa vahinkoa ei lueta lisääntyneen tuonnin aiheuttamaksi, komissio on toiminut seuraavasti:
- vahinkoa aiheuttavien tekijöiden vahingolliset vaikutukset on eroteltu toisistaan,
- nämä vahingolliset vaikutukset on jaettu niiden taustalla oleville vahinkoa aiheuttaville tekijöille, ja
- sen jälkeen kun vahinko oli jaettu kaikille todetuille vahinkoa aiheuttaville tekijöille, komissio on määrittänyt, onko tuonnin lisääntyminen "todellinen ja merkittävä" syy vakavaan vahinkoon.
5.6.1. Tuonnin lisääntymisen vaikutus
(479) Tarkasteltavana olevan tuotteen markkinat ovat avoimet hankintalähteiden, asiakkaiden ja hintojen suhteen. Koska tarkasteltavana oleva tuote on pohjimmiltaan hyödyketuote, se ja samankaltainen tuote kilpailevat pääasiassa hinnalla.
(480) Vuosina 1999-2001 tuonnin markkinaosuus kasvoi 9,2 prosentista 18,6 prosenttiin yhteisön tuottajien markkinaosuuden pienentyessä 90,8 prosentista 81,4 prosenttiin. Samaan aikaan tuonti lisääntyi 2,8 prosentista 5,5 prosenttiin vapailla markkinoilla myydystä tuotannosta. Näin ollen tuonti on lisääntynyt myös suhteessa tuotantoon yhteisön tuottajien kustannuksella.
(481) Vuosina 2000-2001 tuontituotteen keskimääräinen yksikköhinta yhteisön markkinoilla laski 346 eurosta 311 euroon tonnilta. Yhteisön tuotteen keskimääräinen yksikköhinta laski 371 eurosta tonnilta 360 euroon tonnilta. Näin avoimilla markkinoilla hinnan alittavuudella oli ratkaiseva vaikutus. Samankaltaisen tuotteen keskimääräisen yksikköhinnan laskun vaikutus yhteisön tuottajien myyntituloihin yhteisössä olisi jo pelkästään merkinnyt 3 prosentin (137 miljoonan euron) vähennystä vuonna 2001. Kun otetaan huomioon, että myynnin määrä väheni samaan aikaan, liikevaihto pieneni yhteisössä tapahtuneen myynnin osalta tosiasiallisesti 670 miljoonaa euroa. Näin ollen myyntitulojen väheneminen laski kannattavuutta suhteellisesti enemmän, ja yhteisön tuottajien tappio olikin - 7,9 prosenttia vuonna 2001. Tätä hintojen laskua ja kannattavuuden heikkenemistä tarkasteltaessa on otettava lisäksi huomioon suljettujen tuotantolaitosten määrä ja siitä seurauksena ollut työpaikkojen vähentyminen.
(482) Näistä syistä katsotaan, että alhaisilla hinnoilla tapahtuvan tuonnin lisääntymisen ja yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon välillä on yhteys ja että tuonnin lisääntymisen vahingolliset vaikutukset ovat näkyneet erityisesti hintapaineena ja yhteisön tuottajien pienentyneinä myyntimäärinä yhteisön markkinoilla.
5.6.2. Kulutuksen muutoksen vaikutukset
(483) Komissio on tarkastellut kulutuksen vähenemisen vahingollisia vaikutuksia. Kulutus, joka oli 15,4 miljoonaa tonnia vuonna 1997, supistui 14,3 miljoonaan tonniin vuonna 1999 mutta kasvoi sitten 14,7 miljoonaan tonniin vuonna 2000 ja väheni taas 13,3 miljoonaan tonniin vuonna 2001.
(484) Tarkasteltaessa tätä kysymystä on otettava huomioon kaikkien markkinaosapuolten reaktio kulutuksen laskevaan kehityssuuntaukseen. Tämän osalta todettiin, että yhteisön tuottajat joutuivat vähentämään myyntiään yhteisössä vuonna 2001, mutta tuonti kehittyi voimakkaasti päinvastaiseen suuntaan. Mitään taloudellista syytä, joka selittäisi tuonnin voimakkaan kasvun, ei löydetty. Yksikään viejä ei esimerkiksi väittänyt, että tuonnin lisääntyminen johtuisi alemmista tuotantokustannuksista.
(485) Kulutuksen vähenemisen ei tavallisesti pitäisi johtaa huomattaviin hintavaikutuksiin, jos tuotanto mukautetaan nopeasti markkinoiden tarpeisiin. Tässä suhteessa yhteisön tuottajat näyttävät toimineen vähentämällä sekä tuotantoa että myyntiä enemmän kuin olisi ollut tarpeen kulutuksen vähenemiseen vastaamiseksi.
(486) Jos hintapaineet vähenevät, myös alhaisten hintojen vahingolliset vaikutukset vähenevät. Tärkein tekijä tässä yhteydessä on voitto, jonka pieneneminen olisi jäänyt olemattomaksi, jos hinnat eivät olisi alentuneet tuntuvasti. Sen vuoksi on perusteltua päätellä, että ilman hinnaltaan alhaisen tuonnin voimakasta lisääntymistä kulutuksen väheneminen ei olisi johtanut voittojen tuntuvaan pienenemiseen.
(487) Edellä esitettyjen syiden vuoksi päätellään, että kulutuksen vähenemisen ja todettujen vahingollisten vaikutusten välillä on selvä vaikkakaan ei huomattava yhteys.
5.6.3. Kytkösmarkkinakäytön kehityksen vaikutus
(488) Komissio on tutkinut myös tarkasteltavana olevan tuotteen kytkösmarkkinakäytön kehittymisen vaikutuksia. Käyttö kytkösmarkkinoilla lisääntyi huomattavasti vuonna 2000 aikaisempiin vuosiin verrattuna ja väheni sitten vuonna 2001. Tämä suuntaus vastasi välituotteiden ja valmiiden tuotteiden markkinaolosuhteita.
(489) Muut kytkösmarkkinakäyttöä koskevat tiedot eivät luonteensa vuoksi ole suoraan ja objektiivisesti verrattavissa tietoihin, jotka koskevat tarkasteltavana olevan tuotteen vapaita markkinoita, mutta ne eivät kuitenkaan osoita, että oli kannattavampaa tuottaa kytkösmarkkinoille kuin vapaille markkinoille.
(490) Kytkösmarkkinoilla tapahtuvan käytön vähenemisellä (mikä koskee ainoastaan vuotta 2001) on siis ollut vahingollisia vaikutuksia tuotantoon, mikä on puolestaan vaikuttanut kapasiteetin käyttöasteeseen ja viime kädessä kannattavuuteen. Yhteisön tuottajille vapailla markkinoilla aiheutunut hintojen ja tulojen aleneminen johtui kuitenkin hinnaltaan alhaisesta tuonnista eikä se liity juurikaan tai lainkaan käytön vähenemiseen kytkösmarkkinoilla.
5.6.4. Viennin vaikutus
(491) Komissio on tarkastellut myös viennin vähenemisen vaikutuksia.
TAULUKON PAIKKA
(492) Vuosina 1997-2001 yhteisön tuottajien harjoittaman tarkasteltavana olevan tuotteen viennin määrä laski 2,68 miljoonasta tonnista 1,55 miljoonaan tonniin. On kuitenkin huomattava, että kannattavuutta on mitattu suhteessa yhteisön tuottajien liikevaihtoon yhteisössä, joten viennin määrä ei ole vaikuttanut tähän indikaattoriin. Viisivuotisjaksolla viennin vähentymisestä aiheutunut vahinko voidaan erottaa selvästi tuonnin lisääntymisestä aiheutuneesta vahingosta. Vientimyynnin vähentyminen (noin 1,1 miljoonaa tonnia) on lisäksi ainoastaan noin 2,5 prosenttia kokonaistuotannosta.
(493) Edellä esitettyjen syiden vuoksi ei voida sulkea pois sitä mahdollisuutta, että viennin vähenemisen ja todettujen vahingollisten vaikutusten välillä on merkittävä yhteys.
5.6.5. Mahdollisen liikakapasiteetin vaikutus
(494) Komissio on lisäksi tutkinut, onko yhteisön tuottajien liikakapasiteetti saattanut aiheuttaa vahinkoa. Tutkimusajanjakson aikana ei tapahtunut merkittäviä muutoksia arvioidussa teoreettisessa kokonaistuotantokapasiteetissa, ja kapasiteetin käyttöaste oli koko ajan yli 75 prosenttia. Sen vuoksi kapasiteetin ja vahingollisten vaikutusten välillä ei havaittu yhteyttä.
5.6.6. Rakenneuudistuksen vaikutus
(495) Komissio tutki myös, ovatko yhteisön tuottajien viime vuosina toteuttamien rakenneuudistusten kustannukset aiheuttaneet vahinkoa. Tämän osalta on todettava, että rakenneuudistus aiheuttaa yleensä lyhyen aikavälin kustannuksia (kuten erorahat, hankintakustannukset jne.), jotka ovat pienempiä kuin keskipitkällä aikavälillä tehokkuuden parantumisesta saatavat hyödyt. Meneillään olevan järkeistämisprosessin vuoksi tämä merkitsee sitä, että lyhyen aikavälin kustannukset, vaikka ne olisivatkin pieniä, vaikuttivat kustannusrakenteeseen.
5.6.7. Vahingollisten vaikutusten aiheuttajat
(496) Yhteisön tuottajille aiheutunut vakava vahinko ilmeni pääasiassa myynnin määrän pienentymisenä ja taloudellisten tappioiden lisääntymisenä. Komissio totesi neljän tekijän vaikuttaneen osaltaan vahinkoon tuonnin lisääntymisen lisäksi: kulutuskehitys, kytkösmarkkinakäytön kehitys, viennin kehitys ja meneillä olevat järkeistämishankkeet.
(497) Kulutus väheni vuosina 1997-2001. Tuonnin kehitys ei kuitenkaan noudattanut tätä kulutuskehitystä, ja komissio katsoo, että kulutuksen väheneminen, joka tosin vaikutti osaltaan erityisesti myynnin määrän pienenemiseen, ei selvästikään ollut yhtä merkittävä tekijä kuin alhaisilla hinnoilla tapahtuvan tuonnin suuri lisääntyminen.
(498) Vuosina 2000-2001 havaitulla kytkösmarkkinakäytön vähenemisellä on ollut negatiivinen vaikutus, vaikkakin kannattavuuden osalta negatiiviset vaikutukset laskettiin vapaille markkinoille suuntautuneen myynnin perusteella eikä kytkösmarkkinakäytön väheneminen vaikuttanut tähän indikaattoriin. Lisäksi vaikutukset rajoittuisivat myynnin määrään eivätkä ne olisi vaikuttaneet hintojen samanaikaiseen laskuun vuonna 2001.
(499) Kuten edellä todettiin, viennin vähenemisen ja todettujen vahingollisten vaikutusten välillä pääteltiin olevan tietty yhteys, mutta tämä tekijä ei vaikuttanut yhteisön myynnin perusteella lasketun kannattavuuden pienenemiseen. Se vaikutti kuitenkin merkittävästi muiden vahingon indikaattoreiden osoittamaan vahinkoon.
(500) Käynnissä olevien järkeistämistoimien osalta komissio katsoo niin ikään, että vaikutus yhteisön tuottajien kustannusrakenteeseen ei ollut merkittävä etenkään alhaisilla hinnoilla tapahtuneen tuonnin hintavaikutukseen verrattuna. Komissio toteaa, että yhteisön tuottajien myyntimäärien, myyntihintojen ja kannattavuuden väheneminen johtui pääasiassa tuonnin lisääntymisestä; tuonti kasvoi huomattavasti nopeammin kuin kulutus vuonna 2000 ja se myös jatkoi kasvuaan kulutuksen vähentyessä vuonna 2001.
5.6.8. Päätelmät
(501) Tutkittuaan tiedossa olevien muiden tekijöiden vahingolliset vaikutukset ja erotettuaan ne toisistaan ja lisääntyneen tuonnin vahingollisista vaikutuksista sekä varmistettuaan, että muiden tekijöiden aiheuttamaa vahinkoa ei lueta tuonnin aiheuttamaksi, komissio päättelee, että lisääntyneen tuonnin ja yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon välillä on todellinen ja merkittävä yhteys.
5.7. Tilanteen kehittyminen
(502) Komissio on lisäksi analysoinut useita tekijöitä, joiden perusteella voidaan päätellä, että yhteisön tuottajille aiheutunut vakava vahinko voisi pahentua merkittävästi, jos tuonti jatkuu nykytasolla tai lisääntyy.
5.7.1. Teräsalaa koskevat Yhdysvaltojen suojatoimenpiteet
(503) Yhdysvallat otti käyttöön 5 päivänä maaliskuuta 2002 suojatoimenpiteitä, jotka koskivat tiettyjä terästuotteita, tarkasteltavana oleva tuote mukaan luettuna. Toimenpiteet tulivat voimaan 20 päivänä maaliskuuta 2002, ja niillä korotetaan Yhdysvaltoihin suuntautuvasta tuonnista arvon perusteella kannettavaa tullia ensimmäisenä vuotena 30 prosenttia, toisena vuotena 24 prosenttia ja kolmantena vuotena 18 prosenttia. Toimenpiteitä ei sovelleta Kanadaan, Israeliin, Jordaniaan ja Meksikoon eikä useisiin kehitysmaiksi luokiteltuihin maihin.
5.7.1.1. Teräsalaa koskevista Yhdysvaltojen suojatoimenpiteistä johtuva kaupan uudelleen ohjautuminen
(504) Komissio tutki Yhdysvaltojen toimenpiteiden todennäköisen vaikutuksen analysoimalla tärkeimpien Yhdysvaltoihin vievien maiden tilannetta.
(505) Vuonna 2001 Yhdysvaltoihin tuotiin 2,75 miljoonaa tonnia harmonoidun tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmän koodeihin 7209 15, 7209 16, 7209 17, 7209 18, 7209 25, 7209 26, 7209 27, 7209 28, 7209 90, 7211 23, 7211 29, 7211 90, 7212 60, 7225 20, 7225 50, 7226 92 kuuluvia tuotteita (joihin tarkasteltavana oleva tuote sisältyy). Näiden tuotteiden suurimmat viejät Yhdysvaltoihin olivat yhteisö (18,2 % / 500000 tonnia), Etelä-Korea (18,5 % / 509000 tonnia), Japani (12,3 % / 340000 tonnia), Venäjä (10 % / 268000 tonnia), Brasilia (7 % / 195000 tonnia), Kanada (6,5 % / 178000 tonnia) ja Meksiko (6 % / 168000 tonnia). Myös Argentiinan, Taiwanin, Kiinan, Etelä-Afrikan, Turkin, Venezuelan ja Australian osuus kyseisen tuotteen viennistä Yhdysvaltojen markkinoille vuonna 2001 oli yli 1 prosenttia.
(506) Edellä mainittujen tuotteiden kokonaisvienti Yhdysvaltoihin vuonna 2001 Yhdysvaltojen suojatoimenpiteiden kohteena olevista maista (lukuun ottamatta tuottajia yhteisössä ja niissä maissa, jotka eivät kuulu suojatoimenpiteiden piiriin tarkasteltavana olevan tuotteen osalta) oli 1,9 miljoonaa tonnia.
(507) Komissio tutki, onko todennäköistä, että suojatoimilla rajoitettu pääsy Yhdysvaltojen markkinoille johtaisi yhteisöön suuntautuvan viennin lisääntymiseen. Komissio tutki yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien kapasiteettitilanteen Yhdysvaltojen toimenpiteiden jälkeen. Kyseiset tuottajat lisäsivät kapasiteettiaan 70 miljoonaan tonniin vuonna 2001, kun se vuonna 1997 oli 63,5 miljoonaa tonnia. Yksikään yhteistyössä toimineista vientiä harjoittavista tuottajista ei ilmoittanut aikovansa vähentää kapasiteettiaan lähitulevaisuudessa eikä yksikään ilmoittanut aikovansa vähentää tuotantoaan Yhdysvaltojen toimenpiteiden vuoksi.
(508) Useimmat ilmoittivat aikovansa tasoittaa Yhdysvaltoihin suuntautuvan vientinsä pienentymisen myymällä enemmän kotimarkkinoillaan, mutta tämän väitteen esittämisajankohtana kulutus kyseisillä markkinoilla oli vakaata tai laskevaa. Näin ollen on hyvin epätodennäköistä, että kyseiset tuottajat pystyvät merkittävästi kasvattamaan myyntiään kotimarkkinoilla. Ei myöskään ole todennäköistä, että ne voivat lisätä myyntiä muille vientimarkkinoille, sillä useimmilla näistä markkinoista tuottajat kärsivät jo nyt Yhdysvaltojen markkinoiden sulkemisesta, eikä ole merkkejä siitä, että kulutus lisääntyisi näillä markkinoilla lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä niin merkittävästi, että tuonnin lisääntyminen olisi mahdollista.
(509) Potentiaalinen kauppa, joka ilman lopullisia toimenpiteitä voisi Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena ohjautua yhteisöön, on 1,9 miljoonaa tonnia. On syitä, joiden vuoksi tämä potentiaalinen kauppa ei ehkä kokonaisuudessaan toteudu, kuten Yhdysvaltojen tämänhetkinen korkea kotimainen hintataso, joka voi johtaa jonkin verran odotettua suurempaan tuontimäärään 30 prosentin tulleista huolimatta, ja se, että yhteisön ulkopuolisten maiden tuottajat pystyvät mahdollisesti osittain korvaamaan Yhdysvaltojen markkinoiden menetykset myymällä enemmän kotimarkkinoillaan. Tämä saattaa jossain määrin toteutua erityisesti niiden maiden osalta, jotka ovat ottaneet käyttöön suojatoimenpiteitä Yhdysvaltojen suojatoimien vastapainoksi. Tuottajat saattavat myös jonkin aikaa kasvattaa varastojaan.
