РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1234/2007 НА СЪВЕТА
от 22 октомври 2007 година
за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално членове 36 и 37 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Функционирането и развитието на общия пазар на земеделски продукти следва да бъде съпътствано от установяване на обща селскостопанска политика (наричана по-долу „ОСП“), включваща в частност обща организация на селскостопанските пазари (наричана по-долу „ООП“), която може, съгласно член 34 от Договора, да приема различни форми в зависимост от продукта.
(2)
След въвеждането на ОСП Съветът е приел 21 ООП за всеки продукт или група продукти, като за всяка организация се прилага отделен основен регламент на Съвета:
-
Регламент (ЕИО) № 234/68 на Съвета от 27 февруари 1968 година за създаване на обща организация на пазара на живи дървета и други растения, луковици, корени и подобни на тях, рязани цветя и декоративна зеленина (2);
-
Регламент (ЕИО) № 827/68 на Съвета от 28 юни 1968 година относно общата организация на пазарите на някои продукти, изброени в приложение II към Договора (3);
-
Регламент (ЕИО) № 2759/75 на Съвета от 29 октомври 1975 година относно общата организация на пазара на свинско месо (4);
-
Регламент (ЕИО) № 2771/75 на Съвета от 29 октомври 1975 година относно общата организация на пазара на яйца (5);
-
Регламент (ЕИО) № 2777/75 на Съвета от 29 октомври 1975 година относно общата организация на пазара на птиче месо (6);
-
Регламент (ЕИО) № 2075/92 на Съвета от 30 юни 1992 година относно общата организация на пазара на суров тютюн (7);
-
Регламент (ЕИО) № 404/93 на Съвета от 13 февруари 1993 година относно общата организация на пазара на банани (8);
-
Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета от 28 октомври 1996 година относно общата организация на пазара на плодове и зеленчуци (9);
-
Регламент (ЕО) № 2201/96 на Съвета от 28 октомври 1996 година относно общата организация на пазарите на продукти от преработени плодове и зеленчуци (10);
-
Регламент (ЕО) № 1254/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно общата организация на пазара на говеждо и телешко месо (11);
-
Регламент (ЕО) № 1255/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно общата организация на пазара на мляко и млечни продукти (12);
-
Регламент (ЕО) № 1493/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно общата организация на пазара на вино (13);
-
Регламент (ЕО) № 1673/2000 на Съвета от 27 юли 2000 година относно общата организация на пазарите на лен и на коноп за влакно (14);
-
Регламент (ЕО) № 2529/2001 на Съвета от 19 декември 2001 година относно общата организация на пазара на овче и козе месо (15);
-
Регламент (ЕО) № 1784/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно общата организация на пазара на зърнени култури (16);
-
Регламент (ЕО) № 1785/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно общата организация на пазара на ориз (17);
-
Регламент (ЕО) № 1786/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно общата организация на пазара на сух фураж (18);
-
Регламент (ЕО) № 865/2004 на Съвета от 29 април 2004 година относно общата организация на пазара на маслиново масло и трапезни маслини (19);
-
Регламент (ЕО) № 1947/2005 на Съвета от 23 ноември 2005 година относно общата организация на пазара на семена (20);
-
Регламент (ЕО) № 1952/2005 на Съвета от 23 ноември 2005 година относно общата организация на пазара на хмел (21);
-
Регламент (ЕО) № 318/2006 на Съвета от 20 февруари 2006 година относно общата организация на пазарите в сектора на захарта (22).
(3)
Освен това Съветът е приел три регламента със специфични правила за някои продукти, без обаче да установява ООП за тези продукти:
-
Регламент (ЕО) № 670/2003 на Съвета от 8 април 2003 година за установяване на специфични мерки по отношение на пазара на етилов алкохол от земеделски произход (23);
-
Регламент (ЕО) № 797/2004 на Съвета от 26 април 2004 година относно мерките за подобряване на общите условия за производство и търговия с пчелни продукти (24);
-
Регламент (ЕО) № 1544/2006 на Съвета от 5 октомври 2006 година за предвиждане на специални мерки за насърчаване отглеждането на копринени буби (25).
(4)
Горепосочените регламенти (наричани по-долу „основни регламенти“) често биват съпътствани от паралелен набор от допълнителни регламенти на Съвета. Повечето от основните регламенти се придържат към една и съща структура и съдържат много на брой общи за тях разпоредби. Това в частност се отнася за правилата за търговия с трети страни и общите разпоредби, а също в известна степен и за правилата, свързани с вътрешния пазар. Основните регламенти често съдържат различни решения за едни и същи или сходни проблеми.
(5)
От известно време Общността се стреми да опрости регулаторната среда относно ОСП. С тази цел бе създадена хоризонтална законодателна рамка за всички директни плащания, обединяваща съвкупността от системи за подпомагане в схема за единно плащане с приемането на Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители (26). Този подход следва да се приложи също и за основните регламенти. В този смисъл, съдържащите се в тях правила следва да бъдат обединени в единна законодателна рамка, а отрасловите подходи да бъдат заменени с хоризонтални, където е възможно.
(6)
В светлината на горепосочените съображения, основните регламенти следва да се отменят и заменят с един единствен Регламент.
(7)
Опростяването не следва да води до поставяне под въпрос на политическите решения в рамките на ОСП, вземани през годините. Ето защо настоящият регламент следва най-вече да представлява опростяване в технически аспект. Затова той не следва да отменя или изменя съществуващи правни инструменти, освен ако не са остарели или излишни или естеството им не предполага разглеждане на равнище Съвет, нито следва да предвижда нови правни инструменти или мерки.
(8)
При тези условия настоящият регламент не следва да включва тези части от ООП-и, които подлежат на политическа реформа. Такъв е случаят с повечето части на секторите на плодовете и зеленчуците, обработените плодове и зеленчуци и виното. По тази причина разпоредбите, които се съдържат в съответните регламенти (ЕО) № 2200/96, (ЕО) № 2201/96 и (ЕО) № 1493/1999, следва да бъдат включени в настоящия регламент само дотолкова, доколкото те не подлежат на политическа реформа. Материалните разпоредби на тези ООП обаче следва да се добавят едва след приемането на съответните реформи.
(9)
Общите организации на пазарите на зърнени култури, ориз, захар, сух фураж, семена, маслинено масло и трапезни маслини, лен и коноп, банани, мляко и млечни продукти и копринени буби предвиждат пазарни години, които са съобразени предимно с биологичните производствени цикли на всеки от тези продукти. Поради тази причина пазарните години във вида, в който са били определени за тези сектори, следва да се включат в настоящия регламент.
(10)
За да се стабилизират пазарите и да се осигури задоволителен жизнен стандарт на селскостопанската общност, е разработена диференцирана система за ценово подпомагане за различните сектори, успоредно с въвеждането на схеми за директно подпомагане, вземайки предвид от една страна различните потребности във всеки един от тези сектори, и от друга страна взаимната зависимост между тях. Тези мерки са под формата на публична интервенция или изплащане на помощ за частното складиране на продукти в секторите на зърнените култури, ориза, захарта, маслиновото масло и трапезните маслини, говеждото и телешкото месо, млякото и млечните продукти, свинското месо, овчето месо и козето месо. Следователно, предвид целите на настоящия регламент, е необходимо да се запазят мерките за ценово подпомагане, ако са предвидени в разработени преди това правни инструменти, без да се правят значителни промени в сравнение с предишната правна уредба.
(11)
За по-голяма яснота и прозрачност разпоредбите, регулиращи тези мерки, следва да се подчинят на обща структура, като същевременно се запази политиката, следвана във всеки отделен сектор. За тази цел е уместно да се прави разлика между референтни цени и интервенционни цени.
(12)
Обците организации на селскостопанските пазари на зърнени култури, говеждо и телешко месо и мляко и млечни продукти съдържат разпоредби, според които Съветът, действащ в съответствие с процедурата, определена в член 37, параграф 2 от Договора, може да променя ценовите нива. При съществуващата чувствителност на ценовите системи би следвало да бъде ясно, че възможността съгласно член 37, параграф 2 за промяна на нивата на цените съществува по отношение на всички сектори, предмет на настоящия регламент.
(13)
Нещо повече, ООП на захар предвижда възможност за преразглеждане на стандартните качества на захарта, определени в Регламент (ЕО) № 318/2006, за да се отчете, по-специално търговските изисквания и развитията в техническия анализ. В този смисъл регламентът предоставя правомощие на Комисията да изменя съответното приложение. Наложително е тази възможност да се запази, за да може Комисията да предприема бързи действия при необходимост.
(14)
За осигуряване на надеждна информация за пазарните цени на захарта в Общността, система за отчитане на цените, както е предвидена в ООП на захарта, следва да бъде включена в настоящия регламент и въз основа на нея да се определят пазарните ценови нива за бяла захар.
(15)
За да се предотврати превръщането на системата за интервенция по отношение на зърнените култури, ориза, маслото и обезмасленото мляко на прах в самоцел, следва да се запази възможността за откриване на публична интервенция само в определени периоди от годината. По отношение на продуктите от говеждо и телешко месо, свинско месо и масло, откриването и закриването на публична интервенция следва да зависи от пазарните ценови нива в рамките на определен период. По отношение на царевицата, ориза и захарта следва да се запази ограничението за количествата, до размера на които може да се извършва изкупуване при публична интервенция. По отношение на маслото и обезмасленото мляко на прах следва да се запази правомощието на Комисията за временно преустановяване на обичайното изкупуване след достигане на определено количество или за замяната му с изкупуване чрез тръжна процедура.
(16)
Равнището на цената, на която е следвало да се извърши изкупуване при публична интервенция бе в миналото понижавано в ООП на зърнени култури, ориз, говеждо и телешко месо и бе определено заедно с въвеждането на схеми за директно подпомагане в тези сектори. Ето защо помощта съгласно тези схеми, от една страна, и интервенционните цени, от друга страна, са тясно свързани. За продуктите от сектора на млякото и млечните продукти, чието ценово равнище бе определено с цел насърчаване на консумацията на съответните продукти и повишаване на тяхната конкурентоспособност. В секторите на ориза и захарта цените бяха определени с цел подпомагане стабилизирането на пазара в случаите, когато пазарната цена в определена пазарна година е паднала под референтната цена, определена за следващата пазарна година. Тези решения на Съвета относно политиката продължават да са действителни.
(17)
Както и при предишните общи организации на пазарите, в настоящия регламент следва да предвиди възможността за предоставяне на продукти, закупени при публична интервенция. Такива мерки следва да бъдат предприети по начин, при който се избягват смущения на пазара и се осигурява равен достъп до стоките и равнопоставеност на купувачите.
(18)
Благодарение на интервенционните си запаси от различни земеделски продукти, Общността има потенциална възможност да допринесе значително за благосъстоянието на най-нуждаещите се свои граждани. В интерес на Общността е използването на този потенциал на твърда основа до намаляване на запасите до нормално равнище чрез въвеждане на подходящи мерки. Поради тези съображения Регламент (ЕИО) № 3730/87 на Съвета от 10 декември 1987 година относно определянето на общи правила за снабдяването с храна от интервенционни складове на определени организации и за разпределянето й на най-нуждаещите се лица в Общността (27) досега предвиждаше разпределяне на храните от благотворителни организации. Тази важна социална мярка, която може да е от изключително значение за най-нуждаещите се лица, следва да се запази и включи в рамката на настоящия регламент.
(19)
С цел постигане на равновесие на пазара на мляко и стабилизиране на пазарните цени, в ООП на мляко и млечни продукти е предвидено отпускането на помощ за частно складиране на сметана, някои видове масла и някои видове сирена. Освен това, Комисията е упълномощена да взема решения за отпускането на помощ за частно складиране на някои други видове сирена, както и на бяла захар, някои видове маслиново масло и някои продукти от говеждо и телешко месо, обезмаслено мляко на прах, свинско месо, овче месо и козе месо. Предвид целта на настоящия регламент, тези мерки следва да се запазят.
(20)
Регламент (EО) № 1183/2006 на Съвета от 24 юли 2006 г. относно скалата на Общността за класифицикация на кланичните трупове на възрастни говеда (28), Регламент (EИО) № 1186/90 на Съвета от 7 май 1990 г. относно разширяване на приложното поле на скалата на Общността за класификация на кланичните трупове на възрастни говеда (29), Регламент (EИО) № 3220/84 на Съвета от 13 ноември 1984 г. относно определяне на скалата на Общността за класификация на кланични трупове на свине (30) и Регламент (EИО) № 2137/92 на Съвета от 23 юли 1992 г. относно скала на Общността за класифицикация на кланичните трупове на овце и определяне на стандарта на Общността за качеството на пресни и охладени кланични трупове на овце (31) определят скали за класификация на кланични трупове в секторите на говеждото и телешкото месо, свинското месо, овчето месо и козето месо. Тези схеми са от съществено значение за регистрирането на цените и за прилагането на интервенционните правила в тези сектори. Освен това, те целят подобряване на прозрачността на пазара. Тези схеми за класификация на кланичните трупове следва да се запазят. Следователно е уместно основните им елементи да се включат в настоящия регламент, като се предостави правомощие на Комисията за уреждане на някои въпроси от технически характер чрез правилата за прилагане.
(21)
Ограниченията на свободното движение, произтичащи от прилагането на мерки за предотвратяване разпространението на болести по животните, могат да доведат до затруднения на пазара на някои продукти в една или повече държави-членки. Опитът показва, че сериозните смущения на пазара, например значителен спад в потреблението или в цените, могат да се дължат на загуба на доверието на потребителите поради рискове за общественото здраве или за здравето на животните.
(22)
Ето защо следва извънредните мерки за подпомагане на пазара с цел преодоляване на такива ситуации, предвидени в съответните ООП на говеждо и телешко месо, мляко и млечни продукти, свинско месо, овче месо и козе месо, яйца и птиче месо, да бъдат включени в настоящия регламент при същите условия, при които са прилагани досега. Такива извънредни мерки за подпомагане на пазара следва да се предприемат от Комисията, и следва да са пряко свързани или да са следствие на ветеринарно-санитарни мерки, въведени с цел предотвратяване на разпространението на болести. Те следва да се предприемат по искане на държави-членки, за да се избегнат сериозни нарушения на равновесието на съответните пазари.
(23)
Възможността Комисията да въведе специални интервенционни мерки, когато това се окаже необходимо за ефективно и ефикасно реагиране при опасност от смущения на пазара в сектора на зърнените култури и предотвратяване на широкомащабно прилагане на публична интервенция в определени региони на Общността в сектора на ориза, или с цел компенсиране на недостига на неолющен ориз вследствие на природни бедствия, както е предвидено съответно в ООП на зърнени култури и ориз, следва да се запази и в настоящия регламент.
(24)
Необходимо е да се определи минимална цена на цвекло за квотата, отговаряща на стандартно качество, което следва да се определи, за да се осигури задоволителен жизнен стандарт на производителите на захарно цвекло и захарна тръстика в Общността.
(25)
Необходими са специфични правни инструменти за осигуряване на справедлив баланс на права и задължения между предприятията за захар и производителите на захарно цвекло. По тази причина стандартните разпоредби, уреждащи междупрофесионалните споразумения, които преди се съдържаха в ООП на захар, следва да бъдат запазени.
(26)
Разнообразието от природни, икономически и технически условия затруднява въвеждането на еднообразни условия за покупка на захарното цвекло на територията на Общността. В търговските среди понастоящем съществуват споразумения между асоциации на производители на захарно цвекло и предприятия в сектора на захарта. По тази причина рамковите разпоредби следва да определят само минималните гаранции, изисквани както от страна на производителите на захарно цвекло, така и от захарната промишленост, за да се осигури безпрепятствено функциониране на пазара на захар с възможност за дерогации от някои правила в контекста на дадено вътрешнотърговско споразумение. По-детайлни условия преди бяха предвидени в ООП на захар в приложение II към Регламент (EО) No 318/2006. Предвид високо техническия характер на тези условия, е по-уместно тези въпроси да се разгледат на равнище Комисия.
(27)
Производствената такса, предвидена в ООП на захар, която да допринесе за финансирането на разходите, възникващи по силата на ООП в сектора на захарта следва да се включи в настоящия регламент.
(28)
За да се поддържа структурният баланс на пазарите на захар на ценово равнище, близко до референтната цена, следва да се запази възможността Комисията да взема решения за изтегляне на захарта от пазара за период, необходим за възстановяване на пазарното равновесие.
(29)
ООП-и на живи растения, говеждо и телешко месо, свинско месо, овче месо и козе месо, яйца и птиче месо предвиждат възможност за приемане на определени мерки, за улесняване приспособяването на предлагането спрямо изискванията на пазара. Тези мерки могат да допринесат за стабилизиране на пазарите и осигуряване на задоволителен жизнен стандарт на съответната селскостопанска общност. Предвид целите на настоящия регламент, тази възможност следва да се запази. Съгласно тези разпоредби, Съветът може да приеме общите правила за тези мерки в съответствие с процедурата, определена в член 37 от Договора. Целите на тези мерки са ясно дефинирани и ограничават вида на мерките, които могат да бъдат приети. Следователно, приемането на допълнителни общи правила от Съвета в тези сектори и не е необходимо и не следва повече да се предвижда.
(30)
В сектора на захарта и в сектора на млякото и млечните продукти количественото ограничаване на производството, предвидено в Регламент (ЕО) № 318/2006 и Регламент (ЕО) 1788/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно въвеждането на такса в сектора на млякото и млечните продукти (32) в продължение на много години е било съществен механизъм в пазарната политика. Причините, накарали в миналото Общността да приеме система за производствени квоти и в двата сектора остават валидни.
(31)
Докато квотната система за захарта бе предвидена в ООП на захар, съответната система за млечния сектор досега се уреждаше с правен акт, отделен от ООП на мляко и млечни продукти, а именно Регламент (ЕО) № 1788/2003. Предвид решаващото значение на тези схеми и целите на настоящия регламент е уместно съответните разпоредби за двата сектора да бъдат включени в настоящия регламент, без да се правят съществени промени в схемите и начините на тяхното функциониране в сравнение с предишната правна уредба.
(32)
По тази причина квотната схема за захарта съгласно настоящия регламент следва да отразява условията, определени в Регламент (ЕО) № 318/2006, и в частност да запази правния статус на квотите, доколкото, съгласно съдебната практика на Съда на Европейските общности, квотната система представлява механизъм за регулиране на пазара в сектора на захарта, целящ постигането на целите от обществен интерес.
(33)
Следователно, настоящият регламент следва също така да даде възможност на Комисията да коригира квотите до устойчиво равнище след закриването през 2010 г. на фонда за преструктуриране, създаден с Регламент (ЕО) № 320/2006 на Съвета от 20 февруари 2006 година за установяване на временна схема за преструктуриране на захарната промишленост в Общността (33).
(34)
Предвид необходимостта да се предвиди в известна степен гъвкавост на национално равнище по отношение на структурното приспособяване на преработвателната промишленост и при отглеждането на цвекло и тръстика за периода, през който се прилагат квотите, възможността да се позволи на държавите-членки да променят квотите на предприятията в определени граници, без същевременно да ограничават дейността на фонда за преструктуриране като инструмент следва да се запази.
(35)
ООП на захар предвижда, че за да се избегне нарушаване равновесието на пазара на захар поради свръхпроизводство, Комисията следва да може да предвиди, съгласно определени критерии, пренасянето на излишъка от захар, изоглюкоза или инулинов сироп да се третира като производство в рамките на квотата за следващата пазарна година. Освен това, ако определени количества не отговарят на приложимите условия, се предвижда също такса върху излишъците, за да се избегне натрупването на такива количества, които застрашават ситуацията на пазара. Тези разпоредби следва да се запазят.
(36)
Основната цел на квотната система за млякото за намаляване на дисбаланса между търсене и предлагане на съответния пазар и произтичащите от него структурни излишъци, чрез което постигане на по-добро пазарно равновесие, все още остава в сила. Поради тази причина налагането на такса върху количествата мляко, събрани или продадени за директна консумация над един определен гаранционен праг, следва да бъде запазено. В съответствие с целта на настоящия регламент е необходимо до известна степен да се извърши терминологично уеднаквяване на квотните схеми за захар и за мляко, като изцяло се запази правният им статус. Ето защо изглежда уместно да се уеднакви терминологията в сектора на млякото с тази в сектора на захарта. В този смисъл термините „национално референтно количество“ и „индивидуално референтно количество“ в Регламент (ЕО) № 1788/2003, следва да бъдат заменени с „национална квота“ и „индивидуална квота“, при запазване на определеното правно понятие.
(37)
В същност квотната схема за мляко в настоящия регламент следва да се оформи в съответствие с Регламент (ЕО) № 1788/2003. В частност, разликата между доставки и преки продажби следва да се запази и схемата следва да се прилага на базата на индивидуалното представително съдържание на мазнина и националното референтно съдържание на мазнина. Земеделските стопани следва да бъдат упълномощени временно да прехвърлят индивидуалната си квота при определени условия. В допълнение следва да се запази принципът, според който при продажба, отдаване под наем или наследяване на дадено стопанство съответната квота се прехвърля на купувача, наемателя или наследника заедно със съответната земя, при запазване на изключенията от принципа, че квотите са обвързани със земеделските стопанства с цел продължаване на преструктурирането на производството на мляко и подобряване състоянието на околната среда. В съответствие с различните видове прехвърляния на квоти и като използват обективни критерии, разпоредбите упълномощаващи държавите-членки да депозират част от прехвърлените количества в националния резерв следва също да се запазят.
(38)
Таксата за свръхпроизводство следва да бъде с респектиращ размер и да е дължима от държавите-членки при превишаване на националната квота. След това държавата-членка трябва да разпредели тежестта на таксата между производителите, които са допринесли за превишаването. Тези производители следва да носят отговорност пред държавата-членка за заплащане на своя дял от дължимата такса по силата на превишаването на определеното им количество. Държавите-членки следва да внесат в Европейския фонд за гарантиране на селското стопанство таксата, съответстваща на превишаването на тяхната национална квота, намалена с определената сума от 1 %, за да се отчетат случаите на несъстоятелност или доказана невъзможност определени производители да платят своя дял от общата сума на дължимата такса.