(510) Edelleen on kuitenkin huomattava mahdollisuus yhteisöön suuntautuvan viennin lisääntymiseen. Vuonna 2001 tapahtuneeseen lisäykseen oli monia syitä, kuten vakavaa vahinkoa koskevassa analyysissa jo todettiin; nämä syyt ovat edelleen olemassa ja niiden vuoksi tuonnin voidaan odottaa edelleen lisääntyvän. Lisäksi uutena tekijänä vaikuttavat nyt Yhdysvaltojen suojatoimenpiteet, joiden seurauksena jää selvästikin myymättä suuri määrä tuotantoa, jolle tuottajilla on suuri paine löytää ostajia. Näissä olosuhteissa voidaan kohtuudella olettaa, että ilman lopullisia toimenpiteitä vähäisin kaupan uudelleen ohjautuminen olisi määrältään 25-50 prosenttia edellä mainitusta 1,9 miljoonasta tonnista eli 475000-950000 tonnia. On hyvin todennäköistä, että se on suurempi, mutta tässä analyysissa on pidetty järkevänä noudattaa varovaisuutta.
(511) Myös sillä on merkitystä, että vuonna 2001 yksi tarkasteltavana olevan tuotteen tärkeimmistä vientimarkkinoista oli yhteisö (2,5 miljoonaa tonnia). Muita vientimarkkinoita olivat Kiina (5,7 miljoonaa tonnia), Yhdysvallat (2,75 miljoonaa tonnia), Hong Kong (0,9 miljoonaa tonnia), Malesia (0,8 miljoonaa tonnia) ja Japani (0,7 miljoonaa tonnia). Tästä näkyy, että yhteisö oli ja on yhä viimeaikaisten toimenpiteiden jälkeen yksi maailman avoimimmista markkinoista. Euron viimeaikainen vahvistuminen Yhdysvaltain dollariin ja muihin tärkeimpiin valuuttoihin nähden lisää lyhyellä ja pitkällä aikavälillä tuonnin houkuttelevuutta yhteisön tuotantoon verrattuna.
5.7.1.2. Yhteisön viennin väheneminen teräsalaa koskevien Yhdysvaltojen suojatoimenpiteiden seurauksena
(512) Yhdysvaltojen toimenpiteiden välittömänä vaikutuksena on ollut yhteisöstä Yhdysvaltoihin suuntautuvan tarkasteltavana olevan tuotteen viennin voimakas vähentyminen. Arvon perusteella kannettavan 30 prosentin tullin käyttöönotto lopettaa pitkälti tämän viennin. Joitakin pieniä määriä saatetaan kuitenkin viedä, sillä hinnat ovat Yhdysvalloissa tällä hetkellä korkeita, minkä vuoksi voi olla kannattavaa maksaa tullit, jotta ainakin ylimääräiset varastot voidaan myydä. On arvioitu, että yhteisön vienti Yhdysvaltoihin vähenee huomattavasti Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena, vaikka otettaisiin mahdollisuuksien mukaan huomioon poikkeukset, joita Yhdysvallat on myöntänyt sen jälkeen, kun se otti toimenpiteet käyttöön.
(513) On myös todennäköistä, että yhteisön vienti muillekin markkinoille pienenee, koska vienti muuttuu vaikeammaksi tuottajille kaikkialla maailmassa sekä Yhdysvaltojen toimenpiteiden että muiden kolmansien maiden ja yhteisön niitä vastaan toteuttamien suojatoimenpiteiden vuoksi, joilla ne pyrkivät estämään viennin ohjautumisen niiden omille markkinoille.
5.7.1.3. Yhdysvaltojen toimenpiteiden ennustetut vaikutukset
(514) Komissio on arvioinut, kuinka lopullisten toimenpiteiden määräämättä jättäminen mahdollisesti vaikuttaisi yhteisön tuottajiin ja millaista kaupan uudelleen ohjautuminen olisi Yhdysvaltojen suojatoimenpiteiden seurauksena ja kuinka nämä toimenpiteet vaikuttavat yhteisön vientiin. Komissio on todennut, että ilman yhteisön suojatoimenpiteitä tuonti nousee väistämättä merkittävästi, minkä seurauksena yhteisön tuotannonalan tilanne heikkenee erittäin vakavasti. Yhteisön tuottajien erittäin herkän tilanteen vuoksi tuonnin merkittävällä lisääntymisellä olisi erittäin vakavia seurauksia. Odotettu noin 475000-950000 tonnin lisäys johtaisi erittäin todennäköisesti siihen, että yhteisön tuottajien myynti vähenisi edelleen, ja myynnin väheneminen vaikuttaisi erittäin negatiivisesti muihin indikaattoreihin, jotka kuvaavat tuotannonalan tilaa.
(515) Yhteisön viennin jatkuva väheneminen tulee myös osaltaan merkittävästi heikentämään yhteisön tuottajien tilaa. Yhdysvaltojen toimenpiteiden toteuttamisen jälkeen yhteisön vienti on pienentynyt merkittävästi, ja tämä tilanne pysyy ennallaan tai jopa pahenee lähikuukausina.
(516) Ennakoitu tuonnin lisääntyminen ja yhteisön viennin väheneminen heikentäisi yhteisön tuotannonalan tilannetta huomattavasti kaikkien niiden tekijöiden osalta, joita on arvoitu määritettäessä vakavaa vahinkoa. Välittömänä seurauksena olisi myynnin väheneminen ja hintojen aleneminen edelleen voimakkaasti, mikä taas vaikuttaisi kielteisesti tuotantoon, nostaisi yksikkökustannuksia ja lisäisi tappioita, jolloin välittömänä uhkana olisi tuotantolaitosten sulkeminen ja työntekijöiden irtisanominen. Erityisesti hintapaineet lisääntyisivät valtavasti samaan aikaan, kun tappioluvut ovat vuonna 2001 jo 7,9 prosenttia. Se, että yhteisön tuottajat jo kärsivät tuonnin lisääntymisestä viime vuosina aiheutuneesta vakavasta vahingosta, pahentaisi huomattavasti negatiivista kokonaisvaikutusta.
5.7.2. Päätelmät
(517) Kun otetaan huomioon, että yhteisön tuottajat kärsivät jo nyt vakavaa vahinkoa ja että on erittäin todennäköistä, että tuonti lisääntyy huomattavasti edelleen, jos lopullisia suojatoimenpiteitä ei vahvisteta, voidaan kohtuudella päätellä, että tämä tuonnin lisääntyminen tulee huomattavasti pahentamaan yhteisön tuottajien tilannetta. Lisäksi tilannetta pahentaa yhteisön viennin merkittävä väheneminen Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena.
Tuote 5
Kylmävalssatut levyt
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
6. TUOTE 18: PUTKENOSAT (LÄPIMITTA ALLE 609,6 mm)
6.1. Tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tai suoraan kilpaileva tuote
6.1.1. Tarkasteltavana oleva tuote
(518) Tarkasteltavana olevan tuotteen muodostavat tietyt raudasta tai teräksestä (ei kuitenkaan ruostumattomasta teräksestä) valmistetut putkien liitos- ja muut osat (ei kuitenkaan valetut osat, laipat ja kierteytetyt osat), joiden suurin ulkoläpimitta on enintään 609,6 mm ja joita käytetään tyssähitsauksessa, jäljempänä "putkenosat". Tarkasteltavana oleva tuote luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin 7307 93 11 ja 7307 93 19.
(519) Putkenosat valmistetaan pääasiassa putkia leikkaamalla ja muotoilemalla. Putkien liitososia käytetään putkien yhteenliittämiseen ja niitä on eri muotoisia: kulmakappaleita, supistusliittimiä, T-liittimiä ja kärkikappaleita. Niitä on myös eri kokoisia ja eri materiaaleista valmistettuja. Niitä käytetään pääasiallisesti petrokemian teollisuudessa, energiantuotannossa, laivanrakennuksessa ja teollisuuslaitoksissa. Putkien liitososia petrokemian teollisuudelle myytäessä käytetään ANSI-standardia. Muilta osin yhteisössä yleisimmin käytetty standardi on DIN-standardi.
(520) Vaikka kukin CN-koodi koskee eriteltävissä olevaa putkenosien lajia, kaikkien tuotteiden todettiin olevan samanlaisia tai samankaltaisia fyysisiltä ja teknisiltä ominaisuuksiltaan sekä käyttötarkoituksiltaan. Näin ollen kaikki putkenosien lajit ovat yksi ainoa tuote, joka luokitellaan edellä lueteltuihin CN-koodeihin.
6.1.2. Samankaltaiset tai suoraan kilpailevat tuotteet
(521) Komissio on tutkinut, onko yhteisön tuottajien tuottama tuote, jäljempänä "samankaltainen tuote", samankaltainen kuin tarkasteltavana oleva tuontituote. Tutkimuksen yhteydessä tietyt tärkeät tarkasteltavana olevan tuotteen viejät ja tuojat väittivät komissiolle näkökantanaan, että yhteisön tuottajat eivät valmista tietyntyyppisiä yhteisöön tuotavia putkenosia, eikä niitä näin ollen tulisi pitää samankaltaisena kuin tarkasteltavana olevaa tuotetta.
(522) Komissio tutki kyseiset näkökannat yksityiskohtaisesti ottaen erityisesti huomioon seuraavat tutkimuksessa selvinneet seikat:
a) tuontituotteella ja yhteisön tuotteella on sama kansainvälinen tariffiluokitus. Lisäksi niiden fyysiset ominaisuudet kuten koostumus, koko, muoto ja pintarakenne olivat samanlaiset tai samankaltaiset, ja niiden valmistuksessa noudatettiin kansainvälisesti tunnustettuja standardeja,
b) tuontituotetta ja yhteisön tuotetta myytiin samankaltaisia tai samanlaisia kaupan kanavia käyttäen ja hintatietoja oli helposti saatavilla, ja tarkasteltavana oleva tuote ja yhteisön tuottajien tuote kilpailivat pääasiassa hinnalla,
c) tuontituotetta ja yhteisön tuotetta voitiin käyttää samoissa tai samankaltaisissa loppukäyttötarkoituksissa, ja tämän vuoksi ne olivat suuressa määrin vaihtoehtoisia tai korvaavia tuotteita ja helposti vaihdettavissa keskenään,
d) kuluttajat pitivät tuontituotetta ja yhteisön tuotetta vaihtoehtoina, jotka voivat suorittaa tietyt tehtävät tietyn puutteen tai tarpeen täyttämiseksi, ja tältä osin viejien ja tuojien yksilöimät erot olivat ainoastaan tietylle asiakkaalle valmistettuja pieniä muunnoksia.
(523) Komissio on tehnyt sen päätelmän, että näkökannoissa väitetyistä tuoteominaisuuksien teknisistä ja laadullisista eroista huolimatta tuontituote ja yhteisön tuote ovat "samankaltaisia tai suoraan kilpailevia".
6.2. Tuonnin lisääntyminen
(524) Komissio on tutkinut, onko tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti lisääntynyt niin suuressa määrin absoluuttisesti mitattuna tai suhteessa yhteisön tuotantoon ja/tai sellaisilla ehdoilla, että se aiheuttaa vakavaa vahinkoa yhteisön tuottajille. Komissio on keskittynyt tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin aivan viime vuosina, joilta tietoja oli saatavilla absoluuttisesti mitattuna sekä suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon (lukuun ottamatta käyttöä kytkösmarkkinoilla) ja kokonaistuotantoon. Seuraavassa taulukossa esitetään tuonnin kehitys absoluuttisesti mitattuna. Lisäksi tuontia verrataan sekä myytäväksi tarkoitettuun yhteisön tuotantoon että yhteisön kokonaistuotantoon (mukaan luettuna käyttö kytkösmarkkinoilla) kunakin vuonna ajanjaksolla 1997-2001.
(525) Vuosina 1997-1999 tuonti yhteisöön laski 4,3 prosenttia, ja tuonnin keskihinta putosi yli 13 prosenttia. Koska yhteisön tuotanto väheni, tuonnin osuus sekä kokonaistuotannosta että myydystä tuotannosta kuitenkin kasvoi 11,4 prosentista 11,9 prosenttiin.
Tuote 18
Putkenosat
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
(526) Vuosien 1999 ja 2000 välisenä aikana tuonti kasvoi 9500 tonnista 10100 tonniin, eli 600 tonnia tai 6,7 prosenttia. Samaan aikaan tuonnin osuus kokonaistuotannosta ja myytäväksi tarkoitetusta tuotannosta kasvoi 11, 9 prosentista 12,7 prosenttiin.
(527) Vuosien 2000 ja 2001 välisenä aikana tuonti kasvoi edelleen 3500 tonnia eli 34,7 prosenttia. Myös kokonaistuotantoon ja vapailla markkinoilla myytyyn tuotantoon nähden tuonti kasvoi noin 35 prosenttia.
(528) Vuosina 1997-2001 tarkasteltavana olevan tuotteen hinnat alenivat joka vuosi, yhteensä 242 euroa tonnilta eli 19,4 prosenttia koko ajanjakson aikana.
6.2.1. Kahden vuoden liukuvat keskiarvot
(529) Komissio on tarkastellut kahden vuoden liukuvia keskiarvoja määrittääkseen merkityksellisen tuonnin perustrendin vuodesta 1997 vuoteen 2001 ja sen, onko tuonnin viimeaikainen lisääntyminen vakiintunut kehityssuuntaus. Luvuista käy ilmi, että vuosina 1997/1998 ja 1998/1999 tuonti laski 9700 tonnista 9500 tonniin, mutta vuosina 1999/2000 ja 2000/2001 tuonti sen sijaan kasvoi yli 21 prosenttia 9800 tonnista 11900 tonniin.
6.2.2. Tuonnin markkinaosuus
(530) Tuonnin markkinaosuus laski vuodesta 1997 (14,1 prosenttia) vuoteen 1998 (13,6 prosenttia) Aasian kriisin seurauksena, kunnes se alkoi vuosi vuodelta nousta ja saavutti 21,6 prosenttia vuonna 2001, mikä merkitsee 53 prosentin kasvua vuoteen 1997 verrattuna.
6.2.3. Päätelmät
(531) Tuonti kasvoi vuosien 1999 ja 2000 välillä 6,7 prosenttia absoluuttisesti mitattuna suhteessa kokonaistuotantoon ja vapailla markkinoilla myytyyn tuotantoon, ja vuonna 2001 tuonti kasvoi edelleen 34,7 prosenttia absoluuttisesti mitattuna (35,4 prosenttia suhteessa kokonaistuotantoon ja myytyyn tuotantoon).
(532) Tuonnin kahden vuoden liukuvan keskiarvon kehitys viiden vuoden tutkimusajanjaksolla osoittaa, että tuonnin viimeaikaista kasvua ei voida katsoa vakiintuneeksi suuntaukseksi.
(533) Päätelmänä on, että viimeaikaista kasvua voidaan pitää äkillisenä, voimakkaana ja merkittävänä verrattuna edellisten vuosien kehitykseen.
6.3. Ennakoimattomat kehityssuuntaukset
6.3.1. Kaupan suojakeinojen käytön lisääntyminen Yhdysvalloissa
(534) Yhdysvallat, jonka osuus on noin kahdeksasosa maailman teräksenkulutuksesta, alkoi vuodesta 1998 lähtien Aasian kriisin(9) vuoksi soveltaa teräsalalla aikaisempaa enemmän kaupan suojakeinoja voidakseen suojella kotimarkkinoidensa tuottajia kilpailulta. WTO on tehnyt päätöksen useista näistä toimenpiteistä ja eräiden käytetyistä menetelmistä on todettu olevan ristiriidassa WTO:n kanssa. Monet yhä voimassa olevista toimenpiteistä perustuvat kuitenkin samoihin menetelmiin.
(535) Seuraavassa taulukossa esitetään Yhdysvaltojen vuosina 1997-2001 teräsalalla tekemien polkumyynti- ja tasoitustulleja koskevien lopullisten päätelmien määrät yhden tai useamman maan osalta ja osoitetaan toiminnan vilkastuminen kolmen viime vuoden aikana.
TAULUKON PAIKKA
(536) Vuoden 2001 aikana Yhdysvallat lisäksi ilmoitti uusista laaja-alaisista toimista teräsalalla. Tammikuussa 2001 Yhdysvallat pani vireille teräsalalla tutkimuksen Yhdysvaltojen vuonna 1974 annetun kauppalain 223 pykälän mukaisesti. Heinäkuussa 2001 Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komitea (International Trade Commission) pani vireille teräsalalla laaja-alaisen tutkimuksen Yhdysvaltojen vuonna 1974 annetun kauppalain 202 pykälän mukaisesti. Joulukuussa 2001 kansainvälisen kaupan komitea suositti suojatoimenpiteistä suurelle joukolle terästuotteita.
(537) Nämä toimet vähensivät entisestään terästuotteiden tuontia Yhdysvaltoihin ja johtivat maan terästuonnin supistumiseen 33 prosentilla vuosina 1998-2001. Toimet huipentuivat 5 päivänä maaliskuuta 2002 ilmoitettuihin suojatoimenpiteisiin. Erityisesti tämä suojakeino, josta oli puhuttu useita kuukausia ennen sen käyttöönottoa, hillitsi tuontia Yhdysvaltoihin, koska se loi epävarmuutta talouden toimijoiden keskuudessa. Se on itse asiassa kaikkien aikojen laajin kaupan suojatoimi, jonka WTO:n jäsen on ottanut käyttöön, sillä se koskee noin 17 miljardin Yhdysvaltain dollarin tuontia.
6.3.2. Kaupan suojakeinojen käytön lisääntyminen Yhdysvalloissa tarkasteltavana olevan tuotteen osalta
(538) Komission väliaikaisissa suojatoimenpiteissä ja niihin liittyvässä tutkimuksessa tarkastellaan hiilestä valmistettuja putkenosia ja hiilestä valmistettuja laippoja erikseen, kuten kahta erillistä samankaltaista tuotetta. Komissio on toimessaan tarkastellut ainoastaan sellaisia teräksestä (ei kuitenkaan ruostumattomasta teräksestä) valmistettuja putkenosia, joiden suurin ulkoläpimitta on enintään 609,6 mm. Tämän johdosta putkenosien osalta Yhdysvaltojen toteuttama tutkimus ja sen käyttöönottamat toimenpiteet ovat soveltamisalaltaan paljon laajempia kuin komission toimi.
(539) Yhdysvaltain hallituksen verkkosivulla olevien virallisten tietojen mukaan Yhdysvallat on ottanut käyttöön viisi polkumyyntitoimenpidettä putkenosien tuonnissa Brasiliasta, Japanista, Kiinasta, Taiwanista ja Thaimaasta sekä yhden tasoitustullitoimenpiteen Turkkia vastaan. Kyseisten tullien, jotka otettiin uudelleen käyttöön joulukuussa 1999 täysimääräisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen, taso vaihteli aina 154,72 prosenttiin asti, joka määrättiin eräälle kiinalaiselle yritykselle.
(540) Komissio panee merkille, että vuosina 1999-2001 sellaisten hiilestä valmistettujen putkenosien, joiden suurin ulkoläpimitta on enintään 609,6 mm, tuonti yhteisöön lisääntyi 4159 tonnilla (43,8 prosenttia). Äkkinäinen kasvu näyttää johtuvan pitkälti Kiinasta, Thaimaasta ja Japanista tulleesta tuonnista. Yhdysvallat on suorittanut kyseisten maiden osalta tutkimuksen, ja nyt Yhdysvallat soveltaa niihin polkumyyntitoimenpiteitä.
(541) Komissio on analysoinut kyseisistä maista Yhdysvaltoihin suuntautuvan putkenosien tuonnin, johon sovelletaan polkumyynti- ja tasoitustoimenpiteitä, kehitystä. Kun yhteisöön suuntautuva tuonti kyseisistä lähteistä kasvoi vuosina 1999-2001, putkenosien kanssa samaan HS-nimikkeeseen kuuluvien tavaroiden tuonti Yhdysvaltioihin väheni 3419 tonnia (24,2 prosenttia).
(542) Komissio katsoo, että terästuotteita koskevan suojatoimenpidetutkimuksen (jota ennakoitiin Yhdysvaltojen markkinoilla jo tammikuussa 2001, jolloin useissa lehtiartikkeleissa spekuloitiin välittömillä häiriöillä sekä Yhdysvaltojen että yhteisön markkinoilla) vireillepanoa koskevan Yhdysvaltojen ilmoituksen ja hiiliteräksestä valmistettujen putkenosien yhteisön markkinoille suuntautuvan tuonnin lisääntymisen välillä on ajallinen yhteys.
(543) Tällaisia lisääntyviä ja laaja-alaisia kaupan suojakeinoja, joista monien on todettu olevan ristiriidassa WTO:n sääntöjen kanssa, ei olisi osattu ennakoida Uruguayn kierroksen päättyessä, ja niiden käyttö muodostaa odottamattoman kehityksen, kuten suojalausekesopimuksessa edellytetään.
6.4. Yhteisön tuottajien määritelmä
6.4.1. Yhteisön kokonaistuotanto
(544) Putkenosia koskeva yhteisön kokonaistuotanto on noin 80000 tonnia vuodessa. Yhteisön kolme teräsyritystä, jotka toimivat tutkimuksessa kaikilta osin yhteistyössä, ovat:
- Virgilio CENA & Figli S.P.A., Italia
- Interfit, Ranska
- Erne Fittings, Itävalta.
(545) Nämä yritykset kuuluvat kaikki jäseninä asianomaisen yhteisön tuotannonalan puolustuselimeen (Defence Committee of EU Butt-welding Fittings Industry). Ne valmistavat noin 60 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuotannosta yhteisössä. Niiden tuotanto muodostaa pääosan yhteisön kokonaistuotannosta asetuksen (EY) N:o 3285/94 5 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja asetuksen (EY) 519/94 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Näin ollen niiden katsotaan tässä menettelyssä olevan yhteisön tuottajia.
6.5. Vakava vahinko
6.5.1. Johdanto
(546) Määrittääkseen, aiheutuuko tai uhkaako samankaltaisen tuotteen yhteisön tuottajille aiheutua vakavaa vahinkoa, komission yksiköt ovat arvioineet kaikkia asiaan liittyviä objektiivisia ja määrällisesti mitattavia tekijöitä, jotka vaikuttavat yhteisön tuottajien tilanteeseen. Komissio on arvioinut tarkasteltavana olevan tuotteen osalta erityisesti tuonnin kehityksen, kulutuksen, tuotannon, tuottavuuden, kapasiteetin, kapasiteetin käyttöasteen, myynnin, markkinaosuuden, hinnat, kannattavuuden ja työllisyyden vuosina 1997-2001. Kyseiset tiedot on esitetty tätä tuotetta koskevan analyysin lopussa.
6.5.2. Tarkasteltavaa tuotetta kokonaisuudessaan koskeva analyysi
6.5.2.1. Tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
TAULUKON PAIKKA
(547) Arvioitu kokonaistuotantokapasiteetti laski 20400 tonnia vuosina 1998-2001. Yhteisön kapasiteetin supistuminen tarkasteluajanjakson lopulla on suorassa yhteydessä kolmen yhteisön tuotantolaitoksen sulkemiseen vuonna 2001.
(548) Koska yhteisön tuotantolaitoksia suljettiin, kapasiteetin käyttöaste nousi 48,3 prosentista vuonna 2000 aina 53 prosenttiin vuonna 2001. Ilman kyseisiä sulkemisia kapasiteetin käyttöaste olisi pysynyt 48 prosentissa myös vuonna 2001.
6.5.2.2. Kokonaistuotanto ja käyttö kytkösmarkkinoilla
TAULUKON PAIKKA
(549) Yhteisön kokonaistuotanto laski tutkimusajanjaksolla 7300 tonnia, 86600 tonnista vuonna 1997 aina 79300 tonniin vuonna 2001. Tämä merkitsee 8,4 prosentin heijastuu myyntimäärien vähenemisenä yhteisön markkinoilla.
(550) Olisi pantava merkille, että monen terästuotteen osalta on erotettava selkeästi toisistaan tuotanto kytkösmarkkinoille ja myynti vapaille markkinoille. Tutkimuksesta kävi ilmi, että putkenosien osalta tuotantoa kytkösmarkkinoille ei ole, eikä se ole merkityksellistä vahinkoanalyysin kannalta. Näin ollen vapailla markkinoilla myyty tuotanto on kokonaisuudessaan kilpaillut suoraan tuonnin kanssa.
6.5.2.3. Työllisyys ja tuottavuus
TAULUKON PAIKKA
(551) Yhteisön tuottajien työntekijöiden määrä ja tuottavuus on pysynyt jokseenkin vakaana vuodesta 1999 alkaen.
6.5.2.4. Kassavirta
TAULUKON PAIKKA
(552) Kassavirtaa voitiin tarkastella vain yhteistyössä toimineiden tarkasteltavana olevaa tuotetta valmistavien yritysten tasolla eikä pelkästään suhteessa tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Siksi tätä indikaattoria pidettiin vähemmän merkityksellisenä kuin edellä esitettyjä muita indikaattoreita. Siitä käy kuitenkin ilmi epäsuotuisa tilanne vuosina 1997-2001 ja vuodesta 1999 vuoteen 2001.
6.5.2.5. Sijoitetun pääoman tuotto
TAULUKON PAIKKA
(553) Sijoitetun pääoman tuottoa voitiin tarkastella vain yhteistyössä toimineiden tarkasteltavana olevaa tuotetta valmistavien yritysten tasolla eikä yksinomaan suhteessa tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Siksi myös tätä indikaattoria pidettiin vähemmän merkityksellisenä kuin edellä esitettyjä muita indikaattoreita. On kuitenkin ilmeistä, että tilanne oli negatiivinen vuosina 1997-2001.
6.5.2.6. Kulutus
TAULUKON PAIKKA
(554) Putkenosien kulutus yhteisössä määritettiin yhteisön tuottajien vapailla markkinoilla tapahtuneen kokonaismyynnin ja Eurostat-tilastoista ilmenevän, tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisöön tulleen kokonaistuonnin perusteella.
(555) Vuosina 1997-2001 yhteisön kulutus väheni 12 prosenttia 70100 tonnista 61700 tonniin. Vuonna 2001 kulutus lisääntyi 2,3 prosenttia vuoteen 2000 verrattuna, mutta se alitti vielä 10 prosentilla vuoden 1997 tason. Kulutuksen laskua vuosina 1997-2001 tarkastellaan kohdassa "Muut tekijät" sen määrittämiseksi, aiheuttiko se osaltaan vakavaa vahinkoa yhteisön tuottajille.
6.5.3. Myynnin määrä
TAULUKON PAIKKA
(556) Myynti yhteisössä laski 60200 tonnista 49400 tonniin vuosina 1997-2001, toisin sanoen 10800 tonnia. Tämä johtuu osittain vähenevästä yhteisön kulutuksesta, mutta varsinkin suurempien tuontimäärien vähenevästä merkityksestä kyseisillä markkinoilla.
6.5.4. Markkinaosuus
TAULUKON PAIKKA
(557) Yhteisön tuottajien osuus yhteisön markkinoista väheni vuodesta 1998 alkaen, ja jyrkintä (83,6 prosentista 78,4 prosenttiin eli 5,2 prosenttiyksikköä) lasku oli tutkimusajanjakson lopussa vuodesta 2000 vuoteen 2001. Saman aikaan tuonnin markkinaosuus kasvoi 16,4 prosentista 21,6 prosenttiin.
6.5.5. Varastot
TAULUKON PAIKKA
(558) Varastot olivat vuoteen 1999 asti 700-800 tonnia. Vuonna 2000 ne laskivat, mutta nousivat jyrkästi vuonna 2001. Vuonna 2001 varastojen taso ylitti 25 prosentilla vuoden 1997 tason. Varastojen kasvua olisi tarkasteltava vähentyneen tuotannon ja myynnin perusteella.
6.5.6. Samankaltaisen tuotteen hinta ja hinnan alittavuus
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
(559) Vuosina 1997-2001 yhteisön tuottajat laskivat omia keskihintojaan 1585 eurosta tonnilta 1405 euroon tonnilta. Samaan aikaan keskimääräiset tuontihinnat laskivat 1247 eurosta tonnilta vuonna 1997 aina 1005 euroon tonnilta vuonna 2001. Suuntauksen vahvistaa myös se, että neljännesvuosittain tarkasteltuna yhteisön tuotteiden hinnat laskivat vuoden 2001 ensimmäisen vuosineljänneksen (VN 1) 1420 eurosta tonnilta vuoden 2002 ensimmäisen vuosineljänneksen 1378 euroon tonnilta.
(560) Hinnan alittavuuden määrittämiseksi hintatietoja tarkasteltiin vertailukelpoisilla ajanjaksoilla, samalla kaupan määrällä ja samanlaisille asiakkaille tapahtuvan myynnin osalta. Yhteisön tuottajien laskuttamien hintojen ja yhteisöön tuovien tuottajien hintojen vertailu osoittaa, että vuonna 2001 tuontihinnat olivat keskimäärin 14,8 prosenttia alhaisemmat.
(561) Komissio toteaa, että tuonnin hinta oli koko tutkimusajanjakson selvästi yhteisön tuotteen hintaa alhaisempi. Seuraava diagrammi osoittaa, että tuontihinnat alenivat kaiken aikaa vuodesta 1997 vuoteen 1998. Tämä puolestaan pakotti yhteisön tuottajat laskemaan hintojaan vastaavasti, mikä heikensi jyrkästi kannattavuutta ja aiheutti tappioita yhteisön tuottajille.
PIC FILE= "L_2002261FI.009201.TIF
Kannattavuus
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
(562) Yhteisön tuottajien yhteisöön suuntautuneen myynnin kannattavuus laski vuoden 1997 4,4 prosentista vuoden 2001 - 1,0 prosenttiin, mikä vastaa jatkuvasti laskenutta myynnin määrää ja kyseisen myynnin laskeneita hintoja. On pantava merkille, että vuosia 2001 ja 2002 koskevien neljännesvuosittaisten kannattavuuslukujen perusteella on selvästi havaittavissa, että yhteisön tuottajien kannattavuutta koskeva negatiivinen kehitys jatkuu.
(563) Viitehinnan alittavuudesta ilmenee, kuinka paljon tuontituotteen hinta on alempi siihen hintatasoon nähden, jonka yhteisön tuottajien voidaan odottaa saavuttavan tilanteessa, jossa vahinkoa ei aiheudu. Viitehinnan alittavuuden taso laskettiin yhteisön tuotteen painotetun keskimääräisen vahinkoa aiheuttamattoman tonnihinnan perusteella. Tämä hinta laskettiin kunkin yhteisön tuotteen tuotantokustannuksista, joihin lisättiin 8 prosentin voittomarginaali. Tätä voittomarginaalia pidettiin kohtuullisena, koska se viittaa yhteisön tuottajien voittoon tavanomaisessa kaupankäynnissä, johon ei ole vaikuttanut äkillinen, voimakas tuonnin lisääntyminen. Tätä vahinkoa aiheuttamatonta hintaa verrattiin tarkasteltavana olevan tuontituotteen painotettuun keskimääräiseen hintaan tonnilta vuonna 2001. Näiden kahden hinnan ero ilmaistiin prosenttimääränä tuontituotteen cif-hinnasta yhteisön rajalla, minkä perusteella viitehinnan alittavuus oli 23,7 prosenttia.
6.5.7. Päätelmät
(564) Tiedot osoittavat, että kapasiteetin käyttöaste, tuotanto, työllisyys ja kannattavuus ovat kaiken kaikkiaan kehittyneet negatiivisesti, ja negatiivista kehitystä voidaan havaita myös kassavirrassa ja sijoitetun pääoman tuotossa.
(565) Tiedoista käy yleisesti ottaen ilmi myös se, että markkinaosuus, hinnat ja kannattavuus kehittyivät negatiivisesti, kun kulutus väheni ja varastot kasvoivat.
(566) Komissio toteaa erityisesti, että vuonna 2001, jolloin tuonti oli suurimmillaan (13,6 kilotonnia) viisivuotiskaudella, yhteisön tuottajien yhteisön myynti oli pienimmillään (49,4 kilotonnia) ja niiden kannattavuus heikkeni nopeasti. Samaan aikaan myös vapailla markkinoilla myytävä tuotanto ja kulutus vähenivät ja hinnat laskivat. Tätä taustaa vasten olisi voinut odottaa, että tuonti olisi vähentynyt, mutta sen sijaan se lisääntyi jo toisena peräkkäisenä vuotena.
(567) Näiden tekijöiden yhdistelmän vaikutus yhteisön tuottajiin näkyy talouden tunnusluvuissa. Yhteisön tuottajat ovat menettäneet markkinaosuuttaan, joka supistui viisivuotiskaudella pienimmilleen vuonna 2001. Työllisyys on myös heikentynyt ja heikentynee edelleen vuonna 2002. Tuotannon, yhteisön myynnin määrän ja hintojen lasku vaikuttivat vuonna 2001 siten, että yhteisön tuottajien kannattavuus heikkeni ja niiden toiminta kääntyi tappiolliseksi. Aiheutuneen vahingon koko laajuus näkyy ehkä parhaiten siinä, että kannattavuus heikkeni jatkuvasti vuonna 2001 ja vuoden 2002 ensimmäisellä neljänneksellä.
(568) Kaikki nämä tekijät huomioon ottaen komissio tekee sen päätelmän, että yhteisön tuottajille on aiheutunut vakavaa vahinkoa.
6.6. Syy-yhteys
(569) Jotta voidaan tutkia, onko tuonnin lisääntymisen ja vakavan vahingon välillä syy-yhteyttä, ja varmistaa, että muiden tekijöiden aiheuttamaa vahinkoa ei panna tuonnin lisääntymisen tiliin, komissio on menetellyt seuraavasti:
- vahingollisina pidettyjen tekijöiden vahingolliset vaikutukset on eroteltu toisistaan,
- nämä vahingolliset vaikutukset on jaettu niiden taustalla oleville vahinkoa aiheuttaville tekijöille, ja
- sen jälkeen kun vahinko oli jaettu kaikille todetuilla vahinkoa aiheuttaville tekijöille, komissio määritti, onko tuonnin lisääntyminen vakavan vahingon aito ja merkittävä syy.
6.6.1. Tuonnin lisääntymisen vaikutus
(570) Putkenosien markkinat ovat avoimet hankintalähteiden, asiakkaiden ja hintojen osalta. Tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tuote kilpailevat näin ollen pääasiassa hinnalla.
(571) Vuosina 1999-2001 tuonnin markkinaosuus kasvoi 14,6 prosentista 21,6 prosenttiin yhteisön tuottajien markkinaosuuden pienentyessä 85,4 prosentista 78,4 prosenttiin. Samaan aikaan tuonti lisääntyi 11,9 prosentista 17,2 prosenttiin vapailla markkinoilla myydystä tuotannosta. Näin ollen tuonti on lisääntynyt myös suhteessa tuotantoon yhteisön tuottajien kustannuksella.