(39)
Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (34) определя приходите вследствие на прилагането на допълнителната такса в сектора на млякото като „целеви приходи“, които следва да постъпят в бюджета на Общността и в случай на повторно изразходване трябва да се използват изключително за финансиране на разходите на Европейския фонд за гарантиране на селското стопанство или на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони. По тази причина член 22 на Регламент (ЕО) № 1788/2003, съгласно който приходите от таксите се считат за интервенция за стабилизиране на селскостопанските пазари и се прилагат с цел финансиране на разходите в сектора на млякото, е остарял и не следва да се включва в настоящия регламент.
(40)
Различните ООП предвиждат различни схеми за подпомагане.
(41)
ООП на сух фураж и на лен и коноп предвиждат помощ за преработката в тези сектори като средство за регулиране на вътрешния пазар по отношение на съответните сектори. Тези разпоредби следва да се запазят.
(42)
С оглед на особената ситуация на пазара на зърнени култури и картофено нишесте, ООП на зърнени култури съдържаше разпоредби, позволяващи възстановяване при производство в случай на необходимост. Възстановяването при производство следва да е от такъв характер, че основните продукти, използвани в съответната промишленост, да са достъпни при по-ниска цена от определената вследствие на прилагането на общите цени. ООП на захар предвижда възможност за възстановяване при производство в случаите, когато във връзка с производството на някои промишлени, химически или фармацевтични продукти възниква необходимост да се предприемат мерки с цел осигуряване на някои захарни изделия. Тези разпоредби следва да се запазят.
(43)
За да се подпомогне поддържането на равновесие на пазара на мляко и за да се стабилизират пазарните цени на млякото и млечните продукти, са необходими мерки за разширяване на възможностите за предлагане на пазара на млечни продукти. По тази причина ООП на мляко и млечни продукти предвижда отпускането на помощ за търговията с някои млечни продукти с оглед специфични техни приложения и предназначения. Освен това, ООП предвижда, че с цел стимулиране консумацията на мляко от младите хора, Общността следва да поеме част от разходите, направени при отпускането на помощ за предлагане на мляко на ученици в училищата. Тези разпоредби следва да се запазят.
(44)
Финансите на Общността, съставени от процента на директна помощ, която държавите-членки имат право да удържат в съответствие с член 110и, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, са необходими за насърчаване на одобрени организации на оператори за изготвяне на работни програми с цел подобряване качеството на производство на маслиново масло и трапезни маслини. В този смисъл ООП на маслиново масло и трапезни маслини предвиждаше разпределяне на подкрепата от Общността в съответствие с приоритетите, отдадени на дейностите, които са предприети в рамките на въпросните програми. Тези разпоредби следва да се запазят.
(45)
Фонд „Тютюн“ на Общността, финансиран чрез определени отчисления от схемите за отпускане на помощ в този сектор бе създаден по силата на Регламент (ЕО) № 2075/92 с оглед предприемането на различни мерки по отношение този сектор. Годината 2007 е последната година, през която ще се предоставят отчисления по схемата за отпускане на помощ, предвидена в глава 10в от дял IV от Регламент (ЕО) № 1782/2003 на фонд „Тютюн“ на Общността. Независимо, че финансирането на фонда ще приключи преди влизането в сила на настоящия регламент, член 13 от Регламент (ЕИО) № 2075/92 следва да се запази, за да послужи като правна основа на многогодишните програми, които могат да се финансират от фонд „Тютюн“ на Общността.
(46)
Пчеларството като сектор на селското стопанство се характеризира с разнообразие на производствените условия и добив, с разпръснатост и разнообразие на икономическите оператори както на етап производство, така и на етап предлагане на пазара. Освен това, предвид разпространението на вароатозата в няколко държави-членки през последните години и проблемите, които тази болест предизвиква при производството на пчелен мед, все още са необходими действия от страна на Общността, тъй като вароатозата не може да бъде напълно премахната и трябва да се лекува с одобрени продукти. Предвид тези обстоятелства и с цел да се подобри производството и предлагането на пазара на пчелни продукти в Общността, на всеки три години следва да бъдат изготвяни национални програми, включващи техническа помощ, контрол на вароатозата, рационализация на подвижното пчеларство, управление на подновяването на пчелните кошери в Общността и сътрудничество по научно-изследователски програми за пчеларството и пчелните продукти с оглед на подобряване на общите условия за производство и предлагане на пазара на пчелни продукти. Тези национални програми следва да бъдат частично финансирани от Общността.
(47)
Регламент (ЕО) № 1544/2006 замени всички национални режими на помощ за отглеждането на копринени буби със схема на Общността за подпомагане на отглеждането на копринени буби чрез определяне на определена сума за използване на кутия яйца от копринени буби.
(48)
Тъй като свързаните с политиката съображения, които доведоха до въвеждането на горепосочените схеми, са все още в сила, всички тези схеми за отпускане на помощ за пчеларство и отглеждане на копринени буби следва да бъдат включени в настоящия регламент.
(49)
Прилагането на стандартите за търговия със земеделски продукти може да допринесе за подобряване на икономическите условия за производство и търговия, както и на качеството на тези продукти. Затова прилагането на тези стандарти е в интерес на производителите, търговците и потребителите. Съответно, в рамките на ООП на банани, маслиново масло и трапезни маслини, живи растения, яйца и птиче месо бяха въведени пазарни стандарти, които се отнасят в частност за качеството, класифицирането, теглото, оразмеряването, пакетирането, опаковането, съхранението, транспортирането, представянето, произхода и етикетирането. Уместно е този подход да се запази и в настоящия регламент.
(50)
В съответствие с ООП на маслиново масло и трапезни маслини и на банани, приемането на разпоредбите за пазарните стандарти засега е възложено на Комисията. С оглед на подробния им техническия характер, необходимостта от постоянно подобряване на тяхната ефективност и адаптирането им спрямо развиващите се търговски практики е уместно този подход да се приложи и за сектора на живите растения, като същевременно се уточнят критериите, които следва да се вземат предвид от Комисията при определяне на съответните правила. Освен това, може да е необходимо да бъдат приети специални мерки, в частност съвременни методи за анализ и други мерки за определяне характеристиките на съответните стандарти, с цел да се избегнат злоупотреби във връзка с качеството и автентичността на продуктите, които се предлагат на потребителите, и сериозните смущения на пазарите, които такива злоупотреби могат да предизвикат.
(51)
Въведени са няколко правни инструмента за регулиране предлагането на пазара и наименованията на млякото, млечните продукти и мазнини. Те имат за цел подобряване на позицията на млякото и млечните продукти на пазара, и осигуряване на лоялна конкуренция между мазнините за мазане от млечен и немлечен произход, като и в полза за производителите, така и за потребителите. Правилата, съдържащи се в Регламент (ЕИО) № 1898/87 на Съвета от 2 юли 1987 година относно закрилата на наименованията, използвани в търговията с мляко и млечни продукти (35), имат за цел да защитят потребителя и да създадат условия на конкуренция между млечните продукти и конкуриращите ги продукти по отношение на наименованията, етикетирането и рекламирането на продуктите, без да се допуска нарушаване на правилата за конкуренция. Регламент (ЕО) № 2597/97 на Съвета от 18 декември 1997 година относно определянето на допълнителни правила за общата организация на пазара на мляко и млечни продукти по отношение на млякото за пиене (36), предвижда правила, чиято цел е да се гарантира високо качество на млякото за пиене и наличие на продукти, задоволяващи потребностите и желанията на потребителите, като по този начин се стабилизират съответните пазари и се осигури висококачествено мляко за пиене на потребителя. Регламент (ЕО) № 2991/94 на Съвета от 5 декември 1994 година за определяне на стандарти за масла за мазане (37), задава пазарните стандарти за съответните млечни и немлечни продукти с ясна и отчетлива класификация, съпровождана от правила за наименованията. В съответствие с целите на настоящия регламент, тези правила следва да се запазят.
(52)
За сектора на яйцата и птичето месо съществуват разпоредби относно пазарните стандарти и, в някои случаи, относно производството. Тези разпоредби се съдържат в Регламент (ЕО) № 1028/2006 на Съвета от 19 юни 2006 г. относно стандартите за търговия с яйца (38), Регламент (EИО) № 1906/90 на Съвета oт 26 юни 1990 г. относно определени стандарти за търговията с птиче месо (39) и Регламент (EИО) № 2782/75 на Съвета oт 29 октомври 1975 г. относно производството и търговията с яйца за люпене и пилета от домашни птици, отглеждани в птицеферми (40). Съществените правила, съдържащи се в тези регламенти, следва да се включат в настоящия регламент.
(53)
Съгласно регламент (ЕО) № 1028/2006, пазарните стандарти за яйца следва да се прилагат по принцип за всички яйца от кокошки от вида Gallus gallus, търгувани в Общността и, като общо правило, също за предназначените за износ в трети страни. Регламентът установява разграничение между яйцата, подходящи и тези не подходящи за пряка консумация от човека, чрез въвеждането на два класа качество за яйца. Предвидена е разпоредба за осигуряване на подходяща информация за потребителя относно класирането по качество и тегло, както и относно използвания метод на отглеждане. Накрая този регламент определя и специфични правила за яйцата, внасяни от трети страни, съгласно които специални разпоредби, действащи в определени трети страни, могат да оправдаят дерогации от пазарните стандарти, ако равностойността им на Ощностното законодателство е гарантирана.
(54)
По отношение на птичето месо, Регламент (ЕИО) № 1906/90 определя, че пазарните стандарти следва по принцип да се прилагат за определени видове птиче месо, подходящи за консумация от човека, които се търгуват в Общността, като същевременно птичето месо, предназначено за износ в трети страни, следва да се изключи от прилагането на тези стандарти. Регламентът въвежда категоризиране на птичето месо в два класа в зависимост от структурата и външния вид, както и от условията, при които месото се предлага за продажба.
(55)
Съгласно тези регламенти, държавите-членки следва да могат да освободят от прилагането на пазарните стандарти съответно яйца и птиче месо, продавани чрез определени форми на пряка продажба от производител на краен потребител, в случай че се търгуват малки количества.
(56)
Регламент (ЕО) № 2782/75 установява специални правила относно търговията и транспортирането на яйца за люпене и пилета от домашни птици, отглеждани в птицеферми, както и относно отглеждането на яйца за люпене в инкубатор. Регламентът предвижда в частност индивидуално маркиране на яйцата за люпене, използвани за производство на пилета, а също и начина на опаковане и вида опаковъчен материал при тяхното транспортиране. Той обаче изключва малки развъдно-подобрителни и други развъдни предприятия от задължителното прилагане на определените в него стандарти.
(57)
В съответствие с целите на настоящия регламент, тези правила следва да се запазят, без да се засяга съдържанието им по същество. Други разпоредби от технически характер, съдържащи се в посочените регламенти, следва обаче да бъдат разгледани в правилата за прилагане, които следва да се приемат от Комисията.
(58)
Както понастоящем е предвидено в ООП на хмел, на територията на Общността следва да се прилага политика относно качеството посредством изпълнителни разпоредби, касаещи сертифицирането, заедно с такива, които като общо правило забраняват предлагането на пазара на продукти, за които не е издаден сертификат или в случай на вносни продукти, за тези от тях, които не отговарят на равностойни изисквания за качество.
(59)
Описанията и определенията за маслиново масло, както и търговското му наименование, са съществен елемент на пазарния ред по отношение на задаването на стандарти за качество и предоставят на потребителя подходяща информация за продукта и следва да бъдат запазени в настоящия регламент.
(60)
Една от горепосочените схеми за отпускане на помощ, допринасяща за поддържането на равновесие на пазара на мляко и млечни продукти и за стабилизирането на пазарните цени в този сектор, се състои от схема за отпускане на помощ, която се съдържа в Регламент (ЕО) № 1255/1999, за преработката на обезмаслено мляко в казеин и казеинати. Регламент (ЕИО) № 2204/90 на Съвета от 24 юли 1990 година за определяне на допълнителни общи правила относно общата организация на пазара на мляко и млечни продукти по отношение на сирената (41) предвижда правила за използването на казеин и казеинати при производството на сирене, за да се противодейства на неблагоприятните ефекти, които могат да възникнат вследствие на тази схема за отпускане на помощ, имайки предвид уязвимостта на сиренето по отношение на операциите по заместване с казеин и казеинати, като по този начин се цели стабилизиране на пазара. Тези правила следва да бъдат включени в настоящия регламент.
(61)
Преработването на някои земеделски суровини в етилов алкохол е тясно свързано със стопанисването на тези суровини. Това може да допринесе съществено за подобряване стойността им и може да бъде от голямо икономическо и социално значение за икономиката на определени региони на Общността, или може да е съществен източник на приходи за производителите на съответните суровини. То също така позволява пласиране на продукти с неудовлетворително качество и на краткотрайни излишъци, което може да причини временни проблеми в определени сектори.
(62)
В секторите на хмела, маслиновото масло и трапезните маслини, тютюна и бубарството законодателството се съсредоточава върху различни видове организации, за да постигне целите на политиката, по-специално с оглед стабилизиране на пазарите на съответните продукти и подобряване и гарантиране на тяхното качество чрез съвместни действия. Разпоредбите, които досега регулираха тази система от организации, се основаваха на организации, признати от държавите-членки, или при определени условия, от Комисията, в съответствие с разпоредби, които следва да бъдат приети от Комисията. Тази система следва да се запази и съществуващите разпоредби следва да бъдат хармонизирани.
(63)
В подкрепа на определени дейности на междубраншови организации, които са от особен интерес с оглед на съществуващите правила за ООП на тютюн, следва да се предвидят разпоредби с цел правилата, приети от една междубраншова организация за нейните членове, при определени условия да обхващат всички производители и групи, които не са членове, в рамките на един или повече региони. Същото следва да се прилага и по отношение на други дейности на междубраншови организации, които са от общ икономически и технически интерес за сектора на тютюна, така че да са от полза за всички заети лица във въпросните браншове. Следва да се осъществява тясно сътрудничество между държавите-членки и Комисията. Комисията следва да има правомощия да провежда постоянен контрол, по-специално по отношение на споразуменията и съгласуваните практики, приети от такива организации.
(64)
В някои сектори, различни от тези, в които действащите понастоящем правила предвиждат организациите на производителите или междубраншовите организации да бъдат признати, държавите-членки могат да признаят такива организации въз основа на националното законодателство, доколкото то е съвместимо с правото на Общността. Тази възможност следователно трябва да бъде изяснена. Освен това, следва да се приемат правила, според които, ако дадена организация на производители или междубраншова организация е призната в съответствие с действащи понастоящем норми, това да е признаване да е действително и след приемането на настоящия регламент.
(65)
Единният пазар на Общността включва търговска система по външните граници на Общността. Тази търговска система следва да включва вносни мита и възстановявания при износ и по правило следва да стабилизира пазара на Общността. Търговската система следва да се основава на ангажиментите, приети съгласно Уругвайския кръг на многостранните търговски преговори.
(66)
Контролът на обема на търговията със земеделски продукти с трети страни в ООП на секторите на зърнените култури, ориза, захарта, семената, маслиновото масло и трапезните маслини, лена и конопа, говеждото и телешкото месо, млякото и млечните продукти, свинското месо, овчето и козето месо, яйцата, птичето месо, живите растения и етиловия алкохол от земеделски произход досега е бил подчинен, както за вноса, така и за износа, на системи на задължително лицензиране или на системи, при които Комисията е била овластена да определя лицензионни изисквания.
(67)
Контролът на търговските потоци е преди всичко въпрос на управление, който следва да се разглежда по гъвкав начин. Предвид това и въз основа на опита, натрупан в тези ООП, при които управлението на лицензиите вече е възложено на Комисията, изглежда уместно този подход да обхване всички сектори, в които се използват лицензии за внос и износ. Решението за въвеждане на лицензионни изисквания следва да се вземе от Комисията, предвид необходимостта от лицензия за внос с цел управление на съответните пазари и по-специално за контрол на вноса на въпросните продукти.
(68)
В по-голямата си част митата за земеделски продукти съгласно споразуменията на Световната търговска организация (СТО) се съдържат в общата митническа тарифа. За някои продукти от секторите на зърнените култури и ориза обаче въвеждането на допълнителни механизми налага да се предвиди възможност за приемане на дерогации.
(69)
За да се предотвратят или за да се противодейства на неблагоприятните ефекти върху пазара на Общността, които могат да възникнат вследствие на вноса на определени земеделски продукти, вносът на такива продукти следва да се обвърже с плащане на допълнително мито, ако са изпълнени определени условия.
(70)
Уместно е при определени условия на Комисията да се предоставят правомощия за откриване и управляване на вносни тарифни квоти в резултат на международни споразумения, сключени в съответствие с Договора или произтичащи от други актове на Съвета.
(71)
Регламент (ЕИО) № 2729/75 на Съвета от 29 октомври 1975 година относно таксите върху вноса на смеси от зърнени култури, ориз и натрошен ориз (42) цели да осигури правилното функциониране на системата от мита при внос на смеси от зърнени култури, ориз и натрошен ориз. Тези правила следва да се включат в настоящия регламент.
(72)
Общността е сключила няколко споразумения с трети страни за преференциален достъп до пазара, позволяващи на тези страни да изнасят тръстикова захар в Общността при благоприятни условия. ООП на захар обезпечава развитието на нуждите на рафинериите от захар за рафиниране и при определени условия запазването на лицензиите за внос за специализирани потребители на значителни количества вносна сурова тръстикова захар, считани за рафинерии на пълен работен ден в Общността. Тези разпоредби следва да се запазят.
(73)
За да се избегне смущаването на ООП на коноп за влакно вследствие отглеждането на незаконни конопени култури, съответният регламент предвижда проверки на вноса на коноп и конопено семе за да гарантира, че за тези продукти се предоставят известни гаранции по отношение на съдържанието на тетрахидроканабинол. Освен това, вносът на конопено семе, което не е предназначено за посев се подчиняваха на контролна система, предвиждаща предоставяне на разрешения на съответните вносители. Тези разпоредби следва да се запазят.
(74)
В цялата Общност се следва система за качество по отношение на продуктите от сектора на хмела. В случай на вносни продукти, в настоящия регламент следва да се включат разпоредби, гарантиращи, че се внасят само продукти, отговарящи на равностойни минимални характеристики на качеството.
(75)
Митническата система допуска възможност за премахване на всички други предпазни мерки по външните граници на Общността. При изключителни обстоятелства вътрешният пазар и митническият механизъм могат да се окажат неадекватни. В такива случаи, за да не остане пазарът на Общността незащитен срещу смущенията, които могат да последват, Общността следва да може незабавно да вземе всички необходими мерки. Тези мерки следва да съответстват на международните ангажименти на Общността.
(76)
За да се осигури правилното функциониране на ООП, и по-специално за да се избегнат смущения на пазара, ООП на редица продукти традиционно предвиждаше възможността за забрана използването на режим активно или пасивно усъвършенстване. Тази възможност следва да се запази. Освен това опитът показва, че когато има смущения на пазарите или същите са застрашени от смущения вследствие използването на тези режими, се налага да се предприемат действия своевременно. Поради тази причина на Комисията следва да се предоставят съответни правомощия. Уместно е в този смисъл да се даде възможност на Комисията временно да преустанови използването на режим активно или пасивно усъвършенстване в такива ситуации.
(77)
Разпоредбите за отпускане на възстановявания при износ в трети страни предвид разликата между цените в Общността и на световния пазар и попадащи в границите, поставени с поетите от Общността задължения по линия на СТО, следва да служат за осигуряване на участието на Общността в международната търговия с определени продукти, попадащи в приложното поле на настоящия регламент. Субсидираният износ следва да се подчинява на ограничения по отношение на стойността и количеството.
(78)
Спазването на ограниченията по отношение на стойността следва да се гарантира в момента на определяне на възстановяванията при износ чрез мониторинг на плащанията съгласно правилата, отнасящи се до Европейския фонд за гарантиране на селското стопанство. Мониторингът може да бъде улеснен чрез задължително предварително определяне на възстановяванията при износ, като се допуска възможността, в случай на диференцирани възстановявания при износ, за промяна в посоченото местоназначение в рамките на един географски район, където се прилага единна ставка на възстановяване при износ. В случай на промяна на местоназначението следва да се изплатят възстановяванията при износ, приложими за действителното местоназначение, като горната граница на сумата да е приложима за предварително определеното местоназначение.
(79)
Спазването на количествените ограничения следва да се гарантира чрез надеждна и ефективна система за мониторинг. За тази цел отпускането на възстановяванията при износ следва да се обвърже с лицензия за износ. Възстановяванията при износ следва да се отпускат до наличните лимити, в зависимост от конкретното положение на всеки съответен продукт. Изключения от това правило следва да бъдат разрешени само в случай на преработени продукти, които не са изброени в приложение I към Договора и за които не важат ограниченията за обем. Следва да бъде предвидена възможност за дерогация от стриктното спазване на правила за управление за продуктите, за които не съществува вероятност възстановяванията при износ да надвишат определените количества.
(80)
В случай на износ на живи животни от рода на едрия рогат добитък следва да бъде предвидена възможност възстановяванията при износ да се предоставят и изплащат само ако са спазени установените в законодателството на Общността разпоредби относно благосъстоянието на животните и по-специално защитата на животните по време на превоз.
(81)
Земеделските продукти могат в определени случаи да се ползват от специални преференции при внос в трети страни ако продуктите отговарят на определени спецификации и/или ценови условия. Необходимо е административно сътрудничество между властите в третата страна, в която се извършва вносът, и Общността, за да се осигури правилното прилагане на такава система. За тази цел продуктите следва да бъдат придружени от сертификат, издаден в Общността.
(82)
Износът на клубено-луковици в трети страни е от изключително икономическо значение за Общността. Поддържането и развитието на този износ може да се гарантира чрез стабилизиране на цените в този отрасъл. По тази причина следва да бъде предвидена възможност за прилагане на минимални цени за износ на въпросните продукти.
(83)
В съответствие с член 36 от Договора, разпоредбите на главата от Договора, която се отнася за правилата на конкуренция, се прилагат за производството и търговията със земеделски продукти само до степен, определена от Съвета в рамките на член 37, параграфи 2 и 3 от Договора и в съответствие с определената в него процедура. В различните ООП разпоредбите относно държавната помощ са обявени за приложими в голяма степен. Прилагането в частност на правилата от Договора, отнасящи се до предприятията, бе допълнително разяснено в Регламент (ЕО) № 1184/2006 на Съвета от 24 юли 2006 година за прилагане на някои правила за конкуренция при производството и търговията със селскостопански продукти (43). В съответствие с целта да се създаде пълен набор от правила относно пазарната политика е уместно съответните разпоредби да бъдат включени в настоящия регламент.
(84)
Правилата за конкуренция, отнасящи се до споразуменията, решенията и практиките посочени в член 81 от Договора и до злоупотребата с господстващо положение на пазара, следва да се прилагат по отношение на производството и търговията със земеделски продукти до степен, която не възпрепятства функционирането на националните организации на селскостопанските пазари и не застрашава постигането на целите на ОСП.
(85)
Специален подход се взема в случай на организациите на земеделските производители, които се занимават най-вече със съвместното производство или реализация на земеделски продукти или използването на обща техническа база, освен ако такива съвместни действия не изключват конкуренцията или не застрашават постигането на целите, залегнали в член 33 от Договора.
(86)
С цел да не се компрометира развитието на ОСП и да се гарантира правна сигурност и недискриминационно отношение към съответните предприятия, Комисията следва да има всички правомощия, при контрол от страна на Съда на Европейските общности, да определя дали споразуменията, решенията и практиките, посочени в член 81 от Договора, съответстват на целите на ОСП.
(87)
Правилното функциониране на единния пазар на основата на общи цени би било изложено на риск от отпускането на национална помощ. Ето защо разпоредбите на Договора относно държавната помощ следва, като общо правило, да се прилагат за продуктите, включени в настоящия регламент. В определени ситуации следва да се допускат изключения. В случаите, когато са в сила такива изключения, обаче, Комисията следва да е в състояние да изготви списък на съществуващи, нови или предложени национални помощи, да изпрати съответна информация до държавите-членки и да им предложи подходящи мерки.
(88)
От момента на присъединяването им Финландия и Швеция могат, поради специфичните икономически условия на производството и предлагането на пазара на месо и продукти от северен елен, да отпускат помощ в тази област. Освен това, Финландия може с разрешение на Комисията да отпуска помощ съответно за определени количества семена и определени количества семена на зърнени култури, произвеждани единствено във Финландия поради нейните специфични климатични условия. Необходимо е тези изключения да се запазят.
(89)
В държавите-членки със значително намаление в квотата за захар производителите на захарно цвекло ще се изправят пред особено тежки проблеми, свързани с приспособяването. В такива случаи преходната помощ на Общността за производителите на захарно цвекло, предвидена в глава 10е от дял IV от Регламент (ЕО) № 1782/2003, няма да бъде достатъчна за разрешаване на трудностите пред производителите на захарно цвекло. Поради тази причина следва да се разреши на държавите-членки, които са намалили квотата си с над 50 % от квотата за захар, определена на 20 февруари 2006 г. в приложение III към Регламент (ЕО) № 318/2006 на Съвета, да отпускат държавна помощ на производителите на захарно цвекло през периода на прилагане на преходната помощ от Общността. За да се осигури, че държавите-членки не отпускат държавни помощи, надвишаващи потребностите на местните производители на захарно цвекло, определянето на общия размер на съответната държавна помощ следва да подлежи на одобрение от Комисията, освен по отношение на Италия, където максималната потребност от най-високо продуктивния вид захарно цвекло, необходима за приспособяване към пазарните условия след реформата, може да бъде приблизително оценена на 11 EUR на тон произведено захарно цвекло. Освен това, поради специфичните проблеми, които се очаква да възникнат в Италия, следва да се запази възможността производителите на захарно цвекло да се възползват пряко или косвено от отпусната държавна помощ.
(90)
Във Финландия отглеждането на захарно цвекло е обусловено от определени географски и климатични условия, които биха повлияли неблагоприятно сектора извън общото въздействие на реформата на сектора на захарта. По тази причина следва да се запази възможността, предвидена в ООП на захар, разрешаваща на тази държава-членка да отпуска постоянно на своите производители на захарно цвекло държавна помощ в съответния размер.
(91)
Предвид конкретната ситуация в Германия, където понастоящем се предоставя национална помощ на голям брой дребни производители на алкохол при специфичните условия на германския алкохолен монопол, е необходимо да се разреши това подпомагане да продължи за ограничен период от време. Необходимо е също в края на този период да се предвиди представяне на доклад от Комисията за действието на тази дерогация, придружен с подходящи предложения.
(92)
Ако държава-членка желае да поддържа на своя територия мерки, насърчаващи консумацията на мляко и млечни продукти в Общността, трябва да се предвиди възможност за финансиране на такива мерки чрез такса за промоциране на производителите на мляко на национално равнище.
(93)
За да се вземе предвид възможното развитие в производството на сух фураж, Комисията следва, преди 30 септември 2008 г., на базата на оценка на ООП на сух фураж, да представи на Съвета доклад за сектора. Докладът следва да съдържа, ако е необходимо, подходящи предложения. Освен това, с определена периодичност Комисията следва да представя доклади на Европейския парламент и Съвета относно схемата за подпомагане, прилагана по отношение на сектор пчеларство.
(94)
Необходимо е адекватно информиране за текущото състояние на пазара на хмел в Общността и за перспективите за неговото развитие. Поради това следва да се предвиди възможност за регистриране на всички договори за доставка на хмел, произведен в Общността.
(95)
Уместно е да бъдат предвидени, при определени условия и за определени продукти, мерки, които да се предприемат при възникване или при вероятност за възникване на смущения в резултат на значителни промени на цените във вътрешния пазар или във връзка с котировки или цени на световния пазар.
(96)
Необходимо е да се създаде рамка от специални мерки за етиловия алкохол от земеделски произход, за да може да се събират икономически данни и да се анализира статистическата информация с цел наблюдение на пазара. Доколкото пазарът на етилов алкохол от земеделски произход е обвързан с пазара на етилов алкохол като цяло, необходимо е също така да се предоставя информация относно пазара на етилов алкохол от неземеделски произход.
(97)
Разходите на държавите-членки в резултат на задълженията, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, следва да се финансират от Общността в съответствие с Регламент (ЕО) № 1290/2005.
(98)
Комисията следва да бъде упълномощена да приема необходимите мерки с цел решаване на специфични практически проблеми в извънредни случаи.
(99)
Тъй като общите селскостопански пазари са в непрекъснато развитие, държавите-членки и Комисията следва постоянно да се информират взаимно за съответните промени.
(100)
За да се предотврати злоупотреба с предвидените в настоящия регламент предимства, такива не следва да се предоставят или съответно следва да се отнемат в случаите, когато се установи, че условията, за получаването на които да е от тези предимства са били създадени изкуствено в противоречие с целите на настоящия регламент.
(101)
С цел да се гарантира изпълнението на задълженията, предвидени в настоящия регламент, е необходимо прилагане на мерки за контрол, административни мерки и административни наказания в случай на неизпълнение. По тази причина на Комисията следва да се дадат правомощия да приема съответните правила, включително такива касаещи възстановяването на неправомерно изплатени суми и задълженията на държавите-членки за представяне на доклади, които произтичат от прилагането на настоящия регламент.
(102)
Мерките, необходими за прилагането на настоящия регламент, следва като общо правило да се приемат в съответствие с Решение 1999/468/EО на Съвета от 28 юни 1999 година относно установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, поверени на Комисията (44). По отношение, обаче, на някои мерки съгласно настоящия регламент, които са свързани с правомощията на Комисията, които изискват бързи действия или са от чисто административен характер, Комисията следва да бъде овластена да действа самостоятелно.
(103)
Поради включването в настоящия регламент на определени елементи от ООП на плодове и зеленчуци, на преработени плодове и зеленчуци и на вино, необходимо е в тези ООП да бъдат направени някои изменения.
(104)
Настоящият регламент включва разпоредби относно приложимостта на правилата за конкуренция съгласно Договора. Досега такива разпоредби са били предмет на Регламент (ЕО) № 1184/2006. Необходимо обхвата на този регламент да бъде изменен така, че неговите разпоредби да се прилагат само за продукти, изброени в приложение I към Договора, които не са предмет на настоящия регламент.
(105)
Настоящият регламент включва разпоредби, които се съдържат в основните регламенти, изброени в съображения 2 и 3, с изключение на тези, съдържащи се в Регламенти (ЕО) № 2200/96, (ЕО) № 2201/96 и (ЕО) № 1493/1999. Освен това, настоящият регламент включва разпоредби от следните регламенти:
-
Регламент (ЕИО) № 2729/75 на Съвета от 29 октомври 1975 година относно таксите върху вноса на смеси от зърнени култури, ориз и натрошен ориз;
-
Регламент (EИО) № 2763/75 на Съвета от 29 октомври 1975 година за определяне на общите правила относно предоставяне на помощ за частно складиране на свинско месо (45);
-
Регламент (ЕИО) № 2782/75 на Съвета от 29 октомври 1975 година относно производството и търговията с яйца за люпене и пилета от домашни птици, отглеждани в птицеферми;
-
Регламент (ЕИО) № 707/76 на Съвета от 25 март 1976 година относно признаване на организации на бубари (46);
-
Регламент (ЕИО) № 1055/77 на Съвета от 17 май 1977 година относно съхранението и движението на продукти, изкупени от интервенционна агенция (47);
-
Регламент (ЕИО) № 2931/79 на Съвета от 20 декември 1979 година за предоставяне на помощ при износ на селскостопански продукти, които могат да се ползват със специални преференции при внос в трета страна (48);
-
Регламент (ЕИО) № 3220/84 на Съвета от 13 ноември 1984 година за определяне на скалата на Общността за класификация на кланични трупове на свине;
-
Регламент (ЕИО) № 1898/87 на Съвета от 2 юли 1987 година относно закрилата на наименованията, използвани в търговията с мляко и млечни продукти;
-
Регламент (ЕИО) № 3730/87 на Съвета от 10 декември 1987 година за определяне на общи правила за снабдяването с храна от интервенционни складове на определени организации и за разпределянето ѝ сред най-нуждаещите се лица в Общността;
-
Регламент (ЕИО) № 386/90 на Съвета от 12 февруари 1990 година относно контрола върху износа на селскостопански продукти, за които са отпуснати възстановявания или други суми (49);
-
Регламент (ЕИО) № 1186/90 на Съвета от 7 май 1990 година относно разширяване на приложното поле на скалата на Общността за класификация на кланичните трупове на възрастни говеда;
-
Регламент (ЕИО) № 1906/90 на Съвета от 26 юни 1990 година относно определени стандарти за търговията с птиче месо;
-
Регламент (ЕО) № 2204/90 на Съвета от 24 юли 1990 година за определяне на допълнителни общи правила относно общата организация на пазара на мляко и млечни продукти по отношение на сирената;
-
Регламент (ЕИО) № 2077/92 на Съвета от 30 юни 1992 година относно междубраншовите организации и споразумения в сектора на тютюна (50);
-
Регламент (EИО) № 2137/92 на Съвета от 23 юли 1992 година относно скала на Общността за класифицикация на кланичните трупове на овце и определяне на стандарта на Общността за качеството на пресни и охладени кланични трупове на овце;
-
Регламент (ЕО) № 2991/94 на Съвета от 5 декември 1994 година за определяне на стандарти за масла за мазане;
-
Регламент (ЕО) № 2597/97 на Съвета от 18 декември 1997 година за определяне на допълнителни правила за общата организация на пазара на мляко и млечни продукти по отношение на млякото за пиене;
-
Регламент (ЕО) № 2250/1999 на Съвета от 22 октомври 1999 година относно тарифна квота за масло с произход от Нова Зеландия (51);
-
Регламент (EO) № 1788/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно въвеждането на такса в сектора на млякото и млечните продукти;
-
Регламент (ЕО) № 1028/2006 на Комисията от 19 юни 2006 година относно стандартите за търговия с яйца;
-
Регламент (EО) № 1183/2006 на Съвета от 24 юли 2006 година относно скалата на Общността за класифицикация на кланичните трупове на възрастни говеда.
(106)
По тази причина посочените регламенти следва да бъдат отменени. С оглед на правната сигурност и предвид броя на актовете, които се отменят с настоящия регламент, както и броя на актовете, приети съгласно първите актове или изменени от тях, целесъобразно е да се изясни, че отмяната не засяга действителността на законодателни актове, приети по силата на отменен акт, нито действителността на всяко изменение, извършено по този начин, на други законодателни актове.
(107)
Настоящият регламент следва да започне да се прилага, като общо правило, от 1 януари 2008 г. За да се гарантира, че новите разпоредби от настоящия регламент не възпрепятстват текущата пазарна 2007/2008 година, следва да се предвиди по-късна дата за прилагане по отношение на тези сектори, за които, са предвидени пазарни години. Настоящият регламент следва да се прилага само от началото на пазарната 2008/2009 година за засегнатите сектори. Като следствие, съответните регламенти, уреждащи тези сектори, следва да продължат да се прилагат до края на съответната пазарна 2007/2008 година.
(108)
Освен това, по отношение на някои други сектори, за които не са предвидени пазарни години, следва да се предвиди по-късна дата на прилагане, за да се гарантира плавен преход от съществуващите ООП към настоящия регламент. Вследствие регламентите, уреждащи съществуващите ООП за тези сектори, следва да продължат да се прилагат до по-късната дата на прилагане, предвидена в настоящия регламент.
(109)
Що се отнася до Регламент (ЕО) 386/90, правомощията по уреждане на същността, предмет на този регламент, се прехвърлят с настоящия регламент на Комисията. Освен това, регламенти (ЕИО) № 3220/84, (ЕИО) № 1186/90, (ЕИО) № 2137/92 и (ЕО) № 1183/2006 се отменят с настоящия регламент, като само някои части от тях се включват в него. Други подробности, съдържащите се в посочените регламенти, следва да се разгледат в правила за изпълнение, които Комисията следва да приеме. На Комисията следва да се предостави допълнително време за установяването на съответните правила. Ето защо посочените регламенти следва да продължат да се прилагат до 31 декември 2008 г.
(110)
Следните актове на Съвета стават ненужни и следва да бъдат отменени:
-
Регламент (ЕИО) № 315/68 на Съвета от 12 март 1968 година за определяне на стандарти за качество за клубено-луковици, луковици и клубени на цъфтящи растения (52);
-
Регламент (ЕИО) № 316/68 на Съвета от 12 март 1968 година за определяне на стандарти за качество за свежи рязани цветя и свежа декоративна зеленина (53);
-
Регламент (ЕИО) № 2517/69 на Съвета от 9 декември 1969 година за определяне на някои правила за реорганизиране на производството на плодове в Общността (54);
-
Регламент (ЕИО) № 2728/75 на Съвета от 29 октомври 1975 година относно помощите за производството и за търговията с картофено нишесте и с картофи за производство на нишесте (55);
-
Регламент (ЕИО) № 1358/80 на Съвета от 5 юни 1980 година за определяне на индикативната цена и интервенционната цена за възрастни говеда за пазарната 1980/81 година и въвеждане на скала на Общността за класификация на кланичните трупове на възрастни говеда (56);
-
Регламент (ЕИО) № 4088/87 на Съвета от 21 декември 1987 година за определяне на условия за прилагане на преференциални мита върху вноса на някои цветя с произход от Кипър, Израел и Йордания (57);
-
Решение 74/583/ЕИО на Съвета от 20 ноември 1974 година относно наблюдението на движенията на захар (58).
(111)
Преходът от уредбата, предвидена в разпоредбите и регламентите, които се отменят с настоящия регламент, може да предизвика трудности, които не са предмет на разглеждане в настоящия регламент. За да се справи с тези трудности, Комисията следва да бъде оправомощена да приема преходни мерки,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
СЪДЪРЖАНИЕ
ЧАСТ I
УВОДНИ РАЗПОРЕДБИ
ЧАСТ II
ВЪТРЕШЕН ПАЗАР
ДЯЛ I
ИНТЕРВЕНЦИЯ НА ПАЗАРА
ГЛАВА I
Публична интервенция и частно складиране
Раздел I
Общи разпоредби
Раздел II
Публична интервенция
Подраздел I
Общи разпоредби
Подраздел II
Откриване и преустановяване на изкупуването
Подраздел III
Интервенционна цена
Подраздел IV
Пласиране на продукти, изкупени при интервенция
Раздел III
Частно складиране
Подраздел I
Задължителна помощ
Подраздел II
Незадължителна помощ
Раздел IV
Общи разпоредби
ГЛАВА II
Специални интервенционни мерки
Раздел I
Извънредни мерки за подпомагане на пазара
Раздел II
Мерки в секторите на зърнените култури и ориза
Раздел III
Мерки в сектора на захарта
Раздел IV
Коригиране на предлагането
ГЛАВА III
Системи за ограничаване на производството
Раздел I
Общи разпоредби
Раздел II
Захар
Подраздел I
Разпределение и управление на квотите
Подраздел II
Превишаване на квоти
Раздел III
Мляко
Подраздел I
Общи разпоредби
Подраздел II
Разпределение и управление на квотите
Подраздел III
Превишаване на квоти
Раздел IV
Процедурни разпоредби
ГЛАВА IV
Схеми за подпомагане
Раздел I
Помощ за преработка
Подраздел I
Сух фураж
Подраздел II
Лен, предназначен за производство на влакна
Раздел II
Възстановяване при производство
Раздел III
Помощ в сектора на млякото и млечните продукти
Раздел IV
Помощ в сектора на маслиновото масло и трапезните маслини
Раздел V
Фонд „Тютюн“ на Общността
Раздел VI
Специални разпоредби за сектора на пчеларството
Раздел VII
Помощ в сектора на бубарството
ДЯЛ II
ПРАВИЛА ЗА ПРЕДЛАГАНЕ НА ПАЗАРА И ПРОИЗВОДСТВО
ГЛАВА I
Пазарни стандарти и условия за производството
Раздел I
Пазарни стандарти
Раздел II
Условия за производство
Раздел III
Процедурни правила
ГЛАВА II
Организации на производители, междубраншови организации, организации на оператори
Раздел I
Общи принципи
Раздел II
Правила за междубраншови организации в сектора на тютюна
Раздел III
Процедурни правила
ЧАСТ III
ТЪРГОВИЯ С ТРЕТИ СТРАНИ
ГЛАВА I
Общи разпоредби
ГЛАВА II
Внос
Раздел I
Лицензии за внос
Раздел II
Вносни мита и такси
Раздел III
Управление на квотите за внос
Раздел IV
Специални разпоредби за определени продукти
Подраздел I
Специални разпоредби за внос по отношение на секторите на зърнените култури и ориза
Подраздел II
Преференциални схеми за внос на захар
Подраздел III
Специални разпоредби за внос на коноп
Подраздел IV
Специални разпоредби за внос на хмел
Раздел V
Предпазни мерки и активно усъвършенстване
ГЛАВА III
Износ
Раздел I
Лицензии за износ
Раздел II
Възстановявания при износ
Раздел III
Управление на квотите за износ в сектора на млякото и млечните продукти
Раздел IV
Специални преференции при внос в трети страни
Раздел V
Специални разпоредби за живи растения
Раздел VI
Пасивно усъвършенстване
ЧАСТ IV
ПРАВИЛА ЗА КОНКУРЕНЦИЯ
ГЛАВА I
Правила, приложими по отношение на предприятия
ГЛАВА II
Правила за държавна помощ
ЧАСТ V
СПЕЦИФИЧНИ РАЗПОРЕДБИ ЗА ОТДЕЛНИ СЕКТОРИ
ЧАСТ VI
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
ЧАСТ VII
ПРАВИЛА ЗА ПРИЛАГАНЕ, ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ ПРАВИЛА
ГЛАВА I
Разпоредби за прилагане
ГЛАВА II
Преходни и заключителни разпоредби
ПРИЛОЖЕНИЕ I
СПИСЪК НА ПРОДУКТИТЕ, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 1, ПАРАГРАФ 1
Част I:
Зърнени култури
Част II:
Ориз
Част III:
Захар
Част IV:
Сух фураж
Част V:
Семена
Част VI:
Хмел
Част VII:
Маслиново масло и трапезни маслини
Част VIII:
Лен и коноп, предназначени за производството на влакна
Част IX:
Плодове и зеленчуци
Част X:
Продукти от преработени плодове и зеленчуци
Част XI:
Банани
Част XII:
Вино
Част XIII:
Живи дървета и други растения, луковици, корени и подобни на тях, рязани цветя и декоративна зеленина
Част XIV:
Суров тютюн
Част XV:
Говеждо и телешко месо
Част XVI:
Мляко и млечни продукти
Част XVII:
Свинско месо
Част XVIII:
Овче месо и козе месо
Част XIX:
Яйца
Част XX:
Птиче месо
Част XXI:
Други продукти
ПРИЛОЖЕНИЕ II
СПИСЪК НА ПРОДУКТИТЕ, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 1, ПАРАГРАФ 3
Част I:
Етилов алкохол от земеделски произход
Част II:
Пчелни продукти
Част III:
Копринени буби
ПРИЛОЖЕНИЕ III
ОПРЕДЕЛЕНИЯ, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 2, ПАРАГРАФ 1
Част I:
Определения, отнасящи се за сектора на ориза
Част II:
Определения, отнасящи се за сектора на захарта
Част III:
Определения, отнасящи се за сектора на хмела
Част IV:
Определения, отнасящи се за сектор говеждото и телешкото месо
Част V:
Определения, отнасящи се за сектора на млякото и млечните продукти
Част VI:
Определения, отнасящи се за сектора на яйцата
Част VII:
Определения, отнасящи се за сектора на птичето месо
Част VIII:
Определения, отнасящи се за сектора на пчеларството
ПРИЛОЖЕНИЕ IV
СТАНДАРТНО КАЧЕСТВО НА ОРИЗ И ЗАХАР
A.