(572) Vuodesta 2000 vuoteen 2001 tuontituotteen keskimääräinen yksikköhinta yhteisön markkinoilla laski 1042 eurosta 1005 euroon tonnilta. Yhteisön tuotteen keskimääräinen yksikköhinta laski 1453 eurosta 1405 euroon tonnilta. Näillä avoimilla markkinoilla hinnan alittavuudella oli ratkaiseva vaikutus. Samankaltaisen tuotteen keskimääräisen yksikköhinnan laskun vaikutus yhteisön tuottajien yhteisön myyntituloihin olisi jo pelkästään merkinnyt 3,3 prosentin (2,47 miljoonan euron) vähennystä vuonna 2001. Kun otetaan huomioon, että myynnin määrä väheni samaan aikaan, liikevaihto pieneni yhteisössä tosiasiallisesti 5,42 miljoonaa euroa. Kiinteät kustannukset muodostavat merkittävän osuuden kokonaiskustannuksista. Näin ollen myyntitulojen väheneminen laski kannattavuutta suhteellisesti enemmän, ja vuonna 2001 yhteisön tuottajien kannattavuus laskikin - 1,0 prosenttiin.
(573) Näistä syistä komissio katsoo, että hinnaltaan alhaisen tuonnin lisääntyminen korreloi yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon kanssa ja että tuonnin lisääntymisellä on ollut vahingollisia vaikutuksia, jotka ovat näkyneet hintapaineina ja yhteisön tuottajien yhteisössä myymien määrien pienenemisenä.
6.6.2. Kulutuksen muutoksen vaikutukset
(574) Komissio tutki vuodesta 2000 vuoteen 2001 tapahtuneen kulutuksen vähenemisen vahingollisia vaikutuksia. Kulutuksen vähenemistä on tarkasteltava osana viiden vuoden tutkimusajanjakson yleistä suuntausta. Kulutus supistui 70100 tonnista vuonna 1997 aina 61100 tonniin vuonna 2000, mutta sen jälkeen se kasvoi 1400 tonnilla 63100 tonniin vuonna 2001.
(575) Tässä erityistapauksessa komissio katsoo, että luvuista näkyvä kulutuksen lisääntyminen vuonna 2001 johtui tuonnin huomattavasta kasvusta tuona vuonna. Tästä syystä suuntausten muutokset antavat oikeamman kuvan tapahtumista. Vaikka kulutus kasvoi vuodesta 1999 vuoteen 2001, kaiken kaikkiaan viisivuotiskauden aikana kulutus väheni 7000 tonnia eli 10,0 prosenttia. Näin kulutus supistui keskimäärin 2,0 prosenttia vuodessa.
(576) Tarkasteltaessa kysymystä tässä nimenomaisessa tapauksessa on otettava huomioon kaikkien markkinaosapuolten reaktio kulutuksen laskevaan kehityssuuntaukseen. Tämän osalta todettiin, että yhteisön tuottajat joutuivat vähentämään myyntiään yhteisössä noin 2100 tonnilla vuodesta 2000 vuoteen 2001, mutta tuonti kehittyi voimakkaasti päinvastaiseen suuntaan. Mitään taloudellista syytä, joka selittäisi tuonnin voimakkaan kasvun, ei löydetty. Yksikään tuoja ei esimerkiksi väittänyt, että tuonnin lisääntyminen johtuisi alemmista tuotantokustannuksista.
(577) Mitä tulee hintavaikutuksiin, 2,0 prosentin vuotuisella kulutuksen vähenemisellä ei pitäisi yleensä olla merkittäviä hintavaikutuksia, jos tuotanto mukautetaan nopeasti markkinoiden tarpeisiin. Tässä suhteessa yhteisön tuottajat näyttävät toimineen vähentämällä sekä tuotantoa että myyntiä vastatakseen kulutuksen vähenemiseen.
(578) Samoin jos hintapaineet vähenevät, alhaisten hintojen vahingolliset vaikutukset lieventyvät. Tärkein tekijä tässä yhteydessä on voitto, jonka pieneneminen olisi jäänyt olemattomaksi, jos hinnat eivät olisi alentuneet tuntuvasti. Sen vuoksi on perusteltua päätellä, että ilman hinnaltaan alhaisen tuonnin voimakasta lisääntymistä kulutuksen väheneminen ei olisi johtanut voittojen tuntuvaan pienenemiseen.
(579) Mutta vaikka kaikki markkinaosapuolet olisivatkin toimineet vastuullisesti ja mukauttaneet tuotantoaan, yhteisön tuottajien myynti olisi silti ollut vähäisempää. Vuoden 2001 kulutus alitti vuoden 1999 tason. Vuonna 2000 kulutus supistui 3100 tonnia mutta kasvoi 1400 tonnia vuonna 2001. Yhteisön tuottajien myynti kuitenkin väheni vuonna 2000 vuoteen 1999 verrattuna 3800 tonnilla ja siitä edelleen 2100 tonnilla vuonna 2001. Samaan aikaan tuonti kasvoi 600 tonnia vuonna 2000 ja seuraavana vuonna vielä 3500 tonnia. Näin ollen kulutuksen supistuminen vuosina 1999-2001 ei vaikuttanut kasvavaan tuontiin. Kahden vuoden tarkastelujakson aikana yhteisön tuottajien myynti väheni 5900 tonnia. Kulutuksen laskevan kehityssuuntauksen mukaisesti yhteisön tuottajien myynnin olisi pitänyt vähentyä noin 700 tonnia vuodessa.
(580) Edellä esitettyjen syiden vuoksi päätellään, että kulutuksen vähenemisen ja todettujen vahingollisten vaikutusten välillä on selvä vaikkakaan ei huomattava yhteys.
6.6.3. Viennin vaikutus
(581) Komissio on tarkastellut myös viennin vähenemisen vaikutusta.
TAULUKON PAIKKA
(582) Vuosina 1997-2000 yhteisön tuottajien putkenosien vientimäärä laski 27100 tonnista 24600 tonniin. Vuosina 1999-2001 vienti kasvoi 5500 tonnia. Viiden vuoden tarkastelujakson aikana vienti kasvoi noin 3000 tonnia. Vienti ei näin ollen ole myöhäisimpänä ajanjaksona 1999-2001 ei ole vaikuttanut aiheutuneeseen vahinkoon. Koska viennin vähenemisestä aiheutui vahinkoa lähinnä viisivuotiskauden alkupuolella, vahinkoa on pidettävä vähemmän merkittävänä kuin mitä se olisi ollut viisivuotiskauden loppupuolella tapahtuessaan.
(583) Edellä esitettyjen syiden vuoksi päätellään, että viennin vähenemisen ja todettujen vahingollisten vaikutusten välillä on tietty yhteys ainakin viisivuotiskauden alkupuolella.
6.6.4. Liikakapasiteetin vaikutus
(584) Komissio on lisäksi tutkinut, onko yhteisön tuottajien liikakapasiteetti saattanut aiheuttaa vahinkoa. Vuosina 1997-2001 yhteisön tuotannonala laski arvioitua teoreettista kokonaistuotantokapasiteettia 170000 tonnista 150000 tonniin, ja kyseisen kapasiteetin käyttöaste vaihteli 50 prosentin vaiheilla. Ensinnäkin on huomattava, että putkenosat ovat valmis tuote, joka kattaa hyvin erilaisia tuotetyyppejä. Tämän vuoksi 50 prosentin kapasiteetin käyttöastetta ei voida tällaisen tuotteen kohdalla pitää erityisen matalana. Ottaen huomioon, että kapasiteetti väheni ja kapasiteetin käyttöaste pysyi suhteellisen vakaana, vahingon katsotaan jääneen vaikutuksiltaan vähäiseksi.
6.6.5. Rakenneuudistusten vaikutus
(585) Komissio tutki myös, ovatko yhteisön tuottajien viime vuosina toteuttamilla rakenneuudistuksilla ollut vahingollisia vaikutuksia. Tämän osalta on todettava, että rakenneuudistus aiheuttaa yleensä erorahojen, hankintakustannusten yms. kaltaisia lyhyen aikavälin kustannuksia, jotka ovat pienempiä kuin keskipitkällä aikavälillä tehokkuuden parantumisesta saatavat hyödyt. Meneillään olevan rationalisointiprosessin vuoksi tämä merkitsee sitä, että lyhyen aikavälin kustannukset, vaikka ne olivatkin pieniä, vaikuttivat kustannusrakenteeseen.
6.6.6. Vahingollisten vaikutusten syyksilukeminen
(586) Yhteisön tuottajille aiheutunut vahinko ilmeni lähinnä myynnin supistumisena, markkinaosuuden vähenemisenä ja taloudellisten tappioiden syvenemisenä. Komissio totesi, että tuonnin kasvun lisäksi vahinkoon vaikuttivat seuraavat neljä tekijää: kulutuksen väheneminen, viennin supistuminen, liikakapasiteetti ja käynnissä olevat järkeistämistoimet.
(587) Kulutus väheni arvioilta 2,0 prosenttia vuodessa, mutta vuonna 2001 lasku oli jyrkempi kuin vuonna 2000. Tuonnin kehitys ei kuitenkaan vastannut lainkaan kulutuskehitystä, ja komissio katsoo, että kulutuksen vähäisellä alenemisella ei ollut merkittävää vaikutusta määrään tai hintoihin.
(588) Myös vientimyynti väheni vuosina 1997-1999. Koska kyseisten lukujen väheneminen tapahtui tarkastelujakson alkupuolella ja koska koko viiden vuoden jakson aikana vientimyynti itse asiassa kasvoi, komissio katsoo kuitenkin, että vientimyynti ei vaikuttanut merkittävästi määriin tai hintoihin.
(589) Kapasiteetti pieneni vuosina 1997-2001, ja samaan aikaan yhteisön tuotannonalan kyseisen kapasiteetin käyttöaste pysyi noin 50 prosentissa. Ottaen huomioon, että käyttöaste ei merkittävästi vaihdellut ja oli suurimmillaan ajanjakson loppupuolella (53 prosenttia) ja että kapasiteettia oli yritetty pienentää, komissio katsoo, että kapasiteetin käyttöaste ei vaikuttanut merkittävästi määriin tai hintoihin.
(590) Käynnissä olevien järkeistämistoimien osalta komissio katsoo niin ikään, että vaikutus yhteisön tuottajien kustannusrakenteeseen ei ollut merkittävä etenkään alhaisilla hinnoilla tapahtuneen tuonnin hintoihin kohdistuneeseen vaikutukseen verrattuna.
(591) Komissio totesi, että yhteisön tuottajien myyntimäärien, myyntihintojen ja kannattavuuden väheneminen johtui pääasiassa tuonnin lisääntymisestä; vuonna 2001 tuonti kasvoi huomattavasti nopeammin kuin kulutus, ja se kasvoi myös kulutuksen vähentyessä vuonna 2000.
6.6.7. Päätelmät
(592) Tutkittuaan tiedossa olevien muiden tekijöiden vahingolliset vaikutukset ja erotettuaan ne toisistaan ja lisääntyneen tuonnin vahingollisista vaikutuksista sekä varmistettuaan, että muiden tekijöiden aiheuttama vahinko ei johdu tuonnista, komissio tekee sen päätelmän, että lisääntyneen tuonnin ja yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon välillä on todellinen ja merkittävä yhteys.
6.7. Muut kehityssuuntaukset
(593) Komissio on lisäksi tutkinut joitakin näkökohtia, joiden perusteella on oikeutettua päätellä, että yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon voidaan odottaa merkittävästi suurenevan, jos tuonti pysyttelee nykyisellä tasolla tai kasvaa.
6.7.1. Teräsalaa koskevat Yhdysvaltojen suojatoimenpiteet
(594) Palautetaan mieleen, että Yhdysvallat otti 5 päivänä maaliskuuta 2002 käyttöön suojatoimenpiteitä, jotka koskevat tiettyjä terästuotteita, putkenosat mukaan luettuina. Toimenpiteet tulivat voimaan 20 päivänä maaliskuuta 2002, ja niillä korotetaan Yhdysvaltoihin suuntautuvasta tuonnista arvon perusteella kannettavaa tullia ensimmäisenä vuotena 13 prosenttia, toisena vuotena 10 prosenttia ja kolmantena vuotena 7 prosenttia. Toimenpiteitä ei sovelleta Kanadaan, Israeliin, Jordaniaan ja Meksikoon eikä useisiin kehitysmaiksi luokiteltuihin maihin.
6.7.2. Teräsalaa koskevista Yhdysvaltojen suojatoimenpiteistä johtuva kaupan uudelleen ohjautuminen
(595) Yhteisö tutki Yhdysvaltojen toimenpiteiden todennäköisen vaikutuksen analysoimalla tärkeimpien Yhdysvaltoihin vievien maiden tilannetta.
(596) Vuonna 2001 Yhdysvallat toi maahan 48180 tonnia tuotteita, jotka luokitellaan samaan harmonoidun järjestelmän (HS) koodiin kuin putkenosat. Suurimmat viejät Yhdysvaltoihin olivat Meksiko (18 % / 8591 tonnia), Thaimaa (18 % / 8442 tonnia), Italia (13 % / 6426 tonnia), Etelä-Korea (12 % / 5631 tonnia), Malesia (10 % / 4599 tonnia) ja Ranska (8 % / 3609 tonnia).
(597) Kyseisten tuotteiden kokonaisvienti Yhdysvaltoihin vuonna 2001 Yhdysvaltojen suojatoimenpiteiden kohteena olevista maista (lukuun ottamatta tuottajia yhteisössä ja niissä maissa, jotka eivät kuulu suojatoimenpiteiden piiriin kyseisten tuotteiden osalta) oli noin 21000 tonnia. Tiettyjen toimittajien tietyt tuotteet on myös jätetty Yhdysvaltain suojatoimenpiteiden ulkopuolelle, mutta näiden määrien ei katsota olevan merkittäviä kuumavalssattujen kelojen tapauksessa.
(598) Komissio tutki, millä todennäköisyydellä Yhdysvaltojen määräämistä suojatoimenpiteistä seurauksena oleva rajoitettu pääsy Yhdysvaltojen markkinoille johtaisi yhteisöön suuntautuvan viennin lisääntymiseen. Komissio tutki yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien kapasiteettitilannetta ja totesi, että niiden kapasiteetti oli pysynyt vakaana vuodesta 1997 vuoteen 2001. Kapasiteetin käyttöaste, joka vuonna 1997 ylitti 100 prosenttia, oli kuitenkin vain noin 67 prosenttia vuonna 2001. Kun otetaan huomioon Yhdysvaltojen markkinoiden sulkemisen käytännössä useilta perinteisiltä toimittajilta, kyseisten toimittajien keskimääräisen kapasiteetin käyttöasteen voidaan muiden tekijöiden pysyessä muuttumattomina odottaa laskevan edelleen vuonna 2002, elleivät ne löydä uusia markkinoita.
(599) Yksikään yhteistyössä toimivista vientiä harjoittavista tuottajista ei ilmoittanut aikovansa vähentää kapasiteettiaan lähitulevaisuudessa, eikä yksikään ilmoittanut aikovansa vähentää tuotantoaan Yhdysvaltojen toimenpiteiden vuoksi.
(600) Useimmat ilmoittivat pyrkivänsä korvaamaan Yhdysvaltojen viennin mahdollisen vähenemisen myymällä enemmän kotimarkkinoillaan, mutta tämän väitteen yhteydessä on otettava huomioon muuttumattomana pysyvä tai vähenevä kulutus näillä markkinoilla. Näin ollen on erittäin epätodennäköistä, että kyseiset tuottajat voivat lisätä merkittävästi myyntiään kotimarkkinoillaan. Ei ole myöskään todennäköistä, että ne voivat lisätä myyntiään muille vientimarkkinoille, sillä näillä markkinoilla useimmat tuottajat kärsivät jo Yhdysvaltojen markkinoiden sulkemisesta, eikä ole mitään viitteitä siitä, että kulutus lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä lisääntyisi merkittävästi näillä markkinoilla, mikä mahdollistaisi tuonnin lisäämisen.
(601) Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena yhteisöön uudelleen ohjautuvan kaupan potentiaalinen määrä on näin ollen 21000 tonnia, ellei lopullisia toimenpiteitä toteuteta. On syitä, joiden vuoksi tämä mahdollisuus ei ehkä kokonaisuudessaan toteudu, kuten Yhdysvaltojen tämänhetkinen korkea kotimainen hintataso, joka voi johtaa jonkin verran odotettua suurempaan tuontimäärään 30 prosentin tulleista huolimatta, sekä se, että kolmansien maiden tuottajat pystyvät mahdollisesti osittain korvaamaan Yhdysvaltojen markkinoiden menetykset myymällä enemmän kotimarkkinoillaan. Tämä saattaa joiltakin osin toteutua erityisesti niiden maiden osalta, jotka ovat ottaneet käyttöön suojatoimenpiteitä Yhdysvaltojen suojatoimien vastapainoksi. Tuottajat voivat myös kasvattaa varastojaan jonkin aikaa.
(602) Edelleen on kuitenkin huomattava mahdollisuus yhteisöön suuntautuvan viennin lisääntymiseen. Vuonna 2001 tapahtuneeseen lisäykseen oli monia syitä, joita yksilöitiin jo analysoitaessa vakavaa vahinkoa. Ne ovat edelleen olemassa ja niiden voidaan yhä odottaa lisäävän tuontia. Lisäksi uutena tekijänä vaikuttavat nyt Yhdysvaltojen suojatoimenpiteet, joiden seurauksena selvästi jää suuri määrä tuotantoa, jolle tuottajilla on suuri paine löytää ostajia. Komissio oletti aluksi, että 25-50 prosenttia edellä lasketusta määrästä (21000 tonnia) voitaisiin suunnata Yhdysvaltojen markkinoilta yhteisöön. Tämä merkitsisi noin 5000-10000 lisätonnin tuontia yhteisöön, mikä puolestaan kasvattaisi tuontia vielä noin 50 prosenttia vuoden 2001 ennätyksellisen korkeiden lukujen lisäksi. Näin ollen komissio on olettanut, että ilman lopullisia toimenpiteitä vähäisin kaupan uudelleen ohjautuminen olisi määrältään vähintään samansuuruinen kuin tuonnin lisäys yhteisöön vuosina 2000-2001 eli noin 3500 tonnia. Määrä on todennäköisesti suurempi, mutta on järkevää käyttää analyysin perustana varovaisia arvioita.