Стандартно качество за неолющен ориз
Б.
Стандартно качество за захар
ПРИЛОЖЕНИЕ V
СКАЛИ НА ОБЩНОСТТА ЗА КЛАСИФИКАЦИЯ НА КЛАНИЧНИ ТРУПОВЕ, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 42
A.
Скала на Общността за класификация на кланични трупове от възрастни животни от рода на едрия рогат добитък
Б.
Скала на Общността за класификация на кланични трупове от свине
В.
Скала на Общността за класификация на кланични трупове от овце
ПРИЛОЖЕНИЕ VI
НАЦИОНАЛНИ И РЕГИОНАЛНИ КВОТИ, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕНОВЕ 56 И 59
ПРИЛОЖЕНИЕ VII
ДОПЪЛВАЩИ КВОТИ ЗА ИЗОГЛЮКОЗА, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 55, ПАРАГРАФ 2
ПРИЛОЖЕНИЕ VIII
ПОДРОБНИ ПРАВИЛА ЗА ТРАНСФЕРИ НА КВОТИ ЗА ЗАХАР ИЛИ ИЗОГЛЮКОЗА В СЪОТВЕТСТВИЕ С ЧЛЕН 60
ПРИЛОЖЕНИЕ IX
НАЦИОНАЛНИ КВОТИ И РЕЗЕРВ ЗА ПРЕСТРУКТУРИРАНЕ, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 66
ПРИЛОЖЕНИЕ X
РЕФЕРЕНТНА МАСЛЕНОСТ, ПОСОЧЕНА В ЧЛЕН 70
ПРИЛОЖЕНИЕ XI
A.
Разпределение на максималното гарантирано количество между държавите-членки, посочени в член 94, параграф 1
Б.
Разпределение на максималното гарантирано количество между държавите-членки, посочени в член 89
ПРИЛОЖЕНИЕ ХII
ОПРЕДЕЛЕНИЯ И НАИМЕНОВАНИЯ ОТНОСНО МЛЯКОТО И МЛЕЧНИТЕ ПРОДУКТИ, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 114, ПАРАГРАФ 1
ПРИЛОЖЕНИЕ ХIII
ПРЕДЛАГАНЕ НА ПАЗАРА НА МЛЯКО, ПРЕДНАЗНАЧЕНО ЗА КОНСУМАЦИЯ ОТ ЧОВЕКА, ПОСОЧЕНО В ЧЛЕН 114, ПАРАГРАФ 2
ПРИЛОЖЕНИЕ ХIV
ПАЗАРНИ СТАНДАРТИ ЗА ПРОДУКТИ ОТ СЕКТОРИТЕ НА ЯЙЦАТА И ПТИЧЕТО МЕСО, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 116
A.
Пазарни стандарти за яйца от кокошки от вида Gallus gallus
Б.
Пазарни стандарти за птиче месо
В.
Маркетингови стандарти за производство и предлагане на пазара на яйца за люпене и пилета от домашни птици, отглеждани в птицеферми
ПРИЛОЖЕНИЕ ХV
МАРКЕТИНГОВИ СТАНДАРТИ, КОИТО СЕ ПРИЛАГАТ КЪМ МАЗНИНИ ЗА МАЗАНЕ, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 115
Допълнение към приложение XV
ПРИЛОЖЕНИЕ ХVI
ОПИСАНИЯ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ НА МАСЛИНОВО МАСЛО И МАСЛИНОВО МАСЛО ОТ МАСЛИНОВО КЮСПЕ, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 118
ПРИЛОЖЕНИЕ ХVII
ВНОСНИ МИТА ЗА ОРИЗ, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕНОВЕ 137 И 139
ПРИЛОЖЕНИЕ ХVIII
ОРИЗ ОТ СОРТОВЕТЕ BASMATI, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 138
ПРИЛОЖЕНИЕ ХIX
ДЪРЖАВИ, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 153, ПАРАГРАФ 3 И ЧЛЕН 154, ПАРАГРАФ 1, БУКВА б) И В ЧАСТ II, ТОЧКА 12 ОТ ПРИЛОЖЕНИЕ III
ПРИЛОЖЕНИЕ ХX
СПИСЪК НА ПРОДУКТИТЕ ОТ СЕКТОРИТЕ НА ЗЪРНЕНИТЕ КУЛТУРИ, ОРИЗА, ЗАХАРТА, МЛЯКОТО И ЯЙЦАТА, ПО СМИСЪЛА НА ЧЛЕН 26, БУКВА А), II), И ЗА ПРЕДОСТАВЯНЕ НА ВЪЗСТАНОВЯВАНИЯ ПРИ ИЗНОС, ПОСОЧЕНИ В ЧАСТ III, ГЛАВА III, РАЗДЕЛ II
Част I:
Зърнени култури
Част II:
Ориз
Част III:
Захар
Част IV:
Мляко
Част V:
Яйца
ПРИЛОЖЕНИЕ ХXI
СПИСЪК НА НЯКОИ ПРОДУКТИ, СЪДЪРЖАЩИ ЗАХАР, ЗА ЦЕЛИТЕ НА ПРЕДОСТАВЯНЕТО НА ВЪЗСТАНОВЯВАНИЯ ПРИ ИЗНОС, ПОСОЧЕНИ В ЧАСТ III, ГЛАВА III, РАЗДЕЛ II
ПРИЛОЖЕНИЕ ХXII
ТАБЛИЦИ ЗА СЪОТВЕТСТВИЕ, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 202
ЧАСТ I
УВОДНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Обхват
1. Настоящият регламент установява обща организация на пазарите на продуктите от следните сектори, както е предвидено по-нататък в приложение I:
а)
зърнени култури, част I от приложение I;
б)
ориз, част II от приложение I ;
в)
захар, част III от приложение I ;
г)
сух фураж, част IV от приложение I;
д)
семена, част V от приложение I;
е)
хмел, част VI от приложение I;
ж)
маслиново масло и трапезни маслини, част VII от приложение I;
з)
лен и коноп, част VIII от приложение I;
и)
плодове и зеленчуци, част IX от приложение I ;
й)
преработени плодове и зеленчуци, част X от приложение I;
к)
банани, част XI от приложение I;
л)
вино, част XII от приложение I;
м)
живи растения и цветарски продукти, част XIII от приложение I (наричани по-долу „сектор на живите растения“);
н)
суров тютюн, част XIV от приложение I;
о)
говеждо и телешко месо, част XV от приложение I;
п)
мляко и млечни продукти, част XVI от приложение I;
р)
свинско месо, част XVII от приложение I;
с)
овче месо и козе месо, част XVIII от приложение I;
т)
яйца, част XIX от приложение I;
у)
птиче месо, част XX от приложение I;
ф)
други продукти, част XXI от приложение I.
2. По отношение на секторите на плодовете и зеленчуците, преработените плодове и зеленчуци и виното се прилага само член 195 от настоящия регламент.
3. Настоящият регламент установява специфични мерки за следните сектори, които са изброени или съответно допълнително определени в приложение II:
а)
етилов алкохол от земеделски произход, част I от приложение II (наричана по-долу „сектор на земеделския етилов алкохол“);
б)
пчелни продукти, част II от приложение II (наричана по-долу „сектор на пчелните продукти“);
в)
копринени буби, част III от приложение II.
Член 2
Определения
1. За целите на прилагането на настоящия регламент се използват определенията за определени сектори, формулирани в приложение III.
2. За целите на настоящия регламент:
а)
„земеделски стопанин“ означава земеделски стопанин, определен в Регламент (ЕО) № 1782/2003;
б)
„разплащателна агенция“ означава органът или органите, определени от държава-членка в съответствие с Регламент (ЕО) № 1290/2005.
в)
„интервенционна цена“ означава цената, на която продуктите се изкупуват при публична интервенция.
Член 3
Пазарни години
Установяват се следните пазарни години:
а)
от 1 януари до 31 декември на дадена година за сектора на бананите;
б)
от 1 април до 31 март на следващата година за:
i)
сектора на сухия фураж,
ii)
сектора на бубарството;
в)
от 1 юли до 30 юни на следващата година за:
i)
сектора на зърнените култури,
ii)
сектора на семената,
iii)
сектора на маслиновото масло и трапезните маслини,
iv)
сектора на лена и конопа,
v)
сектора на млякото и млечните продукти;
г)
от 1 септември до 31 август на следващата година за сектора на ориза;
д)
от 1 октомври до 30 септември на следващата година за сектора на захарта.
Член 4
Правомощия на Комисията
Освен ако настоящият регламент не предвижда друго, когато на Комисията се предоставят правомощия, тя действа в съответствие с процедурата по член 195, параграф 2.
Член 5
Правила за прилагане
Комисията може да приеме подробни правила за прилагането на член 2.
Комисията може да промени определенията касаещи ориза, дадени в част I от приложение III и определението за „захар от АКТБ/индийска захар“, дадено в точка 12 от част II от посоченото приложение.
Комисията може също да определи обменните курсове за ориза на различните стадии на обработка, разходите за обработка и стойността на производните продукти.
ЧАСТ II
ВЪТРЕШЕН ПАЗАР
ДЯЛ I
ИНТЕРВЕНЦИЯ НА ПАЗАРА
ГЛАВА I
Публична интервенция и частно складиране
Раздел I
Общи разпоредби
Член 6
Обхват
1. Настоящата глава определя правилата, касаещи, където е приложимо изкупуване на базата на публична интервенция и отпускането на помощ за частно складиране по отношение на следните сектори:
а)
зърнени култури,
б)
ориз,
в)
захар,
г)
маслиново масло и трапезни маслини,
д)
говеждо и телешко месо,
е)
мляко и млечни продукти,
ж)
свинско месо,
з)
овче месо и козе месо.
2. За целите на настоящата глава:
а)
„зърнени култури“ означава зърнени култури, добивани в Общността,
б)
„мляко“ означава краве мляко, произведено в Общността,
в)
„обезмаслено мляко“ означава обезмаслено мляко, получено директно и изключително от краве мляко, произведено в Общността,
г)
„сметана“ означава сметана, получена директно и изключително от мляко.
Член 7
Произход от Общността
Без да се засяга член 6, параграф 2, само продукти с произход от Общността отговарят на условията за изкупуване на базата на публична интервенция или за отпускане на помощ за тяхното частно складиране.
Член 8
Референтни цени
1. За продуктите, които са обект на интервенционните мерки, посочени в член 6, параграф 1, се определят следните референтни цени:
а)
по отношение на сектора на зърнените култури:
101,31 EUR/тон, със следното месечно увеличение:
-
ноември: 0,46 EUR/тон,
-
декември: 0,92 EUR/тон,
-
януари: 1,38 EUR/тон,
-
февруари: 1,84 EUR/тон,
-
март: 2,30 EUR/тон,
-
април: 2,76 EUR/тон,
-
май: 3,22 EUR/тон,
-
юни: 3,22 EUR/тон.
Референтната цена, която е валидна за царевица и зърнено сорго през юни, остава валидна през юли, август и септември на същата година;
б)
по отношение на цената на неолющения ориз, 150 EUR/тон за стандартно качество, определено в точка А от приложение IV;
в)
по отношение на захарта:
i)
за бяла захар:
-
541,5 EUR/тон за пазарната година 2008/2009,
-
404,4 EUR/тон, считано от пазарната година 2009/2010;
ii)
за сурова захар:
-
448,8 EUR/тон за пазарната година 2008/2009,
-
335,2 EUR/тон, считано от пазарната година 2009/2010.
Референтните цени, установени в подточки i) и ii), се прилагат за непакетирана захар франко предприятие със стандартно качество, определено в точка Б от приложение IV;
г)
по отношение на сектора на говеждото и телешкото месо, 2 224 EUR/тон за кланични трупове на мъжки животни от рода на едрия рогат добитък от клас R3 по скалата на Общността за класификация на кланични трупове от възрастни животни от рода на едрия рогат добитък, предвидена в член 42, параграф 1, буква а);
д)
по отношение на сектора на млякото и млечните продукти:
i)
246,39 EUR на 100 kg за масло;
ii)
174,69 EUR на 100 kg за обезмаслено мляко на прах;
е)
По отношение на сектора на свинското месо 1 509,39 EUR/тон за кланични трупове от стандартно качество, определено на база тегло и съдържание на постно месо в съответствие със скалата на Общността за класификация на кланични трупове от свине, предвидена в член 42, параграф 1), буква б), както следва:
i)
кланични трупове с тегло от 60 до по-малко от 120 kg: клас Е съгласно точка Б II от приложение V;
ii)
кланични трупове с тегло от 120 до 180 kg: клас R съгласно точка Б II от приложение V.
2. Референтните цени за зърнените култури и ориза, посочени съответно в точки а) и б) от параграф 1, се отнасят до етапа на продажба на едро на доставените в склада продукти преди разтоварването им. Тези референтни цени са валидни за всички интервенционни центрове на Общността, определени за такива съгласно член 41.
3. Съветът, действащ в съответствие с процедурата по член 37, параграф 2 от Договора, може да променя референтните цени, определени в параграф 1 от настоящия член, съобразно промените в производството и пазарите.
Член 9
Отчитане на цените на пазара на захар
Комисията следва да въведе информационна система за цените на пазара на захар, включително система за публикуване на ценовите равнища на този пазар.
Системата следва да се основава на информация, предоставена от предприятията, произвеждащи бяла захар, или от други оператори, участващи в търговията със захар. Тази информация се разглежда конфиденциално.
Комисията осигурява публикуваната информация да не позволява разпознаване на цените, използвани от отделните предприятия или оператори.
Раздел II
Публична интервенция
Подраздел I
Общи разпоредби
Член 10
Продукти, отговарящи на условията за публична интервенция
1. Публична интервенция се прилага по отношение на следните продукти при условията, установени в настоящия раздел, и при допълнителни изисквания и условия, които следва да бъдат определени от Комисията в съответствие с член 43:
а)
обикновена пшеница, твърда пшеница, ечемик, царевица и сорго;
б)
неолющен ориз;
в)
бяла или сурова захар, при условие че съответната захар е произведена в рамките на квотата от захарно цвекло или захарна тръстика, добити в Общността;
г)
прясно или охладено месо от сектора на говеждото и телешкото месо под кодове по КН 0201 10 00 и от 0201 20 20 до 0201 20 50;
д)
масло, произведено директно и изключително от пастьоризирана сметана в одобрено предприятие в Общността, с минимално тегловно съдържание на млечни мазнини от 82 % и максимално тегловно съдържание на вода от 16 %;
е)
обезмаслено мляко на прах от най-високо качество, получено в процес на впръскване и в одобрено от Общността предприятие, директно и изключително от обезмаслено мляко, с минимално тегловно съдържание на протеини от 35,6 % от обезмасления сух екстракт.
2. Публична интервенция може да се прилага в сектора на свинското месо при спазване на установените в настоящия раздел условия и на допълнителни изисквания и условия, които следва да се определят от Комисията в съответствие с член 43, по отношение на цели и половинки трупове, пресни или охладени, попадащи под код по КН 0203 11 10, гърди (шарено месо), пресни или охладени, попадащи под код по КН ex 0203 19 15, и неразтопени мазнини от свине, пресни или охладени, попадащи под код по КН ex 0209 00 11.
Подраздел II
Откриване и преустановяване на изкупуването
Член 11
Зърнени култури
1. Публичната интервенция за зърнените култури се открива:
а)
от 1 август до 30 април за Гърция, Испания, Италия и Португалия;
б)
от 1 декември до 30 юни за Швеция;
в)
от 1 ноември до 31 май за останалите държави-членки.
Изкупуването на базата на публична интервенция на царевица, обаче, следва да се извършва единствено в следните граници:
а)
700 000 тона за пазарната година 2008/2009;
б)
0 тона, считано от пазарната година 2009/2010.
2. Когато интервенционният период в Швеция води до отклоняване на зърнени култури от други държави-членки към интервенция в Швеция, Комисията приема мерки за коригиране на това положение.
Член 12
Ориз
Публичната интервенция за неолющения ориз се открива в периода от 1 април до 31 юли. Изкупуването на базата на публична интервенция, обаче, следва да бъде ограничено до 75 000 тона за период.
Член 13
Захар
1. Публичната интервенция за захарта се открива през целия период на пазарните години 2008/2009 и 2009/2010. Публичната интервенция, обаче, следва да провежда в размер до 600 000 тона, изразени в бяла захар, за пазарна година.
2. Захар, складирана в съответствие с параграф 1 по време на дадена пазарна година, не може да бъде подложена на други мерки за складиране, предвидени в членове 32, 52 или 63.
Член 14
Говеждо и телешко месо
1. Комисията, без съдействието на Комитета, посочен в член 195, параграф 1, открива публична интервенция за говеждо и телешко месо, ако в период от две последователни седмици средната пазарна цена в дадена държава-членка или регион на държава-членка, регистрирана въз основа на скалата на Общността за класификация на кланични трупове, предвидена в член 42, параграф 1, е била под 1 560 EUR/тон.
2. Комисията, без съдействието на Комитета, посочен в член 195, параграф 1, закрива публичната интервенция тогава, когато за период от поне една седмица условието предвидено в параграф 1 вече не се изпълнява.
Член 15
Масло
1. Комисията, без съдействието на Комитета, посочен в член 195, параграф 1, открива публична интервенция за масло в съответната държава-членка или държави-членки в периода от 1 март до 31 август, ако в рамките на представителен период пазарните цени на маслото в една или повече държави-членки са под 92 % от референтната цена.
2. След като пазарните цени на маслото в съответната държава-членка или държави-членки достигнат или надхвърлят 92 % от референтната цена в рамките на представителен период, Комисията, без съдействието на Комитета, посочен в член 195, параграф 1, временно преустановява изкупуването на базата на публична интервенция.
Освен това, когато количествата, предложени за интервенция по време на предвидения в параграф първи период, надхвърлят 30 000 тона, Комисията може временно да преустанови изкупуването на базата на публична интервенция. В такъв случай може да се извърши изкупуване посредством тръжна процедура съгласно спецификации, които следва да бъдат определени от Комисията.
3. Комисията установява подробните правила за определяне на пазарните цени за маслото.
Член 16
Обезмаслено мляко на прах
За обезмасленото мляко на прах публичната интервенция се открива в периода от 1 март до 31 август.
Комисията, обаче, може временно да преустанови публичната интервенция, веднага щом предлаганите за интервенция количества в този период надхвърлят 109 000 тона. В такъв случай може да се извърши изкупуване посредством тръжна процедура съгласно спецификации, които следва да бъдат определени от Комисията.
Член 17
Свинско месо
Комисията може да реши да открие публична интервенция в сектора на свинското месо, когато средната пазарна цена за кланични трупове от свине в Общността, установена въз основа на цените, регистрирани във всяка държава-членка на представителните пазари на Общността и претеглени посредством коефициенти, които отразяват относителния размер на поголовието свине във всяка държава-членка, е под 103 % от референтната цена и е вероятно да остане на това равнище.
Подраздел III
Интервенционна цена
Член 18
Зърнени култури
Интервенционната цена за зърнени култури е равна на референтната цена, без да се засягат увеличенията или намаленията на цената по причини, свързани с качеството.
Член 19
Ориз
Интервенционната цена за ориз е равна на референтната цена.
Ако качеството на продуктите, предложени на разплащателната агенция, обаче, се различава от стандартното качество съгласно буква А от приложение IV, интервенционната цена съответно се увеличава или намалява.
Освен това, увеличенията или намаленията на интервенционната цена може да се оопределят от Комисията с оглед да се гарантира, че това производство е ориентирано към определени разновидности.
Член 20
Захар
Интервенционната цена за захар е 80 % от референтната цена, определена за пазарната година непосредствено след пазарната година, през която е представена офертата.
Ако обаче качеството на захарта, предложена на разплащателната агенция, се различава от определеното в буква Б от приложение IV стандартно качество, за което е определена референтната цена, интервенционната цена съответно се увеличава или намалява.
Член 21
Говеждо и телешко месо
1. Интервенционните цени и количествата, приети за интервенция за говеждо и телешко месо, се определят от Комисията посредством тръжни процедури. При специални обстоятелства те могат да бъдат определени за конкретна държава-членка или за регион на държава-членка въз основа на регистрираните средни пазарни цени.
2. Могат да се приемат само оферти с цени, равни или по-ниски от средната пазарна цена, регистрирана в дадена държава-членка или регион на държава-членка, и увеличени със сума, която следва да се определи от Комисията въз основа на обективни критерии.
Член 22
Масло
Без да се засяга определянето на интервенционната цена посредством тръжна процедура в случая, посочен в член 15, параграф 2, алинея 2, интервенционната цена за масло, е 90 % от референтната цена.
Член 23
Обезмаслено мляко на прах
Без да се засяга определянето на интервенционната цена посредством тръжна процедура в случая, посочен в член 16, параграф 2, интервенционната цена за обезмаслено мляко на прах, е равна на референтната цена.
Ако обаче действителното съдържание на протеини е по-малко от минималното съдържание на протеини от 35,6 % по тегло определено в член 10, буква е), но не е по-малко от 31,4 % по тегло от обезмасления сух екстракт, интервенционната цена е равна на референтната цена минус 1,75 % за всеки процентен пункт, с който съдържанието на протеини е по-малко от 35,6 % по тегло.
Член 24
Свинско месо
1. Интервенционната цена в сектора на свинското месо се определя от Комисията за кланични трупове от свине със стандартно качество. Интервенционната цена не може да е по-висока от 92 % или по-ниска от 78 % от референтната цена.
2. За продукти със стандартно качество, различни от кланични трупове от свине, интервенционната цена се определя чрез интервенционната цена за кланични трупове от свине, въз основа на съотношението между търговската стойност на тези продукти и търговската стойност на кланичните трупове от свине.
3. За продукти, различни от тези със стандартно качество, интервенционната цена се определя чрез действащата за съответното стандартно качество цена, в зависимост от разликите в качеството по отношение на стандартното такова. Тази цена се прилага по отношение на точно определено качество.
Подраздел IV
Пласиране на продукти, изкупени при интервенция
Член 25
Общи принципи
Пласирането на продукти, изкупени на базата на публична интервенция, се осъществява по такъв начин, че да се избегнат всякакви смущения на пазара, да се осигури равен достъп до продуктите и равнопоставеност на купувачите, и в съответствие с ангажиментите, произтичащи от споразуменията, сключени съгласно член 300 от Договора.
Член 26
Пласиране на захар
Що се отнася до захарта, изкупена на базата на публична интервенция, разплащателните агенции могат да продават захар само на цена, която е по-висока от референтната цена, определена за пазарната година, през която се извършва продажбата.
Комисията обаче може да реши, че разплащателните агенции:
а)
могат да продават захар на цена, равна или по-ниска от референтната цена, посочена в първия параграф, ако захарта е предназначена:
i)
за употреба като храна за животни или
ii)
за износ или без по-нататъшна обработка, или след преработка в продуктите, изброени в приложение I към Договора, или в стоките, изброени в част III от приложение XX към настоящия регламент.
б)
трябва да предоставят наличната при тях непреработена захар, предназначена за човешка консумация на вътрешния пазар на Общността, на благотворителни организации - признати от въпросната държава-членка или от Комисията в случаите, когато държавата-членка не е признала нито една такава организация - на цена, по-ниска от текущата референтна цена, или безплатно, за разпределението като част от отделни операции по отпускане на спешна помощ.
Член 27
Разпределение на най-нуждаещите се лица в Общността
1. Продукти, намиращи се в интервенционни складове, се предоставят на определени за целта организации, за да може храната да бъде разпределена на най-нуждаещите се лица в Общността в съответствие с годишен план.
Разпределението е:
а)
безплатно или
б)
на цена, която в никакъв случай не е по-висока от цената, покриваща разходите, поети от определените организации при извършване на разпределението.
2. Определен продукт може да се мобилизира на пазара на Общността, когато:
а)
временно не е наличен в интервенционните складове на Общността по време на изпълнението на годишния план, посочен в параграф 1, доколкото е необходимо за изпълнението на плана в една или повече държави-членки, и при условие че разходите останат в границите, предвидени в бюджета на Общността за тази цел, или
б)
изпълнението на плана би довело до прехвърляне между държави-членки на малки количества продукти, които са предмет на интервенция в държава-членка, различна от тази или тези, в които продуктът е необходим.
3. Съответните държави-членки определят организациите, посочени в параграф 1, и нотифицират своевременно Комисията всяка година, ако желаят да приложат тази схема.
4. Посочените в параграфи 1 и 2 продукти се предоставят безплатно на определените организации. Счетоводната стойност на тези продукти е интервенционната им цена, при необходимост коригирана с коефициенти, отчитащи разликата в качеството.
5. Без да се засягат разпоредбите на член 190, продуктите, предоставяни по силата на параграфи 1 и 2 от настоящия член, се финансират чрез бюджетни кредити по съответната бюджетна позиция в рамките на Европейския фонд за гарантиране на селското стопанство от бюджета на Европейските общности. Също така може да се предвиди това финансиране да допринася за покриване на разходите за транспортиране на продукцията от интервенционните центрове, както и на административните разходи на определените организации, свързани с прилагането на установената в настоящия член схема, с изключение на разходите, които могат да бъдат поети от бенефициерите в рамките на прилагането на параграфи 1 и 2.
Раздел III
Частно складиране
Подраздел I
Задължителна помощ
Член 28
Продукти, отговарящи на условията
Помощ за частно складиране се предоставя за следните продукти при условията, предвидени в настоящия раздел и при допълнителните изисквания и условия, които следва да бъдат определени от Комисията в съответствие с член 43:
а)
по отношение на:
i)
сметана,
ii)
безсолно масло, произведено от сметана или мляко в одобрено предприятие на Общността, с минимално тегловно съдържание на млечни мазнини от 82 % и максимално тегловно съдържание на вода от 16 %;
iii)
солено масло, произведено от сметана или мляко в одобрено предприятие на Общността, с минимално тегловно съдържание на млечни мазнини от 80 %, максимално тегловно съдържание на вода от 16 % и максимално тегловно съдържание на сол от 2 %;
б)
по отношение на сиренето:
i)
сирене Grana Padano, отлежало поне девет месеца,
ii)
сирене Parmigiano Reggiano, отлежало поне 15 месеца,
iii)
сирене Provolone, отлежало поне три месеца.
Член 29
Условия и равнище на помощта за сметана и масло
Комисията определя кои национални класове за качество относно маслото отговарят на условията за получаване на помощ. Маслото се обозначава съответно.
Размерът на помощта за сметана и масло се определя от Комисията с оглед на разходите за складиране и вероятното развитие на цените на прясното масло и маслото на склад.
Ако при изваждането от склад пазарът е претърпял неблагоприятна промяна, която не е могла да бъде предвидена в момента на внасянето на склад, помощта може да бъде увеличена.
Член 30
Условия и равнище на помощите за сирене
Условията и размерът на помощта за сирене, се определят от Комисията. Размерът на помощта се определя с оглед на разходите за складиране и вероятното развитие на пазарните цени.
Разплащателната агенция, посочена от държавата-членка, в която съответните сирена са произведени и в която тези сирена отговарят на изискванията да носят наименованието за произход, прилага предприетите от Комисията мерки в съответствие с първия параграф.
Подраздел II
Незадължителна помощ
Член 31
Продукти, отговарящи на условията
1. Помощ за частно складиране може да бъде отпусната за следните продукти при условията, предвидени в настоящия раздел и при допълнителните изисквания и условия, които следва да бъдат определени от Комисията в съответствие с член 43:
а)
бяла захар;
б)
маслиново масло;
в)
прясно или охладено месо от възрастни животни от рода на едрия рогат добитък под формата на кланични трупове, половинки кланични трупове, компенсирани четвъртини, предни или задни четвъртини, класифицирани в съответствие със скалата на Общността за класификация на кланични трупове от възрастни животни от рода на едрия рогат добитък, предвидена в член 42, параграф 1;
г)
обезмаслено мляко на прах от най-високо качество, получено в одобрено от Общността предприятие, директно и изключително от обезмаслено мляко;
д)
дълготрайни сирена и сирена, които се произвеждат от овче и/или козе мляко и изискват поне шест месеца период на зреене;
е)
свинско месо;
ж)
овче месо и козе месо.
Комисията може да направи промени в списъка на продуктите, предвидени в буква в) от алинея първа, ако пазарната ситуация го изисква.
2. Комисията определя предвидената в параграф 1 помощ за частно складиране предварително или чрез тръжни процедури.
По отношение на продуктите, предвидени в букви г) и д) от параграф 1, помощта се определя в зависимост от разходите за складиране и, съответно:
i)
вероятното развитие на цените на обезмасленото мляко на прах;
ii)
поддържане на необходимия баланс между сирената, за които се отпуска помощ, и другите предлагани на пазара сирена.
Член 32
Условия за отпускане на помощ за бяла захар
1. Ако регистрираната средна цена в Общността за бялата захар е по-ниска от референтната цена по време на определен представителен период и се очаква да остане на такова равнище, вземайки предвид пазарната обстановка, Комисията може да реши да предостави помощ за частно складиране на бяла захар на предприятия, на които е отпусната квота за захар.
2. Захар, складирана в съответствие с разпоредбите на параграф 1 по време на дадена пазарна година, не може да бъде подложена на други мерки за складиране предвидени в членове 13, 52 или 63.
Член 33
Условия за отпускане на помощ за маслиново масло
Комисията може да реши да упълномощи органи, предлагащи достатъчно гаранции и одобрени от държавите-членки, да сключат договори за складиране на маслиновото масло, което те предлагат на пазара, в случай на сериозни смущения на пазара в определени региони на Общността, inter alia и когато регистрираната средна цена на пазара по време на представителен период е по-ниска от:
а)
1 779 EUR/тон за необработено маслиново масло „extra virgin“ или
б)
1 710 EUR/тон за необработено маслиново масло „virgin“ или
в)
1 524 EUR/тон за маслиново масло за осветление с 2 степени на съдържание на свободни киселини, като тази сума се намалява с 36,70 EUR/тон за всяка допълнителна степен на киселинност.
Член 34
Условия за отпускане на помощ за продукти от сектора на говеждото и телешкото месо
Когато регистрираната средна пазарна цена в Общността, отчетена на базата на скалата на Общността за класификация на кланични трупове от възрастни животни от рода на едрия рогат добитък, предвидена в член 42, параграф 1, е под 103 % от референтната цена и е вероятно да остане на това равнище, Комисията може да реши да предостави помощ за частно складиране.
Член 35
Условия за отпускане на помощ за обезмаслено мляко на прах
Комисията може да реши да предостави помощ за частно складиране на обезмаслено мляко на прах, по-специално ако тенденциите в цените и запасите от продуктите показват сериозен дисбаланс на пазара, който може да бъде избегнат или ограничен посредством сезонно складиране.
Член 36
Условия за отпускане на помощ за сирене
1. Ако развоя на цените и положението със запасите от продукти от сирена, посочени в член 31, параграф 1, буква д) показват сериозен дисбаланс на пазара, който може да бъде преодолян или ограничен чрез сезонно складиране, Комисията може да реши да предостави помощ за частно складиране.
2. Ако в момента на изтичане на срока на действие на договора за складиране равнището на пазарните цени за сирена на склад е по-високо от преобладаващото равнище на тези цени по време на подписване на договора, Комисията може да реши да направи съответна корекция на размера на отпусканата помощ.
Член 37
Условия за отпускане на помощ за свинско месо
Когато средната пазарна цена за кланични трупове от свине в Общността, установена въз основа на цените, регистрирани във всяка държава-членка на представителните пазари на Общността и претеглени посредством коефициенти, които отразяват относителния брой на поголовието свине във всяка държава-членка, е под 103 % от референтната цена и е вероятно да остане на това равнище, Комисията може да реши да предостави помощ за частно складиране.
Член 38
Условия за отпускане на помощ за овче месо и козе месо
Комисията може да реши да отпусне помощ за частно складиране, когато е налице особено трудна ситуация на пазара на овче месо и козе месо в една или повече от следните зони на котиране:
а)
Великобритания;
б)
Северна Ирландия;
в)
всяка друга държава-членка, различна от Обединеното кралство, взета отделно.
Раздел IV
Общи разпоредби
Член 39
Правила относно складирането
1. Разплащателните агенции не могат да складират изкупените от тях продукти извън територията на държавата-членка, под чиято юрисдикция попадат, освен ако не са получили предварително разрешение от Комисията.
За целите на настоящия член териториите на Белгия и Люксембург се считат за една държава-членка.
2. Разрешението се дава в случаите, когато складирането е наложително, като се отчитат следните фактори:
а)
възможностите и изискванията за складиране на държавата-членка, под чиято юрисдикция се намира разплащателната агенция, и на останалите държави-членки;
б)
всякакви допълнителни разходи, произтичащи както от складирането на продуктите в държавата-членка, под чиято юрисдикция се намира разплащателната агенция, така и от транспортирането.
3. Разрешение за складиране в трета страна се дава само когато въз основа на критериите, определени в параграф 2, складирането в друга държава-членка би създало значителни трудности.
4. Данните, посочени в параграф 2, буква а), се установяват след консултации с всички държави-членки.
5. Всякакви мита и други суми, които следва да се предоставят или наложат съгласно общата селскостопанска политика, не се прилагат за продукти:
а)
транспортирани след разрешение, дадено по параграфи 1, 2 и 3, или
б)
прехвърлени от една разплащателна агенция на друга.
6. Всяка разплащателна агенция, действаща в съответствие с параграфи 1, 2 и 3, остава отговорна за продуктите, складирани извън територията на държавата-членка, под чиято юрисдикция попада.
7. Ако продуктите, складирани от разплащателна агенция извън територията на държавата-членка, под чиято юрисдикция попада, не бъдат върнати обратно в същата държава-членка, те се пласират при цени и при условия, които са определени или предстоят да бъдат определени за мястото на складиране.
Член 40
Правила относно тръжни процедури
Тръжните процедури следва да осигуряват равен достъп на всички заинтересовани лица.
При избора на предложенията се отдава предпочитание на тези, които са най-благоприятни за Общността. Във всеки случай не е задължително да последва възлагане на договор.
Член 41
Интервенционни центрове
1. Комисията определя интервенционните центрове в секторите на зърнените култури и ориза и определя приложимите за тях условия.
По отношение на продуктите от сектора на зърнените култури Комисията може да определи интервенционни центрове за всеки вид зърнени култури.
2. При изготвяне на списъка на интервенционните центрове Комисията взема под внимание по-специално следните фактори:
а)
разположение на центровете в райони със свръхпроизводство на съответните продукти;
б)
наличие на достатъчно помещения и техническо оборудване;
в)
благоприятно разположение по отношение на транспортните средства.
Член 42
Класификация на кланични трупове
1. Скалите на общността за класификация на кланични трупове се прилагат в съответствие с правилата, установени в приложение V в следните сектори:
а)
говеждо и телешко месо, по отношение на кланични трупове от възрастни животни от рода на едрия рогат добитък;
б)
свинско месо по отношение на кланични трупове от свине, различни от използваните за разплод;
В сектора на овчето месо и козето месо държавите-членки могат да прилагат скала на Общността за класификация на кланични трупове по отношение на кланични трупове от овце, в съответствие с правилата, определени в буква В от приложение V.
2. Инспекциите на място във връзка с класификацията на кланични трупове от възрастни животни от рода на едрия рогат добитък и овце се извършват от името на Общността от инспекционен комитет на Общността, съставен от експерти от Комисията и експерти назначени от държавите-членки. Този комитет се отчита пред Комисията и държавите-членки за извършените инспекции.
Общността поема разходите, произтичащи от извършените инспекции.
Член 43
Правила за прилагане
Без да се засягат специфичните правомощия, предоставени на Комисията съгласно разпоредбите на настоящата глава, Комисията приема подробни правила за нейното прилагане, които по-специално могат да се отнасят до:
а)
изискванията и условията, които следва да се изпълнят, и в случай на свинско месо, списъкът на продукти, които следва да се изкупят на базата на публична интервенция, както е посочено в член 10, или за които е разрешена помощ за частно складиране съгласно членове 28 и 31, и по-специално по отношение на качеството, групите качества, класовете на качество, категориите, количествата, опаковката включително етикетирането, максималната възраст, консервирането, етапа на обработка на продуктите, за които се отнася интервенционната цена, продължителността на частното складиране;
б)
изменения на част Б от приложение IV;
в)
където е приложимо, скалата на приложимите увеличения и намаления на цените;
г)
процедурите и условията за предприемане на публична интервенция от страна на разплащателните агенции и предоставянето на помощ за частно складиране, по-специално:
i)
във връзка със сключването на договори и съдържанието на договорите;
ii)
продължителността на периода на частно складиране и условията, при които такива периоди, след като веднъж са определени в договорите, могат да бъдат съкратени или удължени;
iii)
условията, при които може да се реши продуктите, които се обхващат от договори за частно складиране, да могат да бъдат повторно предложени на пазара или пласирани;
iv)
държавата-членка, където може да поиска частно складиране;
д)
приемането на списъка на представителни пазари, посочени в членове 17 и 37;
е)
правилата във връзка с условията за пласиране на продукти, изкупени на базата на публична интервенция, по-специално по отношение на продажните цени, условията за изваждане от склад и, когато е приложимо, последващото използване или местоназначението на извадените от склад продукти, и съответно проверките, които следва да бъдат извършени, или според случая, системата от гаранции, която следва да бъде приложена;
ж)
изготвянето на годишния план, посочен в член 27, параграф 1;
з)
условието за мобилизиране на пазара на Общността, посочено в член 27, параграф 2;
и)
правилата по отношение на разрешенията, посочени в член 39, включително, доколкото са абсолютно необходими, дерогациите от правилата за търговия;
й)
правилата във връзка с процедурите, които следва да се следват в случаите на използване на тръжни процедури;
к)
правилата във връзка с определянето на интервенционните центрове, посочени в член 41;
л)
условията, на които трябва да отговарят складовете, където могат да бъдат складирани продуктите;
м)
скалите на Общността за класификация на кланични трупове, предвидени в член 42, параграф 1, по-специално относно:
i)
определения;
ii)
представяне на кланичните трупове с цел отчитане на цените при класификацията на кланичните трупове на възрастни животни от рода на едрия рогат добитък;
iii)
мерките, които трябва да вземат кланиците съгласно разпоредбите на подточка III от буква А от приложение V:
-
всяка дерогация, посочена в член 5 от Директива 88/409/ЕИО относно кланиците, които желаят да ограничат своята продукция само в рамките на местния пазар;
-
всяка дерогация, която би могла да бъде разрешена на държави-членки, поискали това за кланици, в които са заклани малък брой животни от рода на едрия рогат добитък;
iv)
даване на разрешение на държавите-членки да не прилагат скалата за класификация на кланични трупове от свине и да използват допълнителни критерии за оценка, освен теглото и съдържанието на крехко месо;
v)
правила относно отчитането на цените на някои продукти от държавите-членки.
ГЛАВА II
Специални интервенционни мерки
Раздел I
Извънредни мерки за подпомагане на пазара
Член 44
Болести по животните
1. Комисията може да приеме извънредни мерки за подпомагане на засегнатите пазари, за да отчете ограниченията на Вътреобщностната търговия и търговията с трети страни, които могат да възникнат в резултат от прилагането на мерките за борба с разпространението на болести по животните.
Предвидените в първата алинея мерки се прилагат за следните сектори:
а)
говеждо и телешко месо,
б)
мляко и млечни продукти,
в)
свинско месо,
г)
овче месо и козе месо,
д)
яйца,
е)
птиче месо.
2. Мерките, предвидени в параграф 1, първа алинея се предприемат по искане на съответната държава-членка (съответните държави-членки).
Те могат да бъдат предприети, само ако съответната държава-членка (съответните държави-членки) е приела (са приели) ветеринарно-санитарни мерки за бързо предотвратяване на разпространението на болестта, и само доколкото и докато е строго необходимо да бъде подпомогнат съответният пазар.
Член 45
Загуба на потребителското доверие
По отношение на секторите на птичето месо и яйцата Комисията може да приеме извънредни мерки за подпомагане на пазара, за да реагира на негови сериозни смущения, за които се счита, че произтичат пряко от загуба на потребителско доверие поради рискове за общественото здраве или рискове за здравето на животните.
Тези мерки се предприемат по искане на съответната (съответните) държава-членка (държави-членки).
Член 46
Финансиране
1. За извънредните мерки, посочени в членове 44 и 45, Общността предоставя частично финансиране в размер на 50 % от разходите, поети от държавите-членки.
По отношение на секторите на говеждото и телешкото месо, млякото и млечните продукти, свинското месо, овчето месо и козето месо обаче Общността предоставя частично финансиране в размер на 60 % от тези разходи при борба с разпространението на шап.
2. Държавите-членки гарантират, че когато производителите имат дял в разходите, поети от държавите-членки, това не води до нарушаване на конкуренцията между производители в различните държави-членки.
3. Членове 87, 88 и 89 от Договора не се прилагат по отношение на финансовите вноски на държавите-членки за извънредните мерки, посочени в членове 44 и 45.
Раздел II
Мерки в секторите на зърнените култури и ориза
Член 47
Специални пазарни мерки в сектора на зърнените култури
1. Когато ситуацията на пазара налага това, Комисията може да предприеме специални интервенционни мерки по отношение на сектора на зърнените култури. Тези интервенционни мерки могат в частност да се приемат, ако в един или повече региони на Общността пазарните цени спаднат или има опасност да спаднат по отношение на интервенционната цена.
2. Характерът и приложението на специалните интервенционни мерки и условията и процедурите за продажба или за други начини на пласиране на продуктите, предмет на тези мерки, се приемат от Комисията.
Член 48
Специални пазарни мерки в сектора на ориза
1. Комисията може да предприеме специални мерки за:
а)
да се предотврати масовото прилагане на публична интервенция, както е предвидено в раздел II от глава I от настоящата част, в сектора на ориза в определени региони на Общността;
б)
да се компенсира недостигът на неоолющен ориз вследствие на природни бедствия.
2. Комисията приема подробни правила за прилагането на настоящия член.
Раздел III
Мерки в сектора на захарта
Член 49
Минимална цена на захарно цвекло
1. Минималната цена за захарно цвекло в рамките на квотата се определя на:
а)
27,83 EUR за тон за пазарната година 2008/2009;
б)
26,29 EUR за тон, считано от пазарната година 2009/2010.
2. Минималната цена, посочена в параграф 1, се прилага за захарно цвекло от стандартно качество, определено в част Б от приложение IV.
3. От предприятията за захар, които изкупуват цвекло в рамките на квотата, подходящо за преработка в захар и предназначено за преработка в захар в рамките на квотата, се изисква да заплащат най-малко минималната цена, коригирана с ценови повишения или намаления, съответстващи на отклонението от стандартното качество.
Споменатите в алинея първа повишения и намаления се прилагат съгласно правилата за прилагане, които следва да бъдат определени от Комисията.
4. За количествата захарно цвекло, съответстващи на количествата индустриална захар или излишък от захар, които се облагат с предвидената в член 64 такса за свръхпроизводство, заинтересованите предприятия за захар коригират изкупната цена така, че да бъде най-малко равна на минималната цена за цвекло в рамките на квотата.