(603) Asiaan vaikuttaa myös se, että vuonna 2001 putkenosien tärkeimmät vientimarkkinat olivat Malesia (127 kilotonnia), Yhdysvallat (48 kilotonnia), yhteisö (14 kilotonnia), Kanada (12 kilotonnia) ja Japani (10 kilotonnia). Tämä osoittaa, että yhteisön markkinat olivat ja pysyvät viimeaikaisten toimenpiteiden jälkeen yhtenä maailman avoimimmista markkinoista. Euron vahvistuminen jonkin aikaa sitten suhteessa Yhdysvaltojen dollariin ja muihin suuriin valuuttoihin vuoden 2002 kahdella ensimmäisellä vuosineljänneksellä lisää tuonnin houkuttelevuutta yhteisön tuotantoon verrattuna lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä.
6.7.3. Yhdysvaltojen toimenpiteiden ennustetut vaikutukset
(604) Komissio on arvioinut, kuinka lopullisten toimenpiteiden määräämättä jättäminen mahdollisesti vaikuttaisi yhteisön tuottajiin ja millaista kaupan uudelleen ohjautuminen olisi Yhdysvaltojen polkumyynti- ja suojatoimenpiteiden seurauksena ja kuinka nämä toimenpiteet vaikuttavat yhteisön tuottajiin. Tältä osin komissio on todennut, että ilman yhteisön suojatoimenpiteitä merkityksellinen tuonti nousee väistämättä, minkä seurauksena yhteisön tuotannonalan tilanne heikkenee erittäin vakavasti. Koska yhteisön tuottajien tilanne on hyvin heikko, huomattavalla tuonnin lisääntymisellä olisi erittäin vakavia seurauksia. Odotettu noin 3500 tonnin kasvu johtaisi välittömästi yhteisön tuottajien myynnin huomattavaan vähenemiseen, ja tämä pienempi myynti vaikuttaisi nopeasti negatiivisesti muihin indikaattoreihin, jotka kuvaavat tuotannonalan tilaa.
(605) Ennustettu tuonnin kasvu heikentäisi merkittävästi yhteisön tuotannonalan tilannetta kaikkien niiden tekijöiden osalta, joita on arvioitu määritettäessä vakavaa vahinkoa. Välittömänä seurauksena olisi myynnin supistuminen ja hintojen aleneminen edelleen voimakkaasti, mikä taas vaikuttaisi kielteisesti tuotantoon, nostaisi yksikkökustannuksia ja lisäisi tappioita, jolloin välittömänä uhkana olisi tuotantolaitosten sulkeminen ja työntekijöiden irtisanominen. Varsinkin lisääntynyt hintapaine olisi valtava, ja tämä aikana, jolloin tappiot ovat kestämättömällä - 3,0 prosentin tasolla. Kielteisiä kokonaisvaikutuksia pahentaisikin suuresti se, että yhteisön tuottajat kärsivät jo nyt vakavaa vahinkoa viime vuosina lisääntyneen tuonnin takia.
6.7.4. Päätelmät
(606) Kun otetaan huomioon, että yhteisön tuottajille on jo nyt aiheutunut vakavaa vahinkoa, voidaan kohtuudella tehdä se päätelmä, että ilman lopullisia suojatoimenpiteitä tuonnin todennäköinen lisääntyminen entisestään heikentäisi merkittävästi yhteisön tuottajien tilannetta.
Tuote 18
Putkenosat (jatkoa)
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
7. TUOTE 19: LAIPAT
7.1. Tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tai suoraan kilpaileva tuote
7.1.1. Tarkasteltavana oleva tuote
(607) Tarkasteltavana oleva tuote on raudasta ja teräksestä valmistetut (muut kuin valetut) laipat, jäljempänä "laipat". Tuote luokitellaan tällä hetkellä CN-koodiin 7307 91 00.
(608) Teräslaipat ovat metalliosia, joiden avulla putkistojen osia voidaan liittää yhteen tai irrottaa toisistaan; ne valmistetaan yleensä hiiliteräsbilleteistä tai -tangoista takomalla ja sen jälkeen koneistamalla.
(609) Kaikilla laipoilla todettiin olevan samat ominaisuudet tai samankaltaiset fyysiset ja tekniset ominaisuudet sekä käyttötarkoitukset. Laippojen eri lajit ovat näin ollen yksi ainoa tuote, joka luokitellaan edellä mainittuun CN-koodiin.
7.1.2. Samankaltaiset tai suoraan kilpailevat tuotteet
(610) Komissio on tutkinut, onko yhteisön tuottajien tuottama tuote, jäljempänä "samankaltainen tuote", samankaltainen kuin tarkasteltavana oleva tuontituote. Tutkimuksen aikana komissio sai tietyiltä suurimmilta tarkasteltavana olevan tuotteen viejiltä ja tuojilta huomautuksia, joiden mukaan yhteisön tuottajat eivät valmistaneet tiettyjä yhteisöön tuotavia tarkasteltavana olevia tuotteita, eikä niitä sen vuoksi tulisi pitää samankaltaisena kuin tarkasteltavana oleva tuote.
(611) Komissio tutki nämä väitteet tarkkaan ottaen erityisesti huomioon seuraavat tutkimuksessa selvinneet seikat:
a) tuontituotteen ja yhteisön tuotteen kansainvälinen tariffiluokitus on sama. Lisäksi niiden fyysiset ominaisuudet kuten koostumus, koko, muoto ja pintarakenne olivat samanlaiset tai samankaltaiset ja niiden valmistuksessa noudatettiin kansainvälisesti tunnustettuja standardeja;
b) tuontituotetta ja yhteisön tuotetta myytiin samankaltaisia tai samanlaisia kaupan kanavia käyttäen ja hintatietoja oli helposti saatavilla (yksityiskohtaisia hintatietoja julkaistaan esimerkiksi alan julkaisuissa kuten Metal Bulletin ja Steel Weekly), ja tarkasteltavana oleva tuote ja yhteisön tuottajien tuote kilpailivat pääasiassa hinnalla;
c) tuontituotetta ja yhteisön tuotetta voitiin käyttää samoihin tai samankaltaisiin käyttötarkoituksiin ja ne olivat näin ollen suuressa määrin vaihtoehtoisia tai korvaavia tuotteita ja helposti vaihdettavissa keskenään; ja
d) kuluttajat pitivät tuontituotetta ja yhteisön tuotetta vaihtoehtoina, jotka voivat suorittaa tietyt tehtävät tietyn puutteen tai tarpeen täyttämiseksi, ja tältä osin viejien ja tuojien yksilöimät erot olivat ainoastaan tietylle asiakkaalle valmistettuja pieniä muunnoksia.
(612) Komissio on päätellyt, että kannanotoissa väitetyistä tuoteominaisuuksien teknisistä ja laadullisista eroista huolimatta tuontituote ja yhteisön tuote ovat "samankaltaisia tai suoraan kilpailevia".
7.2. Tuonnin lisääntyminen
(613) Komissio on tutkinut, onko tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti yhteisöön lisääntynyt niin suuressa määrin absoluuttisesti mitattuna tai suhteessa yhteisön tuotantoon ja/tai sellaisilla ehdoilla, että se aiheuttaa tai uhkaa aiheuttaa vakavaa vahinkoa yhteisön tuottajille. Komissio on keskittynyt tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin aivan viime vuosina, joilta tietoja oli saatavilla absoluuttisesti mitattuna sekä suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon (lukuun ottamatta käyttöä kytkösmarkkinoilla) ja kokonaistuotantoon. Seuraavassa taulukossa esitetään tuonnin kehitys absoluuttisesti mitattuna. Lisäksi tuontia verrataan sekä myytäväksi tarkoitettuun yhteisön tuotantoon että yhteisön kokonaistuotantoon (mukaan luettuna käyttö kytkösmarkkinoilla) kunakin vuonna ajanjaksolla 1997-2001.
Tuote 19
Laipat
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
(614) Vuosina 1997-2000 tuonti pysyi lähes ennallaan vaihdellen 70000 tonnista 77000 tonniin. Tämän seurauksena tuonti kasvoi kyseisenä ajanjaksona noin 10 prosenttia. Tuonti kasvoi suhteessa yhteisön kokonaistuotantoon noin 36 prosentista noin 48 prosenttiin ja suhteessa myytyyn tuotantoon 35,9 prosentista 47,6 prosenttiin.
(615) Vuodesta 2000 vuoteen 2001 tuonti lisääntyi huomattavasti eli 76600 tonnista 96800 tonniin. Tuonti siis kasvoi 20200 tonnia eli 26,4 prosenttia. Samaan aikaan myös kasvu suhteessa vapaiden markkinoiden tuotantoon oli erittäin merkittävää eli 29,0 prosenttia ja tuonnin kasvu suhteessa kokonaistuotantoon oli 27,8 prosenttia.
(616) Tarkasteltavana olevan tuotteen hinnat kohosivat vuosittain vuosina 1997-2001 ja nousivat yhteensä 11,4 prosenttia eli 932 euroon tonnilta vuonna 2001.
7.2.1. Kahden vuoden liukuvat keskiarvot
(617) Komissio on tarkastellut kahden vuoden liukuvia keskiarvoja selvittääkseen tuonnin perussuuntauksen vuodesta 1997 vuoteen 2001 ja määrittääkseen, onko tuonnin viimeaikainen lisääntyminen vakiintunut suuntaus. Niistä käy ilmi, että vuosien 1997/1998 ja 1999/2000 välillä tuonti vaihteli kaikilla kaksivuotiskausilla 73700 tonnista 77300 tonniin ja lisääntyi vuosien 1999/2000 ja 2000/2001 välillä yli 13 prosenttia 76700 tonnista 86700 tonniin.
7.2.2. Tuonnin markkinaosuus
(618) Tuonnin markkinaosuus kasvoi vuosina 1997-1999 37,1 prosentista 45,3 prosenttiin. Vuodesta 2000 lähtien tuonnin markkinaosuuden kasvu oli huomattavampaa; tuonti kasvoi ensin 50,1 prosenttiin (11 prosentin kasvu) ja sitten 56,0 prosenttiin (12 prosentin kasvu).
7.2.3. Päätelmät
(619) Tuonti kasvoi vuosina 1997, 1998 ja 1999. Tänä aikana tuonnin vuotuinen kasvuprosentti oli absoluuttisesti mitattuna 5,2 prosenttia (15,9 prosenttia suhteessa kokonaistuotantoon ja 13,2 prosenttia suhteessa vapailla markkinoilla myytyyn tuotantoon). Sen sijaan tuonnin vuotuinen kasvuaste vuosina 1999 ja 2000 oli absoluuttisesti mitattuna 13,0 prosenttia. Tuonnin vuotuinen kasvuaste oli vuosina 1999 ja 2000 yli kaksi kertaa suurempi kuin edellisellä jaksolla.
(620) Tuonnin kahden vuoden liukuvan keskiarvon kehitys viiden vuoden tutkimusajanjaksolla osoittaa, että tuonnin viimeaikaista kasvua ei voida katsoa vakiintuneeksi suuntaukseksi.
(621) Päätelmänä on, että viimeaikaista kasvua voidaan pitää äkillisenä, voimakkaana ja merkittävänä verrattuna edellisten vuosien kehitykseen.
7.3. Ennakoimattomat kehityssuuntaukset
7.3.1. Kaupan suojakeinojen käytön lisääntyminen Yhdysvalloissa
(622) Yhdysvallat, jonka osuus on noin kahdeksasosa maailman teräksenkulutuksesta, alkoi vuodesta 1998 lähtien Aasian kriisin(10) vuoksi soveltaa teräsalalla aikaisempaa enemmän kaupan suojakeinoja voidakseen suojella kotimarkkinoidensa tuottajia kilpailulta. WTO on tehnyt päätöksen osasta näitä toimenpiteitä, ja joidenkin käytetyistä menetelmistä on todettu olevan ristiriidassa WTO:n sääntöjen kanssa. Monet yhä voimassa olevista toimenpiteistä perustuvat kuitenkin samoihin menetelmiin.
(623) Seuraavassa taulukossa esitetään Yhdysvaltojen vuosina 1997-2001 teräsalalla tekemien polkumyynti- ja tasoitustulleja koskevien lopullisten päätösten lukumäärät ja osoitetaan toiminnan vilkastuminen kolmen viime vuoden aikana.
TAULUKON PAIKKA
(624) Vuoden 2001 aikana Yhdysvallat lisäksi ilmoitti uusista laaja-alaisista toimista teräsalalla. Tammikuussa 2001 Yhdysvallat pani vireille teräsalalla tutkimuksen Yhdysvaltojen vuonna 1974 annetun kauppalain 223 pykälän mukaisesti. Heinäkuussa 2001 Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komitea (International Trade Commission) pani vireille teräsalalla laaja-alaisen tutkimuksen Yhdysvaltojen vuonna 1974 annetun kauppalain 202 pykälän mukaisesti. Kansainvälisen kaupan komitea suositti joulukuussa 2001 suojatoimenpiteitä suurelle joukolle terästuotteita.
(625) Nämä toimet, jotka huipentuivat Yhdysvaltain presidentin 5 päivänä maaliskuuta 2002 ilmoittamiin suojatoimenpiteisiin, vähensivät entisestään terästuotteiden tuontia Yhdysvaltoihin ja johtivat maan teräksentuonnin supistumiseen 33 prosentilla vuosina 1998-2001. Erityisesti tämä suojakeino, josta oli puhuttu useita kuukausia ennen sen käyttöönottoa, hillitsi tuontia Yhdysvaltoihin, koska se loi epävarmuutta talouden toimijoiden keskuudessa. Se on itse asiassa kaikkien aikojen laajin kaupan suojatoimi, jonka WTO:n jäsen on ottanut käyttöön, ja koski noin 17 miljardin Yhdysvaltain dollarin tuontia.
7.3.2. Kaupan suojakeinojen käytön lisääntyminen Yhdysvalloissa tarkasteltavana olevan tuotteen osalta
(626) Komission väliaikaisissa suojatoimenpiteissä ja niihin liittyvässä tutkimuksessa hiilestä valmistettuja laippoja ja hiilestä valmistettuja putkenosia tarkastellaan erikseen kahtena erillisenä samankaltaisena tuotteena. Tämän johdosta laippojen osalta Yhdysvaltojen toteuttama tutkimus ja sen käyttöönottamat toimenpiteet ovat soveltamisalaltaan paljon laajempia kuin komission toimi.
(627) Komissio panee merkille, että vuonna 2001 laippojen tuonti yhteisöön lisääntyi 21 prosenttia pysyttyään vuosina 1999 ja 2000 vakaana. Äkillinen kasvu näyttää johtuvan pitkälti Kiinasta tulleesta tuonnista, jonka osalta Yhdysvallat on toteuttanut tutkimuksen, ja johon se nyt soveltaa suojatoimenpiteitä.
(628) Komissio katsoo, että terästuotteita koskevan suojatoimenpidetutkimuksen (jota ennakoitiin Yhdysvaltojen markkinoilla jo tammikuussa 2001, jolloin useissa lehtiartikkeleissa spekuloitiin välittömillä häiriöillä sekä Yhdysvaltojen että EU:n markkinoilla) vireillepanoa koskevan Yhdysvaltojen ilmoituksen ja laippojen yhteisön markkinoille suuntautuvan tuonnin lisääntymisen välillä on ajallinen yhteys. Vastaavuus on erityisen ilmeinen laippojen osalta. Vuosina 1997-2000 yhteisön laippojen tuonti pysyi vakaana. Se vaihteli 70000 tonnista 75000 tonniin. Vuonna 2001 ja samanaikaisesti Yhdysvaltain suojatoimenpidetutkimuksen kanssa tuonti kasvoi äkillisesti yli 26 prosenttia vuoden 2000 tasosta.
(629) Hiilestä valmistettujen laippojen Yhdysvaltoihin suuntautuvan tuonnin kehittymistä vuosina 1999-2001 koskeva tarkastelu ei tuottanut tulosta, sillä Yhdysvaltojen tuontitiedot eivät koske laippoja sellaisina kuin komissio ne määrittelee.
(630) Tätä suojakeinojen käyttöä ei voitu ennakoida Uruguayn kierroksen päättyessä. Kyse on suojalausekesopimuksessa edellytetyistä ennakoimattomista olosuhteista.
7.4. Yhteisön tuottajien määritelmä
(631) Laippoja koskeva yhteisön kokonaistuotanto on noin 160000 tonnia vuodessa. Yhteisön tuottajat, jotka toimivat tutkimuksessa yhteistyössä, ovat:
- Melesi & C. SRL, Italia;
- Metalfar Prodotti Industriali S.P.A., Italia;
- Ulma Forja S. Coop, Italia;
- Friedrich Geldbach GmbH & Co, Saksa;
- Bifrangi S.P.A., Italia, ja
- Bebitz GmbH, Saksa.
(632) Ne ovat kaikki Fachvereinigung Stahlflanschen e.V:n jäseniä ja edustivat noin 53 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen koko tuotannosta yhteisössä. Niiden tuotanto muodostaa näin ollen pääosan yhteisön kokonaistuotannosta asetuksen (EY) N:o 3285/94 5 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja asetuksen (EY) 519/94 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Näin ollen niiden katsotaan tässä menettelyssä olevan yhteisön tuottajia.