Член 50
Междупрофесионални споразумения
1. Вътрешнотърговските споразумения, както и договорите за доставка, следва да са съобразени с параграф 3 и с условията за продажба, които следва да бъдат определени от Комисията, по-специално що се отнася до условията, регламентиращи покупката, доставката, приемането и заплащането на цвекло.
2. Условията за покупка на захарно цвекло и захарна тръстика се уреждат от вътрешнотърговските споразумения, сключени между производители от Общността, отглеждащи тези суровини, и предприятия за захар от Общността.
3. При договорите за доставка се прави разграничение в зависимост от това, дали количествата захар, които следва да бъдат произведени от захарното цвекло, представляват:
а)
захар в рамките на квотата, или
б)
захар извън квотата.
4. Всяко предприятие за захар следва да предостави на държавата-членка, в която произвежда захар, следната информация:
а)
количествата цвекло, посочени в параграф 3, буква а), за които е сключило преди засяването договори за доставка, и процентното съдържание на захар, на което са основани тези договори;
б)
съответния прогнозен добив.
Държавите-членки могат да изискат допълнителна информация.
5. Предприятията за захар, които не са подписали преди засяването договори за доставка на количество цвекло, съответстващо на отпусната им захар в рамките на квотата, на минималната цена за цвекло в рамките на квотата, следва да се задължат да заплатят най-малко минималната цена за цвекло в рамките на квотата за цялото количество захарно цвекло, което преработват в захар.
6. При одобрение от съответната държава-членка вътрешнотърговските споразумения могат да дерогират от параграфи 3 и 4.
7. Ако не съществуват вътрешнотърговски споразумения, съответната държава-членка предприема необходимите стъпки съгласно настоящия регламент, за да защити интересите на заинтересованите страни.
Член 51
Производствена такса
1. Върху квотите за захар, изоглюкоза и инулинов сироп, притежавани от предприятията за производство на захар, изоглюкоза или инулинов сироп, се налага производствена такса, както е посочено в член 56, параграф 2.
2. Производствената такса се определя в размер на 12,00 EUR за тон захар в рамките на квотата и инулинов сироп в рамките на квотата. За изоглюкозата производствената такса се определя в размер на 50 % от таксата, приложима за захарта.
3. Държавата-членка начислява пълния размер на производствената такса, която се плаща съгласно параграф 1, на предприятията на нейна територия, в съответствие с отпусната им квота през съответната пазарна година.
Предприятията извършват плащанията на тези такси най-късно до края на месец февруари на съответната пазарна година.
4. Предприятията за захар и инулинов сироп в Общността могат да изискват от производителите на захарно цвекло или захарна тръстика или от доставчиците на цикория да поемат до 50 % от съответната производствена такса.
Член 52
Изтегляне на захар
1. За да бъде запазено структурното равновесие на пазара при ценово равнище, близко до референтната цена, като се вземат предвид поетите от Общността задължения по силата на сключените споразумения съгласно член 300 от Договора, определен процент, общ за всички държави-членки, от захарта в рамките на квотата, изоглюкозата в рамките на квотата и инулиновия сироп в рамките на квотата, може да бъде изтеглен от пазара до началото на следващата пазарна година.
В този случай традиционните нужди от доставки за целите на рафинирането на вносна сурова захар, предвидени в член 153, се намаляват със същия процент за въпросната пазарна година.
2. Процентът изтеглени количества, посочен в параграф 1, се определя най-късно до 31 октомври през въпросната пазарна година въз основа на очакваните пазарни тенденции през същата пазарна година.
3. Всяко предприятие, на което е предоставена квота, съхранява за своя сметка по време на периода на изтегляне на количествата захар, съответстващи на посочения в параграф 1 процент от производството в рамките на квотата за съответната пазарна година.
Количествата захар, изтеглени през дадена пазарна година, се считат за първите количества, произведени в рамките на квотата за следващата пазарна година. Същевременно, като се вземат предвид очакваните пазарни тенденции, Комисията може да реши, за текущата и/или за следващата пазарна година, цялото или част от изтегленото количество захар, изоглюкоза или инулинов сироп да се считат за:
а)
излишък от захар, от изоглюкоза или от инулинов сироп, който е на разположение за преработка в индустриална захар, индустриална изоглюкоза или индустриален инулинов сироп, или
б)
временно производство в рамките на квотата, част от което може да бъде запазено за износ при спазване на поетите задължения от Общността по силата на сключените споразумения съгласно член 300 от Договора.
4. Ако предлагането на захар в Общността е неадекватно, Комисията може да реши определена част от изтеглените количества захар, изоглюкоза и инулинов сироп да бъдат продавани на пазара на Общността преди края на периода, за който са изтеглени.
5. Захарта, складирана съгласно настоящия член по време на дадена пазарна година, не може да подлежи на другите мерки за складиране предвидени в членове 13, 32 или 63.
Член 53
Правила за прилагане
Комисията може да приеме подробни правила за прилагане на настоящия раздел и по-специално:
а)
критериите, които да се прилагат от предприятията за захар при разпределяне сред продавачите на цвекло на количествата цвекло, които следва да бъдат включени в договорите за доставка, сключени преди засяването, както е посочено в член 50, параграф 4;
б)
процентът на изтегленото количество захар в рамките на квотата, посочен в член 52, параграф 1;
в)
условията за плащане на минималната цена, когато изтеглената захар се продава на пазара на Общността съгласно член 52, параграф 4.
Раздел IV
Коригиране на предлагането
Член 54
Мерки за улесняване на корекциите в предлагането спрямо пазарните изисквания
С цел да се насърчат действия, извършвани от браншови и съвместни браншови организации за улесняване на корекциите на предлагането спрямо пазарните изисквания, с изключение на действия, свързани с изтегляне от пазара, Комисията може да предприеме следните мерки по отношение на секторите на живите растения, говеждото и телешкото месо, свинското месо, овчето месо и козето месо, яйцата и птичето месо:
а)
мерки за подобряване на качеството;
б)
мерки за насърчаване на по-добрата организация на производството, преработката и предлагането на пазара;
в)
мерки, които да улесняват отчитането на тенденциите в пазарните цени;
г)
мерки, които да позволяват да се правят краткосрочни и дългосрочни прогнози въз основа на използваните производствени средства.
ГЛАВА III
Системи за ограничаване на производството
Раздел I
Общи разпоредби
Член 55
Квотни системи
1. Квотна система се прилага за следните продукти:
а)
мляко и други млечни продукти, както са определени в член 65, букви а) и б);
б)
захар, изоглюкоза и инулинов сироп.
2. Ако даден производител превиши съответната квота и, по отношение на захарта, не използва излишните количества както е предвидено в член 61, за тези количества се дължи такса за свръхпроизводство, при условията, определени в раздели II и III.
3. Настоящият регламент се прилага, без да се засяга прилагането на Регламент (ЕО) № 1868/94 на Съвета относно въвеждане на квотна система за производството на картофено нишесте (59).
Раздел II
Захар
Подраздел I
Разпределение и управление на квотите
Член 56
Разпределение на квотите
1. Квотите за производството на захар, изоглюкоза и инулинов сироп на национално или регионално равнище са определени в приложение VI.
2. Държавите-членки отпускат квота на всяко предприятие за производство на захар, изоглюкоза или инулинов сироп, което е установено на нейна територия и е одобрено в съответствие с член 57.
За всяко предприятие отпуснатата квота е равна на квотата съгласно Регламент (ЕО) № 318/2006, отпусната на предприятието за пазарната 2007/2008 година.
3. В случай на отпускане на квота на предприятие за захар, което притежава повече от една производствена единица, държавите-членки приемат мерките, които считат за необходими, за да бъдат отчетени справедливо интересите на производителите на захарно цвекло и тръстика.
Член 57
Одобрени предприятия
1. При поискване държавите-членки одобряват предприятия за производство на захар, изоглюкоза или инулинов сироп или предприятия, преработващи тези продукти в някой от продуктите включен в списъка, посочен в член 62, параграф 2, при условие че съответното предприятие:
а)
докаже капацитета си за професионално производство;
б)
се съгласи да предоставя всякаква информация и да бъде обект на контрол съгласно настоящия регламент;
в)
не подлежи на временно прекратяване или оттегляне на одобрението.
2. Одобрените предприятия предоставят на държавата-членка, на чиято територия се събира реколтата от цвекло и тръстика или се извършва рафинирането, следната информация:
а)
количествата цвекло или тръстика, за които е сключен договор за доставка, както и съответните прогнозни добиви за цвекло или тръстика, и за захар на хектар;
б)
данни относно временните и действителните доставки на захарно цвекло, захарна тръстика и сурова захар и относно производството на захар и отчетите за складова наличност на захар;
в)
продадени количества бяла захар и съответстващите им цени и условия.
Член 58
Допълнителна и допълваща квота за изоглюкоза
1. През пазарната 2008/2009 година към квотата от предходната пазарна година се прибавя допълнителна квота за изоглюкоза в размер на 100 000 тона. Това увеличение не се отнася за България и Румъния.
През пазарната 2008/2009 година към квотата от предходната пазарна година се прибавя допълнителна квота за изоглюкоза в размер на 11 045 тона за България и 1 966 тона за Румъния.
Държавите-членки отпускат допълнителните квоти на предприятията пропорционално на квотите за изоглюкоза, които са били отпуснати в съответствие с член 56, параграф 2.
2. По молба на всяко предприятие, установено на съответните им територии, Италия, Литва и Швеция могат да отпускат допълваща квота за изоглюкоза през пазарните години 2008/2009 и 2009/2010. Максималните размери на допълващите квоти са определени по държави-членки в приложение VII.
3. Върху отпуснатите съгласно параграф 2 квоти на предприятията се удържа еднократна сума в размер на 730 EUR. Тази сума се събира на тон отпусната допълваща квота.
Член 59
Управление на квотите
1. Комисията коригира квотите, установени в приложение VI, най-късно до края на февруари през предходната пазарна година за всяка от пазарните години 2008/2009, 2009/2010 и 2010/2011. Коригирането на квотите се извършва в резултат от прилагането на параграф 2 от настоящия член, на член 58 от настоящия регламент и на член 3 от Регламент (ЕО) № 320/2006.
2. Като вземат предвид резултатите от схемата за преструктуриране, предвидена в Регламент (ЕО) № 320/2006, Комисията определя, най-късно до 28 февруари 2010 г., общия процент, необходим за намаляване на съществуващите квоти за захар, изоглюкоза и инулинов сироп по държави-членки или по региони, с цел да се избегнат пазарни дисбаланси през пазарните години от 2010/2011 нататък.
3. Държавите-членки коригират съответно квотите за всяко предприятие.
Член 60
Преразпределяне на националните квоти
1. Всяка държава-членка може да намали квотата за захар или изоглюкоза, която вече е отпусната на дадено предприятие, установено на нейна територия, с до 10 % за всяка пазарна година.
2. Държавите-членки могат да прехвърлят квоти между предприятията в съответствие с правилата, установени в приложение VIII и отчитайки интересите на всяка от заинтересованите страни, и по-специално на производителите на захарно цвекло и захарна тръстика.
3. Намалените количества съгласно параграфи 1 и 2 се разпределят от въпросната държава-членка между едно или повече предприятия на нейна територия, независимо дали тези предприятия вече разполагат с определена квота.
Подраздел II
Превишаване на квоти
Член 61
Обхват
Захарта, изоглюкозата или инулиновият сироп, произведени през дадена пазарна година в превишение на квотата по член 56, могат да бъдат:
а)
използвани за преработка на определени продукти, посочени в член 62;
б)
пренесени към производствената квота за следващата пазарна година в съответствие с член 63;
в)
използвани за режима на специфични доставки за най-отдалечените райони в съответствие с дял II от Регламент (ЕО) № 247/2006 на Съвета (60); или
г)
изнесени в рамките на количествените ограничения, определени от Комисията, при зачитане на ангажиментите, произтичащи от споразуменията, сключени в съответствие с член 300 от Договора.
Останалите количества подлежат на облагане с таксата за свръхпроизводство, посочена в член 64.
Член 62
Индустриална захар
1. Индустриалната захар, индустриалната изоглюкоза или индустриалният инулинов сироп се запазват за производството на един от продуктите, посочени в параграф 2, когато:
а)
те са предмет на договор за доставка, сключен преди края на пазарната година между производител и потребител, и двамата от които са получили одобрение по член 57; както и
б)
са били доставени на потребителя най-късно до 30 ноември на следващата пазарна година.
2. Комисията съставя списък с продуктите, за производството на които се използват индустриална захар, индустриална изоглюкоза или индустриален инулинов сироп.
Този списък включва по-конкретно:
а)
биоетанол, алхокол, ром, жива закваска и количества сиропи за мазане, както и тези, които ще бъдат преработени в „Rinse appelstroop“;
б)
определени промишлени продукти без съдържание на захар, но при производството на които се използва захар, изоглюкоза или инулинов сироп;
в)
определени продукти на химическата или фармацевтичната промишленост, които съдържат захар, изоглюкоза или инулинов сироп.
Член 63
Пренасяне на излишъци от захар
1. Всяко предприятие може да реши да пренесе към следващата пазарна година в пълен размер или частично производството си в превишение на отпусната му квота за захар, за изоглюкоза или за инулинов сироп, което да бъде смятано за част от производството през следващата пазарна година. Без да се засягат разпоредбите на параграф 3, подобно решение е неотменимо.
2. Предприятия, които вземат решението, посочено в параграф 1:
а)
информират за него съответната държава-членка преди дата, която следва да бъде определена от същата държава-членка:
-
между 1 февруари и 30 юни на текущата пазарна година за пренесените количества тръстикова захар,
-
между 1 февруари и 15 април на текущата пазарна година за другите пренесени количества захар или инулинов сироп;
б)
се задължават да държат на склад тези количества на свои разноски до края на текущата пазарна година.
3. Ако реалното производство на дадено предприятие през въпросната пазарна година е било по-малко от прогнозното количество, изчислено при вземането на решението по параграф 1, пренесеното количество може да бъде коригирано с обратно действие най-късно до 31 октомври на следващата пазарна година.
4. Пренесените количества се смятат за първите произведени количества в рамките на квотата за следващата пазарна година.
5. Захарта, складирана в съответствие с настоящия член по време на дадена пазарна година, не може да бъде подложена на други мерки за складиране, предвидени в член 13, 32 или 52.
Член 64
Такса за свръхпроизводство
1. Такса за свръхпроизводство се начислява върху количествата:
а)
излишък от захар, изоглюкоза и инулинов сироп, произведени през която и да е пазарна година, с изключение на количествата, пренесени към производствената квота за следващата пазарна година и държани на склад съгласно член 63, или количествата по член 61, букви в) и г);
б)
индустриална захар, индустриална изоглюкоза и индустриален инулинов сироп, за които до дадена дата, която следва да бъде определена от Комисията, не е представено доказателство, че са преработени в един от продуктите по член 62, параграф 2;
в)
захар, изоглюкоза и инулинов сироп, изтеглени от пазара в съответствие с член 52 и за които не са изпълнени задълженията по член 52, параграф 3.
2. Таксата за свръхпроизводство се определя от Комисията в достатъчно голям размер, за да се избегне натрупването на количествата, посочени в параграф 1.
3. Посочената в параграф 1 такса за свръхпроизводство се начислява от държавата-членка на предприятията на нейна територия в съответствие с произведените количества, посочени в параграф 1, които са били установени за тези предприятия за съответната пазарна година.
Раздел III
Мляко
Подраздел I
Общи разпоредби
Член 65
Определения
За целите на настоящия раздел:
а)
„мляко“ означава добива, получен от доенето на една или повече крави;
б)
„други млечни продукти“ е всеки млечен продукт, различен от мляко, в частност обезмаслено мляко, сметана, масло, кисело мляко и сирене; при необходимост, същите се превръщат в „еквиваленти на млякото“, като се прилагат коефициенти, които следва да бъдат определени от Комисията;
в)
„производител“ е земеделският производител със стопанство, разположено в рамките на географската територия на държава-членка, който произвежда и предлага на пазара мляко или се готви да започне такава дейност в най-близко бъдеще;
г)
„стопанство“ е производствена единица, определена в член 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 1782/2003;
д)
„изкупвач“ е предприятие или група от предприятия, които купуват мляко от производителите:
-
с цел да го събират на едно място, пакетират, съхраняват, охлаждат или преработват, включително и по силата на договор,
-
с цел да го продават на едно или повече предприятия, третиращи или преработващи мляко или други млечни продукти.
Същевременно, всяка група от изкупвачи от един географски район, която изпълнява административните и счетоводните операции, необходими за плащането на таксата за свръхпроизводство за сметка на своите членове, се разглежда като един изкупвач. За целите на първото изречение на настоящата алинея, Гърция се приема за един географски район и може да се приеме за официален орган на група от изкупвачи;
е)
„доставка“ е всяка доставка на мляко, като се изключват всички други млечни продукти, от производител на изкупвач, независимо дали транспортът се извършва от производителя, изкупвача, предприятие, преработващо или третиращо такива продукти, или от трето лице;
ж)
„директна продажба“ е всяка продажба или прехвърляне на мляко от производител директно на потребители, както и всяка продажба или прехвърляне на други млечни продукти от страна на производителя. Комисията може, при спазване на определението за „доставка“, дадено в буква е), да коригира определението за „директна продажба“ с цел да гарантира, в частност, че никакво количество от предлагани на пазара мляко или други млечни продукти не е изключено от режима на квоти;
з)
„предлагане на пазара“ означава доставки на мляко или директни продажби на мляко или други млечни продукти;
и)
„индивидуална квота“ е квотата на отделен производител към 1 април от всеки дванадесетмесечен период;
й)
„национална квота“ е квотата, посочена в член 66, определена за всяка държава-членка;
к)
„налична квота“ е квотата на разположение на производителите на 31 март от съответния дванадесетмесечен период, за който е изчислена таксата за свръхпроизводство, като се вземат предвид всички прехвърляния, продажби, превръщания и временни преразпределения, предвидени в настоящия регламент, които са били извършени през съответния дванадесетмесечен период.
Подраздел II
Разпределение и управление на квотите
Член 66
Национални квоти
1. Националните квоти за производство на мляко и други млечни продукти, които се предлагат на пазара по време на седем последователни периода от дванадесет месеца, считано от 1 април 2008 г. (наричани по-нататък „дванадесетмесечни периоди“), са определени в точка 1 от приложение IX.
2. Квотите, посочени в параграф 1, се разпределят между производителите в съответствие с член 67, като се прави разграничение между доставки и директни продажби. Всяко превишаване на националните квоти се определя за всяка държава-членка на национално равнище, в съответствие с настоящия раздел и като се прави разграничение между доставки и директни продажби.
3. Националните квоти, определени в точка 1 от приложение IX, се определят, без да се засяга евентуално преразглеждане с оглед на общата пазарна ситуация и особените условия, които съществуват в определени държави-членки.
4. За България и Румъния се създава специален резерв за преструктуриране, както е посочено в точка 2 от приложение X. Този резерв се освобождава, считано от 1 април 2009 г., до степента, до която консумацията на мляко и млечни продукти в земеделските стопанства във всяка от тези страни е намаляла от 2002 г.
Решението за освобождаване на резерва и неговото разпределение за квотите за доставки и директни продажби се взема от Комисията въз основа на доклад, който следва да бъде представен на Комисията от България и Румъния не по-късно от 31 декември 2008 г. В този доклад се посочват подробно резултатите и тенденциите на извършвания процес на преструктуриране в сектора на млякото и млечните продукти на всяка от тези страни и по-специално преминаването от производство с цел консумация в рамките на земеделските стопанства към производство, предназначено за пазара.
5. За България, Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Румъния, Словения и Словакия националните квоти включват цялото количество мляко или еквиваленти на млякото, доставено на изкупвачи или продадено директно, независимо дали е произведено или предлагано на пазара по силата на преходни мерки, които се прилагат в тези страни.
Член 67
Индивидуални квоти
1. Индивидуалната квота или квоти на производителите към 1 април 2008 г. е равна на тяхното индивидуално референтно количество или количества към 31 март 2008 г., без да се засягат прехвърляния, продажби и преобразувания на квоти, които пораждат действие на 1 април 2008 г.
2. Производителите могат да имат една или две индивидуални квоти - една за доставки и една за директни продажби. Количествата на един производител могат да бъдат преобразувани от единия вид квота в другия само от компетентния орган на държавата-членка, при надлежно обосновано искане от страна на производителя.
3. Когато един производител има две квоти, неговата вноска по която и да е дължима такса за свръхпроизводство се изчислява поотделно за всяка квота.
4. Частта от финландската национална квота, отпусната за доставките, посочени в член 66, може да бъде увеличена от Комисията с цел да се компенсират финландските SLOM производители в размер до 200 000 тона. Този резерв, който следва да се разпредели в съответствие със законодателството на Общността, се използва само и единствено за производители, чието право да възобновят производство е било засегнато в резултат на присъединяването.
5. Индивидуалните квоти се променят, при необходимост, за всеки съответен дванадесетмесечен период, така че за всяка държава-членка сумата от индивидуалните квоти за доставки и тези за директни продажби да не надхвърля съответстващата част от националната квота, адаптирана в съответствие с член 69, и като се вземат предвид всички намаления, направени с цел прехвърляне към националния резерв, както е посочено в член 71.
Член 68
Разпределение на квоти от националния резерв
Държавите-членки приемат правила за разпределение между производителите на всички или на част от квотите от националния резерв, предвидени в член 71, въз основа на обективни критерии, които следва да бъдат нотифицирани на Комисията.
Член 69
Управление на квотите
1. Комисията адаптира за всяка държава-членка и за всеки период, преди края на този период, разделението между „доставки“ и „директни продажби“ на националните квоти, с оглед на поисканите от производителите преобразувания на индивидуалните им квоти за доставки и за директни продажби.
2. Всяка година държавите-членки изпращат на Комисията, не по-късно от определена дата и съгласно правила, които следва да бъдат определени от Комисията в съответствие с член 192, параграф 2, необходимата информация, с цел:
а)
да се направи адаптацията, посочена в параграф 1 от настоящия член;
б)
да се изчисли таксата за свръхпроизводство, която те следва да заплатят.
Член 70
Масленост
1. На всеки производител се определя референтна масленост, която се прилага за индивидуалната квота за доставки, отпусната на този производител.
2. За квотите, отпуснати на производителите на 31 март 2008 г. в съответствие с член 67, параграф 1, референтната масленост, посочена в параграф 1, е същата като референтната масленост за съответната квота към тази дата.
3. Референтната масленост се изменя по време на преобразуването, посочено в член 67, параграф 2, както и при придобиване, прехвърляне или временно прехвърляне на квоти в съответствие с правила, които следва да бъдат установени от Комисията.
4. За новите производители, които имат индивидуална квота за доставки, отпусната изцяло от националния резерв, маслеността се определя в съответствие с правила, които следва да бъдат установени от Комисията.
5. Индивидуалната референтна масленост, посочена в параграф 1, се коригира при необходимост при влизане в сила на настоящия регламент и след това, в началото на всеки дванадесетмесечен период, когато е необходимо, така че за всяка държава-членка средната претеглена стойност на индивидуалните представителни маслености да не превишава с повече от 0,1 грама за килограм референтната масленост, определена в приложение X.
За Румъния референтната масленост се преразглежда въз основа на данните за цялата 2004 г. и при необходимост се коригира от Комисията.
Член 71
Национален резерв
1. Всяка държава-членка създава национален резерв като част от националните квоти, определени в приложение IX, по-специално с оглед на разпределението, предвидено в член 68. Националният резерв се попълва при необходимост, чрез изтегляне на част от количествата, както е предвидено в член 72, като се задържи част от прехвърлените количества, както е предвидено в член 76, или като се направи едновременно намаляване на всички индивидуални квоти. Въпросните квоти запазват първоначалното си предназначение, а именно за доставки или за директни продажби.
2. Всяка допълнителна квота, отпусната на държава-членка, се прехвърля автоматично в националния резерв и се разпределя между доставки и директни продажби, в съответствие с прогнозираните нужди.
3. Квотите, намиращи се в националния резерв, нямат референтна масленост.
Член 72
Случаи на неизвършване на дейност
1. Ако физическо или юридическо лице, което притежава индивидуални квоти, престане да отговаря на условията, посочени в член 65, буква в) през дванадесетмесечен период, съответните количества се връщат в националния резерв не по-късно от 1 април на следващата календарна година, освен ако тези лица не станат отново производители по смисъла на член 65, буква в) преди тази дата.
Ако това лице стане отново производител не по-късно от края на втория дванадесетмесечен период след оттегляне, цялата индивидуална квота или частта от нея, която е била отнета, се връща на това лице не по-късно от 1 април след датата на подаване на заявлението.
2. Ако производителите не предлагат на пазара количество, равно на поне 70 % от тяхната индивидуална квота, през най-малко един дванадесетмесечен период, държавите-членки могат да решат дали и при какви условия неизползваната квота или част от нея да бъде върната в националния резерв.
Държавите-членки могат да определят при какви условия една квота може да се отпусне обратно на въпросния производител, ако той възобнови предлагането на пазара.
3. Параграфи 1 и 2 не се прилагат при форсмажорни обстоятелства и при надлежно обосновани случаи, които временно засягат производствения капацитет на съответните производители и са признати за такива от компетентните органи.
Член 73
Временни прехвърляния
1. До края на всеки дванадесетмесечен период държавите-членки разрешават за съответния период временното прехвърляне на част от индивидуалните квоти, които няма да бъдат използвани от производителите, имащи право да разполагат с тях.
Държавите-членки могат да регулират операциите по прехвърляне според съответните категории производители или структури за млекопроизводство, могат да ги ограничат до равнището на изкупвача или в рамките на регионите, да разрешават пълно прехвърляне в случаите, посочени в член 72, параграф 3 и да определят до каква степен лицето, което прехвърля количеството, може да повтори операциите по прехвърляне.
2. Всяка държава-членка може да реши да не прилага параграф 1 въз основа на единия или двата следни критерия:
а)
необходимостта от подпомагане на структурни промени и корекции;
б)
приоритетни административни нужди.
Член 74
Прехвърляне на квоти заедно със земята
1. Индивидуалните квоти се прехвърлят заедно със стопанството на производителите, които го получават при продажба, отдаване под наем, действително или очаквано наследяване или чрез всякакъв друг вид прехвърляне, който има сходни правни последици за производителите, в съответствие с подробните правила, които държавите-членки следва да установят, като се вземат предвид площите, използвани за производство на мляко или други обективни критерии и, когато е приложимо, наличие на споразумение между страните. Частта от квотата, която не е прехвърлена заедно със стопанството, ако има такива случаи, се добавя към националния резерв.
2. Когато квоти са прехвърлени или се прехвърлят в съответствие с параграф 1 чрез селскостопански договори за наем или по друг начин, водещ до сходни правни последици, държавите-членки могат да решат квотата да не се прехвърля заедно със стопанството въз основа на обективни критерии и с цел да се осигури квотите да се предоставят само на производители.
3. Когато се прехвърля земя на публични институции и/или за използване в обществена полза, или когато прехвърлянето се осъществява с неземеделски цели, държавите-членки осигуряват предприемането на необходимите мерки за защита на законните интереси на страните, и по-специално, производителите, които отстъпват такава земя, да имат възможност да продължат производството на мляко, ако желаят.
4. Когато няма съгласие между страните, в случаите на договори за наем, чиито срокове изтичат и за които няма възможност да бъдат продължени при подобни условия, или при ситуации със сходни правни последици, въпросните индивидуални квоти се прехвърлят изцяло или частично на производителя, който ги получава, в съответствие с разпоредби, приети от държавите-членки, като се вземат предвид законните интереси на страните.
Член 75
Специални мерки за прехвърляне
1. С цел успешното преструктуриране на производството на мляко или подобряване на състоянието на околната среда, и в съответствие с подробни правила, които следва да приемат, като вземат предвид законните интереси на засегнатите страни, държавите-членки могат:
а)
да предоставят обезщетения чрез една или повече ежегодни вноски, на производители, които решават да спрат за постоянно производството на част или на цялото количество произвеждано от тях мляко и да върнат така освободените индивидуални квоти в националния резерв;
б)
да определят на базата на обективни критерии условията, при които производителите в началото на определен дванадесетмесечен период могат да получат срещу заплащане преразпределение от страна на компетентната институция или орган, определен от компетентната институция, на индивидуални квоти, които са окончателно освободени в края на предходния дванадесетмесечен период от други производители срещу обезщетение, изплатено на една или повече ежегодни вноски, равно по размер на посоченото по-горе плащане;
в)
да централизират и упражняват контрол върху прехвърлянето на квоти без земя;
г)
да предвидят в случаите, в които се прехвърля земя с цел подобряване на състоянието на околната среда, отпускането на въпросната индивидуална квота на производител, който се отказва от земята, но би искал да продължи производството на мляко;
д)
въз основа на обективни критерии, да определят регионите или областите за събиране, в рамките на които е разрешено постоянното прехвърляне на квоти без прехвърляне на съответната земя, с цел подобряване структурата на производството на мляко;
е)
след подаване на заявление от страна на производителя до компетентната институция или орган, определен от тази институция, да разрешават окончателното прехвърляне на квоти без прехвърляне на съответната земя, или обратното, с цел подобряване структурата на производството на мляко на равнище стопанство или създаване на възможност за екстензификация на производството.
2. Параграф 1 може да се прилага на национално равнище, на подходящото териториално равнище или в специфични области за събиране.
Член 76
Задържане на квоти
1. В случаите на прехвърляния, посочени в членове 74 и 75, държавите-членки могат въз основа на обективни критерии да задържат част от индивидуалните квоти за своя национален резерв.
2. Когато квотите са прехвърлени или се прехвърлят в съответствие с членове 74 и 75 със или без съответстващата земя, посредством договори за аренда или по други начини със сходни правни последици, държавите-членки могат въз основа на обективни критерии и с цел да се гарантира, че квотите се разпределят само и единствено на производители да решат дали и при какви условия цялото или част от количеството на прехвърлената квота да се върне в националния резерв.
Член 77
Помощ за придобиване на квоти
Финансова помощ пряко свързана с придобиването на квоти не може да се предоставя от която и да е публична институция за продажба, прехвърляне или разпределение на квоти по силата на настоящия раздел.
Подраздел III
Превишаване на квоти
Член 78
Такса за свръхпроизводство
1. Такса за свръхпроизводство се плаща за мляко и други млечни продукти, които се предлагат на пазара в превишение на националната квота, установена в съответствие с подраздел II.
Установява се такса в размер на 27,83 EUR за 100 килограма мляко.
2. Държавите-членки са отговорни пред Общността за таксата за свръхпроизводство, дължима в резултат на превишаване на националната квота и определена на национално равнище и поотделно за доставките и директните продажби, и следва да заплатят 99 % от дължимата сума на Европейския фонд за гарантиране на селското стопанство, между 16 октомври и 30 ноември след края на съответния дванадесетмесечен период.
3. Ако таксата за свръхпроизводство, предвидена в параграф 1, не бъде платена до определената дата и след консултации с Комитета за земеделските фондове, Комисията приспада сума, равна на сумата на неплатената такса за свръхпроизводство, от месечните плащания по смисъла на член 14 и член 15, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1290/2005. Преди да вземе решение, Комисията предупреждава заинтересованата държава-членка, която следва да оповести позицията си в рамките на една седмица. Член 14 от Регламент (ЕО) № 2040/2000 на Съвета (61) не се прилага.
4. Комисията определя условията за прилагане на настоящия член.
Член 79
Вноска на производителите в дължимата такса за свръхпроизводство
Таксата за свръхпроизводство се разпределя изцяло, в съответствие с членове 80 и 83, между производителите, които са допринесли за всеки от случаите на превишаване на националните квоти, посочени в член 66, параграф 2.
Без да се засягат член 80, параграф 3 и член 83, параграф 1, производителите отговарят пред държавата-членка за заплащането на своята вноска в дължимата такса за свръхпроизводство, изчислена в съответствие с членове 69, 70 и 80, поради факта, че са превишили предоставените им квоти.
Член 80
Такса за свръхпроизводство върху доставките
1. С цел да се състави окончателен разчет на таксата за свръхпроизводство, количествата, доставени от всеки производител, следва се увеличават или намаляват, за да отразят всяка разлика между фактическата масленост и референтната масленост, като се използват коефициенти и при условия, които следва да бъдат определени от Комисията.
2. Ако на национално равнище сумата от доставките, коригирана в съответствие с параграф 1, е по-малка от фактически извършените доставки, размерът на таксата за свръхпроизводство се изчислява въз основа на последните. В този случай всяка корекция към по-ниска стойност се намалява пропорционално, така че сумата на коригираните доставки да съответства на фактически извършените доставки.
Ако сумата на доставките, коригирана в съответствие с параграф 1, е по-голяма от фактически извършените доставки, таксата за свръхпроизводство се изчислява въз основа на сумата на доставките, коригирана на базата на предходните.
3. Вноската на всеки производител в размера на дължимата такса за свръхпроизводство се определя въз основа на решение на държавата-членка, след като всички неизползвани части от националната квота за доставки се преразпределят или не се преразпределят, пропорционално на индивидуалната квота на всеки производител или в съответствие с обективни критерии, които следва да се определят от държавите-членки:
а)
или на национално равнище на основата на размера, с който е превишена индивидуалната квота на съответния производител,
б)
или първо на равнище изкупвач и впоследствие на национално равнище, ако е приложимо.
Член 81
Роля на изкупвачите
1. Изкупвачите носят отговорността за събиране от производителите на дължимите от тях вноски по силата на таксата за свръхпроизводство и изплащат на компетентния орган на държавата-членка, преди определена дата и при спазване на процедура, която следва да се установи от Комисията, сумата на тези вноски, приспадната от цената на млякото, която се заплаща на производителите, отговорни за превишаването на квотата или, ако това не се изпълни, събрана по какъвто и да е друг подходящ начин.
2. Ако един изкупвач замести изцяло или частично един или повече други изкупвачи, индивидуалните квоти, с които разполагат производителите, се вземат предвид за остатъка от текущия дванадесетмесечен период след приспадане на количествата, които вече са били доставени и като се държи сметка за тяхната масленост. Този параграф се прилага и в случаите, когато един производител смени изкупвача си.
3. Когато през референтния период количествата, доставени от един производител, надхвърлят неговата налична квота, съответната държава-членка може да реши да задължи изкупвача да удържа част от цената на млякото при всяка доставка на този производител в превишение на квотата под формата на авансово плащане на вноската на производителя, в съответствие с подробни правила, установени от държавата-членка. Държавата-членка може да установи специфични условия, за да даде възможност на изкупвачите да удържат това авансово плащане и когато производителите доставят мляко на няколко изкупвачи.
Член 82
Одобрение
Статусът изкупвач подлежи на предварително одобрение от държавата-членка в съответствие с критерии, които следва да бъдат определени от Комисията.
Условията, които следва да бъдат изпълнени и информацията, която трябва да бъде предоставена от производителите в случаите на директни продажби, се определят от Комисията.
Член 83
Такса за свръхпроизводство върху директните продажби
1. В случаите на директна продажба вноската на всеки производител в размера на таксата за свръхпроизводство се определя въз основа на решение на държавата-членка, след като всяка неизползвана част от националната квота, разпределена за директни продажби, е била или не е била преразпределена на подходящото териториално или на национално равнище.
2. Държавите-членки определят базата за изчисляване на вноската на даден производител в размера на дължимата такса за свръхпроизводство върху цялото количество мляко, което е било продадено, прехвърлено или използвано за производството на млечни продукти, продадени или прехвърлени, чрез прилагане на критерии, определени от Комисията.
3. При изготвяне на окончателния разчет на таксата за свръхпроизводство не се вземат предвид никакви корекции във връзка със съдържането на масленост.
4. Комисията определя начина и времето на плащане на таксата за свръхпроизводство на компетентния орган на държавата-членка.
Член 84
Надвнесени или неплатени суми
1. Ако в случаите на доставки или директни продажби се установи, че се дължи такса за свръхпроизводство и сумата на събраните вноски от производителите надхвърля размера на таксата, държавата-членка може:
а)
да използва частично или изцяло излишъка, за да финансира мерките по член 75, параграф 1, буква а), и/или
б)
да я преразпредели частично или изцяло сред производители, които:
-
попадат в приоритетни категории, определени от държавата-членка въз основа на обективни критерии и в рамките на срок, който следва да бъде определен от Комисията, или
-
са засегнати от извънредна ситуация в резултат на национално правило, несвързано с квотната система за мляко и други млечни продукти, установена с настоящата глава.
2. Ако се установи, че не се дължи такса за свръхпроизводство, всички авансови плащания, събрани от изкупвачите или държавата-членка, се възстановяват не по-късно от края на следващия дванадесетмесечен период.
3. Когато изкупвач не изпълни задължението си да събира вноските на производителите за таксата за свръхпроизводство в съответствие с член 81, държавата-членка може да събира неплатените суми директно от производителя, без това да засягат възможните санкции, които тя може да наложи на изкупвача, който не е изпълнил задължението си.
4. Ако производител или изкупвач не спази сроковете за плащане, на държавата-членка се плаща лихва за забава, която следва да бъде определена от Комисията.
Раздел IV
Процедурни разпоредби
Член 85
Правила за прилагане
Комисията приема подробни правила за прилагане на настоящата глава, които могат да включват по-конкретно:
а)
допълнителна информация, която следва да бъде предоставена от одобрените предприятия, посочени в член 57, както и критерии за административни наказания, временно прекратяване и отнемане на разрешения на предприятията;
б)
определянето и оповестяването на количествата, посочени в член 58, и на таксата за свръхпроизводство, посочена в член 64;
в)
дерогация от датите, определени в член 63.
ГЛАВА IV
Схеми за подпомагане
Раздел I
Помощ за преработка
Подраздел I
Сух фураж
Член 86
Предприятия, отговарящи на условията
1. Помощ за преработка по отношение на продуктите от сектора на сухия фураж се отпускат на предприятия, преработващи продукти на този сектор, които попадат поне в една от следните категории:
а)
преработватели, сключили договори с производители на фураж за сушене. В случаите, когато договорът е специална поръчка за преработка на фураж, доставен от производител, той следва да включва клауза, определяща задължение за преработвателните предприятия да платят на производителя помощта, получена за преработеното по договора количество;
б)
предприятия, които са преработили свои собствени култури или в случай на група, тези на своите членове;
в)
предприятия, получили доставките си от физически или юридически лица, които са сключили договори с производители на фураж за сушене.
2. Помощта, предвидена в параграф 1, се изплаща по отношение на сухия фураж, напуснал преработвателното предприятие и отговарящ на следните изисквания:
а)
максималното му съдържание на влага е от 11 % до 14 % което може да варира в зависимост от представянето на продукта;
б)
минималното му съдържание на суров протеин в сухото вещество е не по-малко от:
i)
15 % за продуктите, посочени в приложение I, част IV, буква а), и второто тире от буква б);
ii)
45 % за продуктите, посочени в приложение I, част IV, буква б), първо тире;
в)
ако е с добро и нормално търговско качество.
Член 87
Авансово плащане
1. Преработвателните предприятия имат право на авансово плащане от 19,80 EUR на тон или 26,40 EUR на тон, ако са внесли гаранция от 6,60 EUR на тон.
Държавите-членки извършват необходимите проверки, за да установят правото на получаване на помощ. Авансовото плащане се извършва след установяване на правото на помощ.
Въпреки това, авансовото плащане може да се извърши преди установяване на правото на помощ при условие, че преработвателят внесе гаранция, равна на сумата на аванса плюс 10 %. Тази гаранция служи също като гаранция за целите на първата алинея. Тя се намалява до равнището, определено в първата алинея, щом се установи правото на помощ, и се освобождава изцяло, когато се плати остатъкът от помощта.
2. Преди авансът да може да бъде изплатен, сухият фураж трябва да е напуснал преработвателното предприятие.
3. Когато е бил платен аванс, остатъкът, възлизащ на разликата между сумата на аванса и общата сума на помощта, дължима на преработвателното предприятие, се плаща след прилагане на член 88, параграф 2.
4. Когато авансът превишава общата сума, на която преработвателното предприятие има право вследствие прилагането на член 88, параграф 2, преработвателят възстановява превишението на компетентните органи на държавата-членка при поискване.
Член 88
Размер на помощта
1. Помощта, предвидена в член 86, се определя в размер на 33 EUR/тон.
2. Чрез дерогация от параграф 1, когато през дадена пазарна година обемът сух фураж, за който се иска помощ, превишава максимално гарантираното количество, определено в член 89, помощта се намалява във всяка държава-членка, в която производството превишава гарантираното национално количество, чрез намаляване на разходите като функция на процентния дял на превишението на тази държава-членка спрямо сумата на превишенията.
Намалението се определя от Комисията на равнище, което гарантира, че бюджетните разходи не превишават тези, които биха били достигнати, ако максимално гарантираното количество не е било превишено.
Член 89
Гарантирано количество
Установява се максимално гарантирано количество за пазарна година от 4 960 723 тона дехидратиран и/или сушен на слънце фураж, за който може да се отпусне помощта, предвидена в член 86. Това количество се разпределя между съответните държави-членки като национални гарантирани количества съгласно буква Б от приложение XI.
Член 90
Правила за прилагане
Комисията приема подробни правила за прилагането на настоящия подраздел, които в частност могат да включват правила относно:
а)
декларациите, които следва да бъдат подадени от предприятията, когато кандидатстват за помощ;
б)
условията, които следва да бъдат изпълнени, за да се установи дали кандидатът отговаря на изискванията за помощ, по-специално по отношение на воденето на складова документация и други помощни документи;
в)
отпускането на помощта, предвидена в настоящия подраздел, авансовото плащане, както и освобождаването на гаранциите, предвидени в член 87, параграф 1;
г)
условията и критериите, на които трябва да отговарят предприятията, посочени в член 86, и случаите, когато предприятията получават доставките си от физически или юридически лица, правилата за гаранциите, които следва да бъдат предоставяни от тези лица;
д)
условията за одобряване на купувачите на фураж за сушене, които следва да бъдат прилагани от държавите-членки;
е)
критериите за определяне на изискванията, установени в член 86, параграф 2;
ж)
критериите, които следва да бъдат спазени при сключване на договори и информацията, която те следва да съдържат;
з)
прилагането на максималното гарантирано количество, установени в член 89;
и)
допълнителни изисквания към установените в член 86, по-специално относно съдържанието на каротин и влакна.
Подраздел II
Лен, предназначен за производство на влакна
Член 91
Право на получаване на помощ
1. Помощ за преработка на слама от лен, предназначен за производството на влакна, се отпуска на лицензирани първични преработватели въз основа на количеството влакна, действително получени от слама, за които е сключен договор за продажба със земеделски производител.
В случаите, обаче, когато земеделските производители запазват собствеността върху сламата, която се преработва по договор от лицензиран първичен преработвател, и докажат, че са предложили получените влакна на пазара, помощта се отпуска на земеделските производители.
В случаите, когато лицензираният първичен преработвател и земеделският производител са едно и също лице, договорът за продажба се заменя с поемане на задължение от заинтересованата страна да извършва самостоятелно съответната преработка.
2. За целите на настоящия подраздел, „лицензиран първичен преработвател“ е физическо или юридическо лице, или група от физически или юридически лица, независимо от техния или на техните членове правен статус съгласно националното право, които са били лицензирани от компетентния орган на държавата-членка, на чиято територия са разположени съоръженията за производство на ленени влакна.