7.5. Vakava vahinko
7.5.1. Johdanto
(633) Määrittääkseen, aiheutuuko tai uhkaako samankaltaisen tuotteen yhteisön tuottajille aiheutua vakavaa vahinkoa, komission yksiköt ovat arvioineet kaikkia asiaan liittyviä objektiivisia ja määrällisesti mitattavia tekijöitä, jotka vaikuttavat yhteisön tuottajien tilanteeseen. Komissio on arvioinut tarkasteltavana olevan tuotteen osalta erityisesti tuonnin, kulutuksen, tuotannon, tuottavuuden, kapasiteetin, kapasiteetin käyttöasteen, myynnin, markkinaosuuden, hintojen, kannattavuuden ja työllisyyden kehitystä vuosina 1997-2001. Kyseiset taloutta koskevat tiedot on esitetty tämän tuoteanalyysin lopussa.
7.5.2. Tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
TAULUKON PAIKKA
(634) Arvioitu kokonaistuotantokapasiteetti supistui vuodesta 1997 vuoteen 2001 263000 tonnista 220000 tonniin eli 16,3 prosenttia. Yhteisön kapasiteetin vähentyminen on osittain yhteydessä yhteisön tuotantolaitosten sulkemisiin, joista viimeisin tapahtui vuonna 2001. Kuten edellä todettiin tuotanto väheni nopeammin kuin kapasiteetti heikkeni. Tämän vuoksi kapasiteetin käyttöaste heikkeni vuosina 1997-2000 79 prosentista 71 prosenttiin. Vuonna 2001 kapasiteetin käyttöaste kasvoi 73 prosenttiin. Tämä johtui kuitenkin tuotantolaitosten sulkemisesta eikä tuotannon kasvusta.
7.5.3. Kokonaistuotanto ja käyttö kytkösmarkkinoilla
TAULUKON PAIKKA
(635) Yhteisön tuotanto väheni vuosina 1997-2001 208200 tonnista 160800 tonniin. Laskua oli 22,7 prosenttia ja tämä oli suoraa seurausta yhteisön myynnin vähenemisestä kuten edellä todettiin.
(636) Olisi pantava merkille, että monen terästuotteen osalta on erotettava selkeästi toisistaan tuotanto kytkösmarkkinoille ja myynti vapaille markkinoille. Laippojen osalta tutkimuksesta on ilmennyt, että tuotanto kytkösmarkkinoille on niin vähäistä (2 prosenttia vuonna 2001), että sillä ei katsota olevan mitään vaikutusta vahinkoa koskevan tarkastelun kannalta. Näin ollen katsotaan, että myytäväksi tarkoitettu tuotanto on kokonaisuudessaan kilpaillut suoraan tuonnin kanssa.
7.5.4. Työllisyys ja tuottavuus
TAULUKON PAIKKA
(637) Yhteisön tuottajien työntekijöiden määrä on vähentynyt tasaisesti koko tutkimusajanjakson eli 963 henkilöstä 846 henkilöön vuosina 1997-2000.
(638) Tuottavuus heikkeni merkittävästi vuonna 1998, minkä jälkeen tilanne on vakiintunut noin 190 tonniin työntekijää kohden.
7.5.4.1. Kassavirta
TAULUKON PAIKKA
(639) Kassavirtaa voitiin tarkastella vain yhteistyössä toimineiden tarkasteltavana olevaa tuotetta valmistavien yritysten tasolla eikä pelkästään suhteessa tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Näin ollen tätä indikaattoria ei pidetty yhtä merkityksellisenä kuin muita edellä esitettyjä indikaattoreita. On kuitenkin ilmeistä, että tilanne oli positiivinen vuosina 1997-2001 ja vuodesta 1999 vuoteen 2001.
7.5.4.2. Sijoitetun pääoman tuotto
TAULUKON PAIKKA
(640) Sijoitetun pääoman tuottoa oli mahdollista tarkastella ainoastaan yhteistyöhön osallistuneiden tarkasteltavana olevaa tuotetta tuottavien yritysten tasolla eikä yksinomaan tarkasteltavana olevan tuotteen osalta. Siksi myös tätä indikaattoria pidettiin vähemmän merkityksellisenä kuin edellä esitettyjä muita indikaattoreita. Siitä käy kuitenkin ilmi negatiivinen tilanne vuosina 1997-2001 ja vuodesta 1999 vuoteen 2001.
7.5.5. Kulutus
TAULUKON PAIKKA
(641) Laippojen kulutus yhteisössä määritettiin yhteisön tuottajien kokonaismyynnin ja Eurostatin tilastoista ilmenevän, tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisöön suuntautuneen kokonaistuonnin perusteella.
(642) Yhteisön kulutus väheni vuosina 1997-2000 187500 tonnista 152900 tonniin eli yli 18 prosenttia. Vuonna 2001 kulutus kasvoi 13 prosenttia vuoteen 2000 verrattuna, mutta se alitti edelleen 7,8 prosentilla vuoden 1997 tason.
7.5.6. Myyntimäärät
TAULUKON PAIKKA
(643) Yhteisön myynti väheni koko ajanjaksolla 41800 tonnia (117900 tonnista 76100 tonniin) eli yli 35 prosenttia.
7.5.7. Markkinaosuus
TAULUKON PAIKKA
(644) Yhteisön tuottajien osuus yhteisön markkinoista väheni tasaisesti vuosina 1997-2001 63 prosentista 44 prosenttiin.
7.5.8. Varastot
TAULUKON PAIKKA
(645) Varastot kasvoivat vuonna 1998 ja pysyivät tämän jälkeen vakaina absoluuttisesti tarkasteltuna. Tuotannon vähenemiseen nähden varastot ovat kuitenkin kasvaneet hieman eli 17 prosentista 19 prosenttiin vuosina 1998-2001.
7.5.9. Samankaltaisen tuotteen hinta ja hinnan alittavuus
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
(646) Vuosina 1997-1999 yhteisön tuottajien keskihinnat vaihtelivat 1400 eurosta tonnilta 1500 euroon tonnilta. Vuonna 2000 hinnat laskivat 320 euroa tonnilta (22,1 %) ja edelleen 64 euroa tonnilta (5,7 %) vuonna 2001. Hinnan alittavuuden tason määrittämiseksi hintatietoja tutkittiin vertailukelpoisilta ajanjaksoilta saman myyntimäärän ja samantapaisille asiakkaille suuntautuneen myynnin osalta. Yhteisön tuottajien laskuttamien hintojen ja yhteisöön vientiä harjoittavien tuottajien hintojen vertailu osoittaa, että tuontihinnat olivat keskimäärin 10,3 prosenttia alhaisemmat kuin kotimarkkinahinnat vuonna 2001.
PIC FILE= "L_2002261FI.010601.TIF
7.5.10. Kannattavuus
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
(647) Vuodesta 1998 alkaen yhteisön tuottajien yhteisön myynnin kannattavuus heikentyi huomattavasti ja painui tappiolle vuonna 2001. Negatiivisesta suuntauksesta on lisäosoituksena se, että vuoden 2001 ensimmäisen vuosineljänneksen ja vuoden 2002 ensimmäisen vuosineljänneksen tietojen perusteella yhteisön tuottajien kotimarkkinamyynnin kannattavuus laski 0,0 prosentista - 4,1 prosenttia tappiolle.
(648) Viitehinnan alittavuus kertoo kuinka paljon alhaisempi tuontituotteen hinta on verrattuna siihen hintatasoon, johon yhteisön tuottajat voisivat odottaa pääsevänsä vahinkoa aiheuttamattomassa tilanteessa. Viitehinnan alittavuuden taso laskettiin yhteisön tuotteen keskimääräisen vahinkoa aiheuttamattoman tonnihinnan perusteella. Tämä hinta laskettiin lisäämällä yhteisön tuotteen tuotantokustannuksiin 8 prosentin voittomarginaali. Tätä voittomarginaalia pidettiin kohtuullisena, koska se viittaa yhteisön tuottajien voittoon tavanomaisessa kaupankäynnissä, johon ei ole vaikuttanut äkillinen, voimakas tuonnin lisääntyminen. Vahinkoa aiheuttamatonta hintaa verrattiin kyseisen tuontituotteen keskimääräiseen painotettuun hintaan tonnilta vuonna 2001. Näiden kahden hinnan ero ilmaistiin prosenttimääränä tuontituotteen cif-hinnasta yhteisön rajalla, minkä perusteella viitehinnan alittavuus oli 23,0 prosenttia.
7.5.11. Päätelmät
(649) Tiedot osoittavat, että tuotantokapasiteetti, kapasiteetin käyttöaste, tuotanto ja työllisyys ja tuottavuus ovat kehittyneet negatiivisesti, ja negatiivista kehitystä voidaan havaita myös kassavirrassa ja sijoitetun pääoman tuotossa.
(650) Tämän lisäksi varastot kasvoivat ja myynti, markkinaosuus ja kannattavuus kehittyivät negatiivisesti.
(651) Vuonna 2001, jolloin tuonti saavutti korkeimman tasonsa viiden vuoden tarkastelujakson aikana (96754 tonnia), yhteisön tuottajien yhteisön myynnin määrä oli pienimmillään ja niiden markkinaosuudet pienenivät merkittävästi. Myös hinnat laskivat alimmilleen viiteen vuoteen ja yhteisön tuottajien kannattavuus heikkeni.
(652) Näiden tekijöiden yhteisvaikutus ilmenee taloudellisista indikaattoreista. Erityisesti kapasiteetin käyttöaste kääntyi notkahduksen jälkeen jälleen hienoiseen kasvuun kapasiteetin vähentämisen seurauksena. Työllisyys heikkeni ja tuottavuus pysyi suhteellisen vakaana. Kassavirran kohdalla voitiin havaita positiivista kehitystä ja sijoitetun pääoman tuoton kohdalla negatiivista kehitystä. Kulutus väheni vuoteen 2000 saakka ja elpyi jälleen vuonna 2001. Myynti heikkeni tuntuvasti erityisesti vuodesta 1999 vuoteen 2000 ja markkinaosuudet pienenivät merkittävästi. Varastot pysyivät suhteellisen vakaina ja kasvoivatkin hieman ja hinnat laskivat siten, että hinnan alittavuus oli 10 prosenttia. Samaan aikaan kannattavuus heikkeni.
(653) Yhteisön tuottajille on aiheutunut vahinkoa sekä vähentyneistä myyntimääristä että hintojen laskusta. Kokonaiskulutus on niin ikään vähentynyt ja yhteisön tuottajien tuotantomäärät yhteisön markkinoilla ovat edelleenkin vähentyneet, mikä on johtanut markkinaosuuden merkittävään pienenemiseen ja ennen kaikkea jatkuviin tappioihin.
(654) Ottaen huomioon kaikki nämä tekijät ja erityisesti vapaita markkinoita koskevan tarkastelunsa perusteella komissio päättelee, että yhteisön tuottajille on aiheutunut vakavaa vahinkoa.
7.6. Syy-yhteys
(655) Tuonnin lisääntymisen ja vakavan vahingon välisen syy-yhteyden selvittämiseksi ja jotta voidaan varmistaa, että muista tekijöistä aiheutuvan vahingon ei katsota johtuneen tuonnin lisääntymisestä, komissio on menetellyt seuraavasti:
- vahingollisina pidettyjen tekijöiden vahingolliset vaikutukset on eroteltu toisistaan,
- nämä vahingolliset vaikutukset on jaettu niiden taustalla oleville vahinkoa aiheuttaville tekijöille, ja
- sen jälkeen, kun vahinko oli jaettu kaikille todetuilla vahinkoa aiheuttaville tekijöille, komissio määritti, onko tuonnin lisääntyminen vakavan vahingon aito ja merkittävä syy.
7.6.1. Kasvaneen tuonnin vaikutus
(656) Laippojen markkinat ovat avoimet hankintalähteiden, asiakkaiden ja hintojen suhteen. Näin ollen tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tuote kilpailevat pääasiassa hinnoilla.
(657) Vuosina 1999-2001 tuonnin markkinaosuus kasvoi 45,3 prosentista 56,0 prosenttiin ja yhteisön tuottajien markkinaosuus pienentyi 54,7 prosentista 44,0 prosenttiin. Samaan aikaan tuonti lisääntyi 45,4 prosentista 61,4 prosenttiin vapailla markkinoilla myydystä tuotannosta. Näin ollen tuonti on lisääntynyt myös suhteessa tuotantoon yhteisön tuottajien kustannuksella.
(658) Hintojen osalta todettakoon, että tuontituotteen keskimääräinen yksikköhinta yhteisön markkinoilla itse asiassa kohosi 887 eurosta tonnilta to 932 euroon tonnilta vuodesta 1999 vuoteen 2001 ja yhteisön tuotteen keskimääräinen yksikköhinta laski 1125 eurosta tonnilta 1061 euroon tonnilta. Vaikuttaa siltä, että tarkastelujakson alkupuolella yhteisön tuotannonala kykeni säilyttämään hintatasonsa. Kun tuonti sai kuitenkin edelleen suurempia osuuksia markkinoista, yhteisön tuotannonalan oli pakko laskea hintojaan. Tuontihintojen noususta ja yhteisön tuotannonalan hintojen laskusta huolimatta hinnanalittavuus oli kuitenkin edelleen merkittävä vuonna 2001 (10,3 prosenttia). Näillä avoimilla markkinoilla kyseisellä hinnan alittavuudella oli ratkaiseva vaikutus. Samankaltaisen tuotteen keskimääräisen yksikköhinnan lasku olisi jo sinänsä vähentänyt yhteisön tuottajien myyntituloja yhteisössä 26,6 prosenttia (35,6 miljoonaa euroa) vuonna 2001. Kun otetaan huomioon, että myynnin määrä samaan aikaan pieneni, yhteisön myyntitulot vähenivät tosiasiallisesti 53,1 miljoonaa euroa. Kiinteiden kustannusten osuus yhteisön tuottajien yleiskustannuksista on merkittävä. Näin ollen myyntitulojen väheneminen vähensi kannattavuutta suhteellisesti enemmän, ja vuonna 2001 yhteisön tuottajille aiheutuikin - 1,1 prosentin tappio.
(659) Näistä syistä katsotaan, että alhaisilla hinnoilla tapahtuvan tuonnin lisääntymisen ja yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon välillä on yhteys ja että tuonnin lisääntyminen on aiheuttanut vakavaa vahinkoa, sillä se on erityisesti aiheuttanut hintapainetta ja pienentänyt yhteisön tuottajien myyntimääriä yhteisön markkinoilla.
7.6.2. Kulutuksen muutoksen vaikutukset
(660) Komissio tarkasteli kulutuksen vähenemisen mahdollisia vahingollisia vaikutuksia yhteisössä vuosina 1997 ja 2001. On huomattava, että kulutus heikkeni määrällisesti vähän eli vain 14600 tonnia ja että kulutus itse asiassa kasvoi vuosina 1999-2001.
(661) Näin ollen kulutuksen heikkeneminen on saattanut aiheuttaa vahinkoa vuosina 1997-1999, mutta se ei ole vaikuttanut vahingon aiheutumiseen vuosina 1999-2001. Tässä yhteydessä vahinko aiheutui pääasiassa viisivuotiskauden alkupuolella ja sen katsotaan olevan vähemmän merkittävää kuin jos se olisi aiheutunut kyseisen viisivuotiskauden loppupuolella.
7.6.3. Viennin vaikutus
(662) Komissio on tarkastellut myös viennin vähenemisen vaikutusta.
TAULUKON PAIKKA
(663) Vuosina 1997-1998 yhteisön tuottajien laippojen vientimäärä laski 75700 tonnista 66600 tonniin. Vuosina 1998-2000 vienti kasvoi 18000 tonnia, jonka jälkeen se väheni 3100 tonniin vuonna 2001. Viiden vuoden tarkastelujakson aikana vienti kasvoi noin 5800 tonnia. Näin ollen viennin väheneminen ei ole kokonaisuutena katsoen vaikuttanut vahingon aiheutumiseen vuosina 1999-2001.
(664) Edellä esitetyistä syistä päätellään, että viennin vähenemisen ja havaitun vahingon välillä on jonkinlainen yhteys ainakin vuosina 2000 ja 2001.
7.6.4. Liikakapasiteetin vaikutus
(665) Komissio on lisäksi tutkinut, onko yhteisön tuottajien liikakapasiteetti saattanut aiheuttaa vahinkoa. Vuosina 1997-2001 yhteisön tuotannonala supisti arvioitua teoreettista kokonaistuotantokapasiteettia 263000 tonnista 220000 tonniin ja kyseisen kapasiteetin käyttöaste vaihteli 71 ja 79 prosentin välillä. Aluksi olisi huomattava, että laipat, kuten putkenosatkin, ovat valmis tuote. Ottaen huomioon, että kapasiteetti supistui ja kapasiteetin käyttöaste pysyi suhteellisen vakaana, vahingon katsotaan jääneen vaikutuksiltaan vähäiseksi.
7.6.5. Rakennemuutoksen vaikutus
(666) Komissio tarkasteli myös, ovatko yhteisön tuottajien viime vuosina toteuttamien rakenneuudistusten kustannukset aiheuttaneet vahinkoa. Tämän osalta on todettava, että rakenneuudistus aiheuttaa yleensä lyhyen aikavälin kustannuksia (kuten erorahat, hankintakustannukset jne.), jotka ovat pienempiä kuin keskipitkällä aikavälillä tehokkuuden parantumisesta saatavat hyödyt. Meneillään olevan järkeistämisprosessin vuoksi tämä merkitsee sitä, että lyhyen aikavälin kustannukset, vaikka ne olisivatkin pieniä, vaikuttivat kustannusrakenteeseen.
7.6.6. Vahingollisten vaikutusten syyksilukeminen
(667) Yhteisön tuottajille aiheutunut vahinko ilmeni lähinnä markkinaosuuden vähenemisenä ja taloudellisten tappioiden syvenemisenä. Komissio totesi, että tuonnin kasvun lisäksi vahinkoon vaikuttivat seuraavat neljä tekijää: kulutuksen väheneminen, viennin väheneminen, liikakapasiteetti ja käynnissä olevat järkeistämistoimet.
(668) Kulutus väheni arvioilta 1,6 prosenttia vuodessa, mutta lasku oli jyrkempi vuosina 1997-2000. Kulutus itse asiassa lisääntyi vuosina 2000-2001. Tuonnin kehitys ei kuitenkaan lainkaan seurannut kulutuksen kehitystä ja komissio katsookin, että kulutuksen vähäinen notkahdus ei vaikuttanut merkittävästi määriin tai hintoihin.
(669) Myös vientimyynti väheni vuonna 2001 vuoteen 2000 verrattuna. Kokonaisuutena katsoen yhteisön tuotannonalan vientimyynti kuitenkin kasvoi vuosina 1999-2001 ja vaikutusten katsotaan jääneen vähäisiksi. Komissio katsoo näin ollen, että vientimyynti ei vaikuttanut merkittävästi määriin tai hintoihin.
(670) Kapasiteetti pieneni vuosina 1997-2001 ja samaan aikaan yhteisön tuotannonalan kyseisen kapasiteetin käyttöaste pysyi noin 70-80 prosentissa. Ottaen huomioon, että käyttöaste ei merkittävästi vaihdellut ja se oli kasvanut vuosina 2000 ja 2001 ja että kapasiteettia oli yritetty pienentää, komissio katsoo, että kapasiteetin käyttöaste ei vaikuttanut merkittävästi määriin tai hintoihin.
(671) Käynnissä olevien järkeistämistoimien osalta komissio katsoo niin ikään, että vaikutus yhteisön tuottajien kustannusrakenteeseen ei ollut merkittävä etenkään alhaisilla hinnoilla tapahtuneen tuonnin hintoihin kohdistuneeseen vaikutukseen verrattuna.
(672) Komissio toteaa, että yhteisön tuottajien myyntimäärien, myyntihintojen ja kannattavuuden väheneminen johtui pääasiassa tuonnin lisääntymisestä; tuonti kasvoi huomattavasti nopeammin kuin kulutus vuonna 2001 ja se kasvoi myös kulutuksen vähentyessä vuonna 2000.
7.6.7. Päätelmät
(673) Tutkittuaan tiedossa olevien muiden tekijöiden vahingolliset vaikutukset ja tarkasteltuaan niitä erillään toisistaan sekä erillään lisääntyneen tuonnin vahingollisista vaikutuksista sekä varmistettuaan, että muiden tekijöiden aiheuttama vahinko ei johdu tuonnista, komissio päättelee, että lisääntyneen tuonnin ja yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon välillä on aito ja merkittävä yhteys.
7.7. Muut kehityssuuntaukset
(674) Komissio on lisäksi analysoinut eräitä tekijöitä, joiden perusteella voidaan päätellä, että yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon voitaisiin odottaa huomattavasti lisääntyvän, jos tuonti jatkuu nykytasolla tai lisääntyy.
7.7.1. Teräsalaa koskevat Yhdysvaltojen suojatoimenpiteet
(675) Palautetaan mieleen, että Yhdysvallat otti 5 päivänä maaliskuuta 2002 käyttöön suojatoimenpiteitä, jotka koskivat tiettyjä terästuotteita, myös laippoja. Toimenpiteet tulivat voimaan 20 päivänä maaliskuuta 2002, ja niillä korotetaan Yhdysvaltoihin suuntautuvasta tuonnista arvon perusteella kannettavaa tullia ensimmäisenä vuotena 13 prosenttia, toisena vuotena 10 prosenttia ja kolmantena vuotena 7 prosenttia. Toimenpiteitä ei sovelleta Israeliin, Jordaniaan, Kanadaan ja Meksikoon eikä eräisiin kehitysmaiksi luokiteltuihin maihin.
7.7.2. Teräsalaa koskevista Yhdysvaltojen suojatoimenpiteistä johtuva kaupan uudelleen ohjautuminen
(676) Komissio tutki Yhdysvaltojen toimenpiteiden todennäköisen vaikutuksen analysoimalla tärkeimpien Yhdysvaltoihin vievien maiden tilannetta.
(677) Yhdysvallat toi vuonna 2001 96900 tonnia tuotteita, jotka luokitellaan samaan HS-nimikkeeseen kuin laipat. Suurimmat näiden tuotteiden viejät Yhdysvaltoihin olivat yhteisö (52,0 % / 50400 tonnia), Intia (28,5 % / 27600 tonnia) ja Kiina (6,7 % / 6500 tonnia).
(678) Näiden tuotteiden kokonaisvienti Yhdysvaltoihin vuonna 2001 Yhdysvaltojen suojatoimenpiteiden kohteena olevista maista (lukuun ottamatta tuottajia yhteisössä ja niissä maissa, jotka eivät kuulu suojatoimenpiteiden piiriin laippojen osalta) oli 12500 tonnia. Tiettyjen toimittajien tietyt tuotteet on myös jätetty Yhdysvaltojen suojatoimenpiteiden ulkopuolelle, mutta näiden määrien ei katsota olevan merkittäviä laippojen osalta.
(679) Komissio tutki tämän jälkeen, onko todennäköistä, että suojatoimilla rajoitettu pääsy Yhdysvaltojen markkinoille johtaisi yhteisöön suuntautuvan viennin lisääntymiseen. Komissio tutki yhteistyössä toimineiden viejien kapasiteettitilannetta. Ilmeni, että ne olivat lisänneet hiukan kapasiteettiaan vuosina 1999-2001. Yksikään yhteistyössä toimineista vientiä harjoittavista tuottajista ei ilmoittanut aikovansa vähentää kapasiteettiaan lähitulevaisuudessa eikä yksikään ilmoittanut aikovansa vähentää tuotantoaan Yhdysvaltojen toimenpiteiden vuoksi.
(680) Useimmat ilmoittivat pyrkivänsä korvaamaan Yhdysvaltoihin suuntautuvan vientinsä vähenemisen lisäämällä kotimarkkinamyyntiään, mutta tämän väitteen esittämisajankohtana kulutus kyseisillä markkinoilla oli vakaata tai laskevaa. Näin ollen on erittäin epätodennäköistä, että kyseiset tuottajat voivat lisätä merkittävästi myyntiään kotimarkkinoillaan. Ei ole myöskään todennäköistä, että ne voivat lisätä myyntiään muille vientimarkkinoille, sillä näillä markkinoilla useimmat tuottajat kärsivät jo Yhdysvaltojen markkinoiden sulkemisesta, eikä ole mitään viitteitä siitä, että kulutus lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä lisääntyisi merkittävästi näillä markkinoilla, mikä mahdollistaisi tuonnin lisäämisen.
(681) Kauppa, joka ilman lopullisia toimenpiteitä voisi mahdollisesti ohjautua yhteisöön Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena, on määrältään yli 12500 tonnia. On syitä, joiden vuoksi tämä mahdollisuus ei ehkä kokonaisuudessaan toteudu, kuten Yhdysvaltojen tämänhetkinen korkea kotimainen hintataso, joka voi johtaa jonkin verran odotettua suurempaan tuontimäärään 30 prosentin tulleista huolimatta, ja se, että kolmansien maiden tuottajat pystyvät mahdollisesti osittain korvaamaan Yhdysvaltojen markkinoiden menetykset lisäämällä kotimarkkinamyyntiään. Tämä saattaa joiltakin osin toteutua erityisesti niiden maiden osalta, jotka ovat ottaneet käyttöön suojatoimenpiteitä Yhdysvaltojen suojatoimien vastapainoksi. Tuottajat voivat myös kasvattaa varastojaan jonkin aikaa.
(682) Yhteisöön suuntautuvan viennin lisääntymiseen on kuitenkin edelleen hyvin merkittävät mahdollisuudet. Vuonna 2001 tapahtuneeseen lisäykseen oli monia syitä, joita yksilöitiin jo analysoitaessa vakavaa vahinkoa. Ne ovat edelleen olemassa ja niiden voidaan yhä odottaa lisäävän tuontia. Lisäksi uutena tekijänä on Yhdysvaltojen suojatoimet, joiden tuloksena on huomattava tuotantomäärä, jolle tuottajat etsivät ostajia valtavan paineen alaisina. Näissä olosuhteissa voidaan kohtuudella olettaa, että ilman lopullisia toimenpiteitä kaupan uudelleen ohjautuminen olisi kaikkein pienimmillään 25-50 prosenttia edellä lasketusta määrästä (12500 tonnia), joka voisi ohjautua muualle Yhdysvaltojen markkinoilta. Määrä on todennäköisesti suurempi, mutta on järkevää käyttää analyysin perustana varovaisia arvioita.
(683) On niin ikään pantava merkille, että vuonna 2001 laippojen suurimmat vientimarkkinat olivat yhteisö (96800 tonnia) ja Yhdysvallat (96900 tonnia). Muita suuria vientimarkkinoita olivat Japani (40300 tonnia), Kanada (25500 tonnia), Malesia (13600 tonnia) ja Etelä-Korea (9300 tonnia). Tästä on nähtävissä, että yhteisö oli ja on yhä viimeaikaisten toimenpiteiden jälkeen yksi maailman avoimimmista markkinoista. Euron viimeaikainen vahvistuminen Yhdysvaltain dollariin ja muihin tärkeimpiin valuuttoihin nähden lisää lyhyellä ja pitkällä aikavälillä tuonnin houkuttelevuutta yhteisön tuotantoon verrattuna.
7.7.3. Yhdysvaltojen toimenpiteiden ennustetut vaikutukset
(684) Komissio on arvioinut, kuinka lopullisten toimenpiteiden käyttöön ottamatta jättäminen mahdollisesti vaikuttaisi yhteisön tuottajiin. Lisäksi komissio on arvioinut Yhdysvaltojen suojatoimenpiteistä johtuvaa kaupan uudelleen ohjautumista. Komissio on todennut, että ilman yhteisön suojatoimenpiteitä tuonti lisääntyy huomattavasti väistämättä, minkä seurauksena yhteisön tuotannonalan tilanne heikkenee erittäin vakavasti ja huomattavasti. Koska yhteisön tuottajien tilanne on hyvin heikko, huomattavalla tuonnin lisääntymisellä olisi erittäin vakavia seurauksia. Odotettu 3000-6000 tonnin lisäys johtaisi välittömästi siihen, että yhteisön tuottajien myynti vähenisi edelleen huomattavasti, ja myynnin väheneminen vaikuttaisi hyvin pian kielteisesti muihin indikaattoreihin, joilla tuotannonalan tilaa tarkastellaan.
(685) Ennakoitu tuonnin lisääntyminen heikentäisi yhteisön tuotannonalan tilannetta huomattavasti kaikkien niiden tekijöiden osalta, joita on arvioitu määritettäessä vakavaa vahinkoa. Välittömänä seurauksena olisi myynnin väheneminen ja hintojen aleneminen edelleen voimakkaasti, mikä taas vaikuttaisi kielteisesti tuotantoon, nostaisi yksikkökustannuksia ja lisäisi tappioita, jolloin välittömänä uhkana olisi tuotantolaitosten sulkeminen ja työntekijöiden irtisanominen. Varsinkin lisääntynyt hintapaine olisi valtava, ja tämä aikana, jolloin tappiot ovat kestämättömällä - 4,1 prosentin tasolla. Kielteisiä kokonaisvaikutuksia pahentaisi suuresti se, että yhteisön tuottajille on jo nyt aiheutunut vakavaa vahinkoa viime vuosien lisääntyneen tuonnin takia.
7.7.4. Päätelmät
(686) Kun otetaan huomioon, että yhteisön tuottajille on jo nyt aiheutunut vakavaa vahinkoa, ja on erittäin todennäköistä, että tuonti lisääntyy huomattavasti edelleen, jos lopullisia suojatoimenpiteitä ei oteta käyttöön, voidaan kohtuudella päätellä, että tuonnin lisääntyminen tulee huomattavasti pahentamaan yhteisön tuottajien tilannetta. Lisäksi tilannetta pahentaa yhteisön viennin merkittävä väheneminen Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena.
Tuote 19
Laipat (jatkoa)
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
8. YHTEISÖN ETU
8.1. Alustavat huomautukset
(687) Suojatoimenpiteiden tarkoituksena on korjata ennakoimattomista kehityssuuntauksista aiheutunut vakava vahinko ja estää, ettei tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajille yhteisössä aiheudu lisää vakavaa vahinkoa. Ennakoimattomien tapahtumien, tuonnin lisääntymisen ja vakavan vahingon lisäksi komissio on tutkinut sitä, onko olemassa pakottavia syitä, joiden perusteella voitaisiin päätellä, että toimenpiteiden käyttöönotto ei olisi yhteisön edun mukaista. Tätä tarkoitusta varten mahdollisten toimenpiteiden vaikutus kaikkiin tuotteita 1, 2, 3, 4, 5, 18 ja 19 koskevissa menettelyissä mukana oleviin osapuoliin sekä toimenpiteiden käyttöönoton tai käyttöön ottamatta jättämisen seuraukset otettiin huomioon käytettävissä olevan näytön perusteella.
8.2. Yhteisön tuottajien etu
(688) Kaikkien seitsemän tuotteen yhteisön tuottajat ovat elinkelpoisia ja kilpailukykyisiä normaaleissa markkinaolosuhteissa. Tarkastelujakson aikana monet yhteisön tuottajat toteuttivat mittavia järkeistämis- ja rakenneuudistushankkeita kilpailukykynsä säilyttämiseksi maailman teräsmarkkinoiden ja niiden asiakasmarkkinoiden maailmanlaajuistuessa. Yhteisön tuottajien toiminta maailmanlaajuisesti on osoitus niiden sopeutumiskyvystä ja elinkelpoisuudesta. Mikäli alhaisilla hinnoilla tapahtuvan tuonnin lisääntymistä ei ehkäistä ottamalla käyttöön lopullisia suojatoimenpiteitä, nämä pyrkimykset vaarantuisivat selvästi ja on mahdollista, että joidenkin yhteisön tuottajien olisi lopetettava toimintansa.
8.3. Yhteisön tuojien ja käyttäjien etu
(689) Sen arvioimiseksi, miten toimenpiteiden toteuttaminen tai toteuttamatta jättäminen vaikuttaisi tuojiin ja käyttäjiin, komissio lähetti kyselylomakkeen kaikkien seitsemän tuotteen tiedossa oleville tuojille ja käyttäjille yhteisön markkinoilla. Tuojilta saatiin seitsemän vastausta, mutta muilta kuin tuojiin etuyhteydessä olevilta käyttäjiltä saatiin ainoastaan yksi vastaus. Paikalla tehdyt tutkimukset tapahtuivat kahden tarkasteltavana olevan tuotteen tuojan tiloissa.
(690) Eräät tarkasteltavana olevan tuotteen tuojat väittivät, että toimenpiteiden käyttöönotto aiheuttaisi kohtuutonta häiriötä, suuria hallinnointikustannuksia ja olisi tarpeetonta. Niiden mielestä polkumyyntiasetuksissa säädetään jo riittävistä keinoista hallita tuonnin äkillistä kasvua, joka aiheuttaa häiriöitä, ja uusi lainsäädäntö loisi ei-toivotun lisäesteen vapaalle kaupalle. Toiset taas suhtautuivat varovaisen myönteisesti toimenpiteisiin sillä perusteella, että ne vakauttaisivat markkinoita.
(691) Lisäksi tietyt tuojat, jotka eivät toimineet yhteistyössä suojatoimenpidemenettelyissä, asettuivat vastustamaan väliaikaisia suojatoimenpiteitä sillä perusteella, että ne ovat perusteettomia ja vahingoittaisivat vakavasti niiden yritysten taloudellista tilannetta. Näiden väitteiden tueksi ei esitetty näyttöä ja ne vaikuttavat epätodennäköisiltä ehdotettujen toimenpiteiden muoto huomioon ottaen.
(692) Tässä yhteydessä olisi huomattava, että ehdotetut toimenpiteet ovat tariffikiintiöitä, jotka koskevat tavanomaista korkeampia tuontimääriä. Tämän lisäksi on epätodennäköistä, että kiintiön lisääminen ja kiintiön ylittyessä maksettavan tullin alentaminen asteittain lopullisten toimenpiteiden voimassaolon ajan heikentäisi kohtuuttomasti käyttäjien ja tuojien etuja etenkään, kun lisätulleja on maksettava ainoastaan, jos tuonti ylittää kyseiset tariffikiintiöt. Näin ollen katsotaan, että käyttäjille ja tuojille mahdollisesti aiheutuvat kielteiset vaikutukset eivät ole suurempia kuin yhteisön tuottajille ehdotetuista toimenpiteistä odotettavissa olevat hyödyt ja että käyttöön otettavat toimenpiteet ovat niin vähäisiä kuin mitä tarvitaan sen estämiseksi, että yhteisön tuotannonalan tilanne heikkenisi entisestään.
9. LOPULLISET PÄÄTELMÄT
(693) Liitteessä 1 mainittuja tuotteita koskevien tutkimusten päätelmien tarkastelun perusteella lopullisten suojatoimenpiteiden käyttöönoton edellytykset täyttyvät ja vahvistetaan, että kyseiset toimenpiteet ovat tarpeen yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon korjaamiseksi ja tuonnin voimakkaan lisääntymisen ehkäisemiseksi entisestään.
9.1. Suojatoimenpiteiden muoto ja taso
(694) Yhteisön markkinoiden pitämiseksi avoimina ja sen varmistamiseksi, että tarjonta tyydyttää kysynnän mahdollisen lisääntymisen, on syytä vahvistaa tariffikiintiöt, joiden ylittävältä osalta kannetaan lisätulli siten, että yhteisöön voidaan edelleen tuoda kyseiset kiintiöt ylittäviä määriä maksamalla lisätulli. Yhteisön lainsäädännön asiaa koskevien säännösten mukaisesti, joissa viitataan GATT-sopimuksen XIX artiklan ja suojalausekkeita koskevan WTO:n sopimuksen mukaisiin yhteisön velvoitteisiin, toimenpiteistä olisi luovuttava asteittain niiden voimassaoloaikana.
(695) Perinteisten kauppavirtojen säilyttämiseksi kyseisten tariffikiintiöiden olisi perustuttava kolmen viimeisimmän vuoden tuonnin keskiarvoon lisättynä 10 prosentilla. Katsotaan, että tämän maltillisen lisäyksen turvin yhteisön tuottajat voisivat mukautua ja välttää tilanteensa heikentymisen entisestään. Ottaen huomioon velvoite luopua toimenpiteistä ja se, että kyseiset toimenpiteet ovat luonteeltaan kohtuullisia, kyseistä määrää olisi nostettava 5 prosenttia kunakin seuraavana toimenpiteiden voimassaolovuotena. Laskettaessa kiintiötä jaksoille on otettava huomioon, että väliaikaiset toimenpiteet tulivat voimaan 29 päivänä maaliskuuta 2002 ja että tämä kuuden kuukauden jakso sisältyy suojatoimenpiteiden kolmen vuoden voimassaoloaikaan. Näin ollen 29 päivän syyskuuta 2002 ja 28 päivän syyskuuta 2003 välisen ajanjakson kiintiö pitäisi muodostaa laskemalla yhteen (1) puolet kolmen viimeisen vuoden keskimääräisestä tuontimäärästä korotettuna 10 prosentilla ja (2) kyseinen määrä korotettuna 5 prosentilla. Edelleen 29 päivän syyskuuta 2003 ja 28 päivän syyskuuta 2004 välisen ajanjakson kiintiö (3) olisi kohdassa (2) lasketun määrän ja (4) kyseinen määrä korotettuna 5 prosentilla summa, ja 29 päivän syyskuuta 2004 ja 28 päivän maaliskuuta 2005 välisen ajanjakson kiintiö (5) olisi kohdassa (4) laskettu määrä.
(696) Lisätullit olisi vahvistettava tavoitteen kanssa yhdenmukaiselle tasolle eli tasolle, joka ehkäisee yhteisön tuottajille aiheutuvan vakavan vahingon. Alkuperäinen tulli olisi tämän vuoksi vahvistettava vuoden 2001 hinnan alittavuuden marginaalin tasolle (kuitenkin enintään 26 prosenttia). Väliaikaisten toimenpiteiden yhteydessä todettiin, että 26 prosenttia on riittävä määrä ehkäisemään tarkasteltavana olevien tuotteiden tuonnin nopea kasvu. Toimenpiteistä luopumista koskeva velvoite huomioon ottaen tullia olisi laskettava 10 prosenttia kunakin seuraavana toimenpiteiden voimassaolovuotena. Ottaen näin ollen huomioon se tosiseikka, että väliaikaiset toimenpiteet tulivat voimaan 29 päivänä maaliskuuta 2002 ja että tämä kuuden kuukauden jakso sisältyy suojatoimenpiteiden kolmen vuoden voimassaoloaikaan, tullien olisi oltava seuraavat: 29 päivän syyskuuta 2002 ja 28 päivän maaliskuuta 2003 välisen kuuden kuukauden aikana olisi sovellettava alkuperäistä tullia; 29 päivän maaliskuuta 2003 ja 28 päivän maaliskuuta 2004 välillä olisi sovellettava alkuperäistä tullia vähennettynä 10 prosentilla, ja 29 päivän maaliskuuta 2004 ja 28 päivän maaliskuuta 2005 välillä olisi sovellettava välittömästi edeltävän ajanjakson tullia vähennettynä 10 prosentilla.
(697) Komissio katsoo, että tuotteiden 2, 3, 4, 5, 18 ja 19 osalta käyttöön otetut tariffikiintiöt olisi myönnettävä niille maille, joille kyseisten tuotteiden vienti yhteisön markkinoille on erittäin tärkeää. Kuultuaan kaikkia maita, joille kyseinen vienti on erittäin tärkeää, komissio katsoo, että niille kullekin olisi myönnettävä kustakin kiintiöstä erityinen osa, joka perustuu asianomaisen maan kyseisen tuotteen viennin kokonaismäärään edellisen viiteajanjakson aikana eli vuosina 1999-2001 ottaen huomioon erityiset tekijät.
(698) Olosuhteet ovat kuitenkin erilaiset tuotteen 1 (kuumavalssatut kelat) osalta. Kuumavalssatut kelat ovat teräksentuottajien tärkein tuote; niiden osuus yhteisön tuotannosta on 38 prosenttia ja tuonnista 30 prosenttia. Monille viejämaille kuumavalssattujen kelojen vienti on siinä määrin tärkeää, että mikäli tariffikiintiö osoitettaisiin vain niille, seurauksena olisi suuri määrä varsin pieniä kiintiöosuuksia ja vain pieni prosenttiosuus (alle 7,5 prosenttia) tariffikiintiöiden kokonaiskiintiöstä jäisi muiden maiden viejille. Komissio katsoo, että muiden maiden viejille olisi varattava korkeampi prosenttiosuus, jotta ne voisivat säilyttää perinteisen kaupan tasonsa ja jotta muut mahdolliset viejät voisivat päästä yhteisön markkinoille. Tämän vuoksi komissio katsoo, että kuumavalssattujen kelojen osalta olisi otettava käyttöön yksi yleinen tariffikiintiö.
(699) Näiden suojatoimenpiteiden tariffikiintiöt koskevat kaikkia maita. Venäjän, Kazakstanin ja Ukrainan kiintiöiden käyttöä koskien Komissio katsoo, että johtuen maakohtaisista erikoistekijöistä, säilytetään määräkiintiöt, jotka on määritelty bilateraalisissa sopimuksissa ja unilateraaleissa toimenpiteissä, jotka on määritelty Ukrainan kanssa olevassa sopimuksessa näiden sopimusten ja toimenpiteiden kohteena olevista tuotteista. Näitä maakohtaisia eritystekijöitä ovat erityisesti näissä maissa terästeollisuuden läpikäymät kauaskantoiset uudelleenjärjestelyprosessit ja vielä oleva merkittävä nykyaikaistamistarve. Tämä on ainutlaatuinen tilanne, jota ei voida verrata laajuudessa eikä syvyydessä minkään muiden maiden tilanteen kanssa. Lisäksi näitä kolmea maata kohtaan on voimassa ankaria määrällisiä rajoituksia, joita ne eivät voi ylittää, ja jotka ovat olleet voimassa useita vuosia. Nämä määrälliset rajoitukset ovat aina asetettu tasolle, joka on merkittävästi näiden maiden vientimahdollisuuksia pienemmät ja näiden määrällisten rajoitusten olemassaolo on rajoittanut maiden mahdollisuuksia Yhteisöön suuntautuvaan vientiin. Komissio katsoo, että näitä kolmea maata, jotka eivät ole WTO:n jäseniä, koskevat määrärajoitukset eivät anna niille suosiollisempaa kohtelua, minkään tuotteen osalta, kuin muille maille / WTO jäsenille.
(700) Yhteisön lainsäädännön ja yhteisön kansainvälisten velvoitteiden mukaisesti suojatoimenpiteitä ei saisi soveltaa kehitysmaasta peräisin olevaan tuotteeseen, mikäli sen osuus asianomaisen tuotteen yhteisöön suuntautuvasta tuonnista on enintään 3 prosenttia.
(701) Komission tuotekohtaisen määrityksen perusteella tietyt kehitysmaista peräisin olevat tuotteet, joiden osalta olisi otettava käyttöön suojatoimenpiteitä, eivät täytä edellä mainitun poikkeuksen soveltamisen edellytyksiä. Tämän vuoksi kunkin tarkasteltavana olevan tuotteen osalta olisi vahvistettava ne kehitysmaat, joihin toimenpiteitä sovelletaan. Liitteessä 2 vahvistetaan tässä asetuksessa tarkoitetut kehitysmaat sekä kunkin tarkasteltavana olevan tuotteen osalta ne kehitysmaat, joihin toimenpiteitä sovelletaan.
(702) Tiettyihin tarkasteltavana oleviin tuotteisiin sovelletaan voimassa olevia yhteisön kaupan suojatoimenpiteitä. Komissio totesi väliaikaisessa asetuksessa, että suojatoimenpiteiden ja polkumyynti- ja/tai tasoitustoimenpiteiden yhdistetty vaikutus saattaa johtaa siihen, että suojan taso muodostuu tarpeettoman korkeaksi. Komissio julkaisi 30 päivänä elokuuta 2002 ilmoituksen(11), joka koski tuotteita, joihin sovelletaan voimassa olevia kaupan suojatoimenpiteitä. Komissio tarkastelee viipymättä tilannetta kyseisten tuotteiden osalta.
9.2. Kiintiöiden hallinnointi
(703) Paras tapa varmistaa tariffikiintiöiden mahdollisimman tehokas käyttö on myöntää ne aikajärjestyksessä vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevien ilmoitusten vastaanottamispäivämäärien mukaisesti, kuten tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annetussa komission asetuksessa (ETY) N:o 2454/93(12) säädetään. Kaikille yhteisön tuojille olisi varmistettava tasavertainen ja jatkuva mahdollisuus käyttää kiintiöitä.
(704) Mahdollisuus olla soveltamatta tariffikiintiöitä kehitysmaista tuotuihin tavaroihin riippuu tavaroiden alkuperästä. Mahdollisuus soveltaa tuontitavaroihin osaa tietylle maalle osoitetusta tariffikiintiöstä, ja tariffikiintiön jäljellä olevaa määrää, riippuu niin ikään tavaroiden alkuperästä. Tästä syystä olisi sovellettava yhteisössä tällä hetkellä voimassa olevia alkuperän määrittämisen perusteita. Jotta varmistettaisiin, että tariffikiintiöitä hallinnoidaan tehokkaasti, olisi vaadittava, että tarkasteltavana olevien tuotteiden tuonnista esitetään alkuperätodistus yhteisön rajalla.
9.3. Voimassaoloaika
(705) Toimenpiteiden olisi oltava voimassa kolmen vuoden ajan (väliaikaisten toimenpiteiden voimassaoloaika mukaan luettuna) 28 päivään maaliskuuta 2005 saakka. Tariffikiintiö olisi avattava 29 päivän syyskuuta 2002 ja 28 päivän syyskuuta 2003 väliseksi ajaksi, tämän jälkeen 29 päivän syyskuuta 2003 ja 28 päivän syyskuuta 2004 väliseksi ajaksi, ja tämän jälkeen 29 päivän syyskuuta 2004 ja 28 päivän maaliskuuta 2005 väliseksi ajaksi kuten liitteessä I mainitaan kunkin tuotteen osalta. Palautettakoon mieliin, että suojatoimenpiteet otetaan käyttöön siksi, että tuonti on Yhdysvaltain kaupan suojatoimenpiteiden vuoksi, kulminoituen Yhdysvaltain asettamiin suojatoimenpiteisiin, kasvanut. Mikäli olosuhteet muuttuvat ryhtyy komissio tarkastelemaan toimenpiteiden tarpeellisuutta.
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Avataan tariffikiintiö kunkin liitteessä 1 mainitun seitsemän tarkasteltavana olevan tuotteen (jotka yksilöidään ilmoittamalla niitä vastaava CN-koodi) tuonnille yhteisöön kutakin kyseisessä liitteessä mainittua ajanjaksoa varten.
Liitteessä 1 ilmoitettu osa kutakin tariffikiintiötä osoitetaan muiden tarkasteltavina olevien tuotteiden kuin kuumavalssattujen kelojen osalta kyseisessä liitteessä mainituille maille.
2. Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2658/87(13) näille tuotteille säädettyä sopimustullia tai mahdollisesti käyttöön otettua etuustullia sovelletaan edelleen.
3. Jos tuotteen tuonti ylittää liitteessä 1 vahvistetun sitä koskevan tariffikiintiön määrän tai, tapauksen mukaan, sille maalle osoitetun kiintiöosan määrän, josta tuote on peräisin, tai jos sen osalta ei ole pyydetty kiintiön soveltamista, sen tuontiin sovelletaan sille ja kyseessä olevalle ajanjaksolle liitteessä I vahvistettua lisätullia. Kyseistä lisätullia sovelletaan tuotavan tuotteen tullausarvoon.
4. Komissio voi tarkastella uudelleen näiden toimenpiteiden lajia ja/tai tasoa niiden voimassaoloaikana, jos se katsoo, että tuonti on jonakin kuukautena huomattavasti suurempaa kuin vastaavana kuukautena vuonna 2001.
2 artikla
1. Tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvan tuotteen alkuperä määritetään yhteisössä voimassa olevien säännösten ja määräysten mukaisesti.
2. Oikeus käyttää 1 artiklan mukaisesti avattua tariffikiintiötä tai sen osaa ja 5 artiklan mukainen vapautus edellyttävät sellaisen alkuperätodistuksen esittämistä, joka täyttää asetuksen (ETY) N:o 2454/93(14) 47 artiklassa säädetyt edellytykset.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettua alkuperätodistusta ei edellytetä sellaisten tuotteiden tuonnilta, joihin liittyy tullietuuksien soveltamiseksi vahvistettujen sääntöjen mukaisesti annettu tai laadittu alkuperäselvitys.
4. Alkuperäselvitys hyväksytään ainoastaan, jos tuotteet täyttävät yhteisön voimassa olevissa säännöksissä ja määräyksissä alkuperän määrittämiseksi vahvistetut perusteet.
3 artikla
Komissio ja jäsenvaltiot hallinnoivat tariffikiintiöitä asetuksen (ETY) N:o 2454/93, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 993/2001, 308 a, 308 b ja 308 c artiklassa säädetyn tariffikiintiöiden hallinnointijärjestelmän mukaisesti. Asetuksen (ETY) N:o 2454/93 248 artiklaa sovellettaessa kutakin tariffikiintiötä tai, tapauksen mukaan, sen osaa pidetään kuitenkin muuna kuin kriittisenä kyseisen asetuksen 308 c artiklan mukaisesti, kunnes 75 prosenttia kyseisen tariffikiintiön tai, tapauksen mukaan, sen osan alkuperäisestä määrästä on käytetty. Tätä säännöstä voidaan mukauttaa, jos komissio pitää sitä tarpeellisena, toimenpiteiden voimassaoloaikana saatujen kokemusten perusteella.
4 artikla
Tuonti Venäjältä, Kazakstanista ja Ukrainasta ovat tämän asetuksen alaisia. Tuotteille annetut määrälliset rajoitukset, jotka on määritelty bilateraalisissa sopimuksissa ja unilateraalisissa Komission toimenpiteissä, säilyvät sellaisenaan kuin ne on määritelty seuraavissa asiakirjoissa:
- Ukrainaan sovellettavista tietyistä toimenpiteistä tiettyjen terästuotteiden kaupassa 19 päivänä joulukuuta 2001 tehdyssä neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätöksessä(15), sellaisena kuin se on muutettuna 17 päivänä kesäkuuta 2002 tehdyllä päätöksellä 2002/476/EHTY(16), tai ensin mainitun päätöksen 4 artiklassa tarkoitetussa sopimuksessa, tai
- Tiettyjen terästuotteiden kauppaa koskevan Euroopan hiili- ja teräsyhteisön ja Kazakstanin tasavallan hallituksen välisen sopimuksen tekemisestä 8 päivänä heinäkuuta 2002 tehdyssä komission päätöksessä 2002/654/EHTY(17) tarkoitetussa sopimuksessa, taikka
- Tiettyjen terästuotteiden kauppaa koskevan Euroopan hiili- ja teräsyhteisön ja Venäjän federaation hallituksen välisen sopimuksen tekemisestä 8 päivänä heinäkuuta 2002 tehdyssä komission päätöksessä 2002/603/EHTY(18) tarkoitetussa sopimuksessa.
5 artikla
1. Jollei 2 kohdasta muuta johdu, jostakin liitteessä 2 tarkoitetusta kehitysmaasta peräisin olevien seitsemän tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin ei sovelleta tai niille ei myönnetä liitteessä 1 vahvistettuja tariffikiintiöitä eikä niistä kanneta siinä määrättyjä lisätulleja.
2. Liitteessä 2 vahvistetaan kunkin seitsemän tarkasteltavana olevan tuotteen osalta kehitysmaat, joihin väliaikaisia toimenpiteitä sovelletaan.
6 artikla
Kannetaan lopullisesti asetuksella (EY) N:o 560/2002 tämän asetuksen liitteessä I eriteltyjen tuotteiden osalta käyttöön otettujen lisätullien mukaisesti maksetut määrät asetuksen (EY) N:o 560/2002 liitteessä III vahvistetun tasoisina.
7 artikla
Jäsenvaltiot ja komissio toimivat tiiviissä yhteistyössä tämän asetuksen noudattamisen varmistamiseksi.
8 artikla
Tämä asetus julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, ja se tulee voimaan sen julkaisua seuraavana päivänä. Tätä asetusta sovelletaan 28 päivään maaliskuuta 2005.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 27 päivänä syyskuuta 2002.