Член 92
Размер на помощта
1. Помощта за преработка, предвидена в член 91, се определя в размер на 200 EUR на тон дълги ленени влакна.
2. Количествата влакна, които отговарят на условията за помощ, се ограничават в зависимост от площите, които са били предмет на един от договорите или задълженията, посочени в член 91.
Посочените в първата алинея ограничения се определят от държавите-членки по такъв начин, че да бъдат спазени гарантираните национални количества, посочени в член 91.
Член 93
Авансово плащане
По искане на лицензиран първичен преработвател се изплаща аванс от помощта, посочена в член 91, въз основа на количеството получени влакна.
Член 94
Гарантирано количество
1. Определя се максимално гарантирано количество от 80 878 тона дълги ленени влакна за пазарна година, за което може да бъде отпусната помощ. Това количество се разпределя между определени държави-членки под формата на гарантирани национални количества съгласно буква А от приложение XI.
2. В случай че влакната, получени в една държава-членка, произхождат от слама, произведена в друга държава-членка, съответните количества влакна се приспадат от гарантираните национални количества на държавата-членка, в която е събрана реколтата слама. Помощта се изплаща от държавата-членка, от чието гарантирано национално количество е било извършено приспадане.
Член 95
Правила за прилагане
Комисията приема подробни правила за прилагането на настоящия подраздел, които в частност могат да включват правила относно:
а)
условията за лицензиране на първични преработватели, посочени в член 91;
б)
условията, които трябва да отговарят одобрените първични преработватели по отношение на договорите за продажба и задълженията, посочени в член 91, параграф 1;
в)
изискванията, които трябва да бъдат изпълнени от земеделските производители в случая, посочен в член 91, параграф 1, алинея втора;
г)
критериите, на които трябва да отговарят дългите ленени влакна;
д)
условията за отпускане на помощ и аванси, и по-специално доказателства за преработка на слама;
е)
условията, които трябва да бъдат спазени при определяне на ограниченията, посочени в член 92, параграф 2;
Раздел II
Възстановяване при производство
Член 96
Възстановяване при производство на нишесте
1. Може да се предостави възстановяване при производство:
а)
за нишесте, получено от царевица, пшеница или картофи и за някои производни, използвани при производството на определени продукти, списъкът на които се изготвя от Комисията;
б)
при липсата на значително местно производство на други зърнени култури за производството на нишесте, за следните количества нишесте, получено всяка пазарна година във Финландия и Швеция от ечемик и овес, доколкото това не води до увеличаване на равнището на производство на нишесте от тези два вида зърнени култури:
i)
50 000 тона във Финландия,
ii)
10 000 тона в Швеция.
2. Възстановяването при производство, посочено в параграф 1, се определя от Комисията периодично.
Член 97
Възстановяване при производство в сектора на захарта
1. Може да се предостави възстановяване при производството на продуктите от сектора на захарта, изброени в приложение I, част III, букви б)-д), ако излишъкът от захар или вносна захар, излишъкът от изоглюкоза или излишъкът от инулинов сироп не се предлага на цена, съответстваща на световната цена за производството на продуктите, посочени в член 62, параграф 2, букви б) и в).
2. Размерът на възстановяването при производство, посочено в параграф 1, се определя, като се вземат предвид по-конкретно разходите, произтичащи от употребата на вносна захар, които захарната промишленост би следвало да понесе, ако се снабдява на световния пазар, и цената на наличния излишък от захар на пазара на Общността или референтната цена, ако няма излишък от захар.
Член 98
Условия за отпускане на помощ
Комисията приема условията за предоставяне на възстановяванията при производство, посочени в настоящия раздел, наред с размера на тези възстановявания, както и допустимите количества по отношение на възстановяването при производство на захар, предвидено в член 97.
Раздел III
Помощ в сектора на млякото и млечните продукти
Член 99
Помощ за обезмаслено мляко и обезмаслено мляко на прах, предназначени за влагане във фуражи
1. Отпуска се помощ за обезмаслено мляко и обезмаслено мляко на прах, предназначени за влагане във фуражи, в съответствие с условия и продуктови стандарти, които следва да бъдат определени от Комисията.
За целите на настоящия член, мътеницата и мътеницата на прах се считат за обезмаслено мляко и обезмаслено мляко на прах.
2. Размерът на помощта се определя от Комисията, като се вземат предвид следните фактори:
а)
референтната цена за обезмаслено мляко на прах, определена в член 8, параграф 1, буква д), ii);
б)
развитието на предлагането на обезмаслено мляко и обезмаслено мляко на прах и промените в тяхното използване като фураж;
в)
тенденциите в цените на телетата;
г)
тенденциите в пазарните цени на конкурентните протеини, сравнени с цените на обезмасленото мляко на прах.
Член 100
Помощ за обезмаслено мляко, преработено в казеин и казеинати
1. Отпуска се помощ за обезмаслено мляко, произведено в Общността и преработено в казеин и казеинати, в съответствие с условия и продуктови стандарти за това мляко и за произведените от него казеин и казеинати, които следва да бъдат определени от Комисията.
2. Помощта се определя от Комисията, като се вземат предвид следните фактори:
а)
референтната цена за обезмаслено мляко на прах или пазарната цена за първокачествено обезмаслено мляко на прах, получено посредством метода на впръскването, ако тази цена надхвърля референтната цена;
б)
пазарната цена за казеин и казеинати на пазара на Общността и на световните пазари.
Размерът на помощта може да варира според това, дали обезмасленото мляко се преработва в казеин или казеинати, и според качеството на тези продукти.
Член 101
Помощ за изкупуване на сметана, масло и концентрирано масло по намалени цени
При условия, които следва да бъдат определени от Комисията, в случай на натрупване на излишъци от млечни продукти или възникване на вероятност от такова натрупване, Комисията може да реши да бъде отпусната помощ, която да даде възможност сметаната, маслото и концентрираното масло да се изкупуват по намалени цени:
а)
от институции и организации с нестопанска цел;
б)
от въоръжените сили и други институции с подобен статус в държавите-членки;
в)
от производители на сладкарски продукти и сладолед;
г)
от производители на други хранителни продукти, които следва да бъдат определени от Комисията;
д)
за целите на пряка консумация на концентрирано масло.
Член 102
Помощ за доставка на млечни продукти на учениците
1. При условия, които следва да бъдат определени от Комисията, Общността отпуска помощ за доставка на учениците в учебните заведения на определени преработени млечни продукти, които следва да бъдат определени от Комисията, попадащи под кодове по КН 0401, 0403, 0404 90 и 0406 или код по КН 2202 90.
2. Чрез дерогация от член 180, в допълнение към помощта от Общността, държавите-членки могат да отпускат и национална помощ за доставка на посочените в параграф 1 продукти на учениците в учебните заведения. Държавите-членки могат да финансират националната помощ посредством облагане на сектора на млякото с такса или чрез всякакъв друг вид участие от страна на сектора на млякото.
3. За пълномаслено мляко помощта от Общността е в размер на 18,15 EUR на 100 kg.
За други млечни продукти размерът на помощта се определя от Комисията, като се вземат предвид млечните съставки на въпросните продукти.
4. Помощта, посочена в параграф 1, се отпуска за максимално количество от 0,25 литра млечен еквивалент на ученик на ден.
Раздел IV
Помощ в сектора на маслиновото масло и трапезните маслини
Член 103
Помощ за организации на оператори
1. Общността финансира чрез сумите, удържани от държавите-членки в съответствие с член 110и, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, тригодишни работни програми, които следва да бъдат изготвени от организациите на операторите, посочени в член 125, в една или повече от следните области:
а)
пазарно наблюдение и административно управление в сектора на маслиновото масло и трапезните маслини;
б)
подобряване на въздействието върху околната среда при отглеждане на маслини;
в)
подобряване на производственото качество на маслиновото масло и на трапезните маслини;
г)
системата за проследяване, сертифицирането и запазване на качеството на маслиновото масло и на трапезните маслини, в частност контрол на качеството на маслиновите масла, продавани на крайните потребители, под ръководството на националните администрации;
д)
разпространяване на информация за дейностите, извършвани от организации на операторите с цел подобряване на качеството на маслиновото масло.
2. Максималното финансиране от страна на Общността на посочените в параграф 1 работни програми е равна на частта от сумата, която държавите-членки са удържали. Това финансиране засяга допустимите разходи и е с максимална стойност:
а)
100 % за дейности в области, посочени в параграф 1, букви а) и б);
б)
100 % за инвестиции в дълготрайни активи и 75 % за други дейности в областта, посочена в параграф 1, буква в);
в)
75 % за работните програми, провеждани в минимум три трети страни или непроизвеждащи държави-членки от одобрени организации на оператори от минимум две произвеждащи държави-членки в областите, посочени в параграф 1, букви г) и д), и 50 % за другите дейности в тези области.
Държавите-членки осигуряват допълнително финансиране в размер до 50 % от разходите, които не се покриват от финансирането на Общността.
Комисията установява подробни правила за прилагането на настоящия член, както и в частност процедурите за одобряване на работните програми на държавите-членки и видовете дейности, допустими по тези програми.
3. Без да се засягат всякакви специфични разпоредби, които могат да бъдат приети от Комисията в съответствие с член 194, държавите-членки проверяват дали са спазени условията за отпускане на финансиране от Общността. За тази цел те правят одит на работните програми и план за контрол, включващ вземане на проба, определена въз основа на анализ на риска и обхващаща поне 30 % годишно от организациите на производителите и всички други организации на оператори, получаващи финансиране от Общността по настоящия член.
Раздел V
Фонд „Тютюн“ на Общността
Член 104
Фонд „Тютюн“
1. Създава се фонд „Тютюн“ на Общността (наричана по-долу „Фондът“) за финансиране на мерки в следните области:
а)
подобряване на обществената осведоменост за вредните последствия от всички форми на консумация на тютюн, по-специално чрез информиране и образование, подпомагане на събирането на данни за установяване на схемите на консумация на тютюн и за провеждане на епидемиологични проучвания на никотиновата зависимост в Общността, както и на проучване върху предотвратяване на никотиновата зависимост;
б)
специфични мерки с цел да се помогне на тютюнопроизводителите да преминат към други култури или други икономически дейности, създаващи трудова заетост, и проучване на възможностите това да бъде направено от тютюнопроизводителите.
2. Фондът се финансира:
а)
за реколта 2002 г. чрез удържане на 2 %, а за реколти 2003 г., 2004 г. и 2005 г. - на 3 % от премията, предвидена в дял I от Регламент (ЕИО) № 2075/92, приложим за реколтите до 2005 г. включително за финансиране на всякакъв вид мерки, предвидени в параграф 1;
б)
за календарните 2006 и 2007 година, в съответствие с член 110м от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
3. Комисията приема подробни правила за прилагането на настоящия член.
Раздел VI
Специални разпоредби за сектора на пчеларството
Член 105
Обхват
1. С цел подобряване на общите условия за производство и предлагане на пазара на пчелни продукти, всяка държава-членка може да изготви национална програма за период от три години, наричана по-нататък „програма по пчеларство“.
2. Чрез дерогация от член 180 членове 87, 88 и 89 от Договора не се прилагат:
а)
за финансовото участие на държавите-членки в мерките, които подлежат на подкрепа от Общността в съответствие с настоящия раздел;
б)
за специфични национални помощи за защита на пчелните стопанства, които са повлияни неблагоприятно от структурни или природни условия, или в рамките на програми за икономическо развитие, с изключение на тези, предоставяни за производство или търговия.
Помощите, посочени в буква б), следва да бъдат нотифицирани на Комисията от държавите-членки наред с техните програми по пчеларство в съответствие с член 109.
Член 106
Мерки, отговарящи на условията за помощ
Мерките, които могат да бъдат включени в програмата в областта на пчеларството, са следните:
а)
техническа помощ за пчелари и организации на пчелари;
б)
борба срещу вароатозата;
в)
рационализиране на подвижното пчеларство;
г)
мерки за подкрепа на лаборатории, извършващи анализ на физикохимичните свойства на пчелния мед;
д)
мерки за подкрепа на подновяването на пчелните кошери в Общността;
е)
сътрудничество със специализирани органи за осъществяването на приложни изследователски програми в областта на пчеларството и пчелните продукти.
От програмите в областта на пчеларството се изключват мерките, финансирани от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) съгласно Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета (62).
Член 107
Проучване на производствената и пазарната структура в сектора на пчеларството
За да отговорят на условията за частично финансиране, предвидено в член 108, параграф 1, държавите-членки извършват проучване на производствената и пазарната структура в сектора на пчеларството на тяхна територия.
Член 108
Финансиране
1. Общността осигурява частично финансиране за програмите по пчеларство в размер на 50 % от разходите, които се поемат от държавите-членки.
2. Държавите-членки извършват разходите във връзка с мерките, предприети в рамките на програмите по пчеларство, най-късно до 15 октомври всяка година.
Член 109
Консултации
Програмата по пчеларство се съставя в тясно сътрудничество с представителните организации и пчеларските кооперативи. Тя се внася в Комисията за одобрение.
Член 110
Правила за прилагане
Комисията установява подробни правила за прилагането на настоящия раздел.
Раздел VII
Помощ в сектора на бубарството
Член 111
Помощ, отпускани на бубари
1. Въвежда се помощ за копринените буби, попадащи под код по КН ex 0106 90 00, както и за яйцата от копринени буби под код по КН ex 0511 99 85, отглеждани в Общността.
2. Помощта се отпуска на бубарите за всяка използвана кутия яйца от копринени буби, при условие че кутиите съдържат минимално количество яйца, което подлежи на уточняване, и при условие, че бубите са били отгледани успешно.
3. Помощта за използвана кутия яйца от копринени буби се определя на 133,26 EUR.
Член 112
Правила за прилагане
Комисията приема подробни правила за прилагането на настоящия раздел, които се отнасят по-специално за минималното количество яйца, посочено в член 110, параграф 2.
ДЯЛ II
ПРАВИЛА ЗА ПРЕДЛАГАНЕ НА ПАЗАРА И ПРОИЗВОДСТВО
ГЛАВА I
Пазарни стандарти и условия за производството
Раздел I
Пазарни стандарти
Член 113
Пазарни стандарти
1. Комисията може да постанови пазарни стандарти за един или повече от продуктите от следните сектори:
а)
маслиново масло и трапезни маслини, по отношение на продуктите, посочени в приложение I, част VII, буква а);
б)
банани;
в)
живи растения;
2. Посочените в параграф 1 стандарти:
а)
се установяват, като се вземат предвид по-конкретно:
i)
спецификата на съответните продукти;
ii)
необходимостта да се осигурят условия за плавно пласиране на тези продукти на пазара;
iii)
интереса на потребителите да получат надеждна и прозрачна информация за продуктите;
iv)
по отношение на маслиновите масла, посочени в приложение I, част VII, буква а), промените в методите, използвани за определяне на техните физически, химически и органолептични характеристики;
б)
могат по-специално да се отнасят до качеството, класирането, теглото, оразмеряването, пакетирането, опаковането, съхранението, транспортирането, представянето, произхода и етикетирането.
3. Освен ако Комисията не е предвидила друго в съответствие с критериите, посочени в параграф 2, буква а), продуктите, за които са установени пазарни стандарти, могат да се предлагат на пазара в Общността само в съответствие с тези стандарти.
Без да се засягат каквито и да е специфични разпоредби, които Комисията може да е приела в съответствие с член 194, държавите-членки проверяват дали продуктите отговарят на тези стандарти и при необходимост налагат санкции.
Член 114
Пазарни стандарти за млякото и млечните продукти
1. Хранителни продукти, предназначени за консумация от човека, могат да се предлагат на пазара като мляко и млечни продукти, само ако отговарят на определенията и наименованията, установени в приложение XII.
2. Без да се засягат изключенията, предвидени в законодателството на Общността, и мерките за защита на общественото здраве, млякото под код по КН 0401, предназначено за консумация от човека, може да бъде предлагано на пазара на територията на Общността само в съответствие с приложение XIII и в частност съгласно определенията в точка I от него.
Член 115
Пазарни стандарти за мазнините
Без да се засягат член 114, параграф 1 или които и да е разпоредби, приети във ветеринарния сектор и сектора на храните, за да гарантират, че продуктите отговарят на хигиенните и здравни стандарти, както и за защита на здравето на животните и човека, установените в приложение XV стандарти се прилагат за следните продукти, предназначени за консумация от човека, с тегловно съдържание на мазнини най-малко 10 %, но по-малко от 90 %:
а)
млечни мазнини под кодове по КН 0405 и ex 2106;
б)
мазнини под код по КН ex 1517;
в)
мазнини, съставени от растителни и/или животински продукти под кодове по КН ex 1517 и ex 2106.
Съдържанието на мазнини, без солта, следва да е най-малко две трети от сухото вещество.
Тези стандарти обаче се прилагат само за продукти, които остават твърди при температура 20 oC, и са подходящи за мазане.
Член 116
Пазарни стандарти за продуктите от секторите на яйцата и птичето месо
Продуктите от секторите на яйцата и птичето месо се предлагат на пазара съгласно разпоредбите, установени в приложение ХIV.
Член 117
Сертифициране на хмел
1. Продуктите от сектора на хмела, добити или приготвени на територията на Общността, подлежат на процедура по сертифициране.
2. Сертификати могат да се издават само за продукти, които притежават минималните характеристики за качество, съответстващо на конкретната фаза на предлагане на пазара. Когато се касае за хмел на прах, хмел на прах с повишено съдържание на лупулин, екстракти от хмел и смесени продукти от хмел, сертификатът може да бъде издаден, само ако алфа-киселинното съдържание на тези продукти не е по-ниско от това на хмела, от който са получени.
3. В сертификата се посочва най-малко следната информация:
а)
мястото (местата) на производство на хмела;
б)
годината(ите), в която(ито) е прибрана реколтата;
в)
сорта или сортовете.
4. Продукти от сектора на хмела могат да се предлагат на пазара или изнасят, само ако е издаден сертификат, както е посочено в параграфи 1, 2 и 3.
За внесени продукти от сектора на хмела удостоверението, предвидено в член 158, параграф 2, се счита за еквивалентно на сертификат.
5. Мерки за дерогация от параграф 4 могат да бъдат приети от Комисията:
а)
за да удовлетворят търговските изисквания на определени трети страни; или
б)
за продукти със специално предназначение.
Мерките, посочени в първата алинея:
а)
не засягат нормалното предлагане на пазара на продукти, за които е издаден сертификат;
б)
се придружават от гаранции, предназначени да предотвратятт евентуалното объркване на тези продукти.
Член 118
Пазарни стандарти за маслинови масла и за маслинови масла от маслиново кюспе
1. Използването на установените в приложение XVI описания и определения за маслиновите масла и за маслиновите масла от маслиново кюспе е задължително по отношение на предлагането на пазара на въпросните продукти в рамките на Общността и, доколкото те съответстват на задължителните международни правила, в търговията с трети страни.
2. При търговия на дребно на пазара могат да бъдат предлагани само маслата, посочени в приложение XVI, параграф 1, букви а) и б) и параграфи 3 и 6.
Раздел II
Условия за производство
Член 119
Използване на казеин и казеинати при производството на сирене
За използването на казеин и казеинати при производството на сирене е необходимо предварително разрешение, което се предоставя, само ако това използване е необходимо условие за производството на продуктите.
Член 120
Метод на производство на етилов алкохол от земеделски произход
Методът на производство и характеристиките на етиловия алкохол от земеделски произход, получен от специфичен земеделски продукт, изброен в приложение I към Договора, може да бъде определен от Комисията.
Раздел III
Процедурни правила
Член 121
Приемане на стандарти, правила за прилагане и дерогации
Комисията определя подробните правила за прилагането на настоящата глава, които в частност могат да се отнасят до:
а)
пазарните стандарти, посочени в член 113, включително правилата за дерогации от стандартите, за представяне на подробни данни, изисквани от стандартите, и за прилагане на стандартите по отношение на продукти, внасяни в Общността и продукти, изнасяни от Общността;
б)
по отношение на определенията и наименованията, които могат да бъдат използвани при предлагане на пазара на мляко и млечни продукти в съответствие с член 114, параграф 1:
i)
съставяне и при необходимост допълване на списъка на продуктите, посочени в приложение XII, точка III, параграф 1, алинея втора, въз основа на списъците, изпратени на Комисията от държавите-членки;
ii)
допълване при необходимост на списъка на наименованията в приложение XII, точка II, параграф 2, алинея втора, буква а);
в)
по отношение на стандартите за мазнини за мазане, посочени в член 115:
i)
списък на продуктите, посочени в от приложение XV, точка I, параграф 2, буква а) от алинея трета въз основа на списъците, изпратени на Комисията от държавите-членки;
ii)
методите на анализ, необходими за проверка на състава и производствените характеристики на продуктите, посочени в член 115;
iii)
подробни правила за вземането на проби;
iv)
подробни правила за получаване на статистическа информация за пазарите на продуктите, посочени в член 115;
г)
по отношение на разпоредбите относно предлагането на пазара на яйца, установени в приложение ХIV, част А:
i)
определения;
ii)
честотата на събиране, доставката, консервирането и обработката на яйцата;
iii)
критериите за качество, по-специално външния вид на черупката, консистенцията на белтъка и на жълтъка и височината на въздушното пространство;
iv)
класирането по тегло, включително изключения;
v)
маркировката на яйцата и означенията на опаковките, включително изключения, както и правилата, които да се прилагат по отношение на пакетиращите центрове;
vi)
търговията с трети страни;
vii)
методите на отглеждане;
д)
по отношение на разпоредбите относно предлагането на пазара на птиче месо, установени в приложение ХIV, част Б:
i)
определения;
ii)
списък на трупове от домашни птици, части от трупове от домашни птици и вътрешности, включително foie gras, за които се прилага част Б от приложение ХIV;
iii)
критериите за класификация по смисъла на приложение XIV, част Б, точка III, параграф 1;
iv)
правилата относно допълнителни означения, които да фигурират в придружителни търговски документи, етикетирането, представянето и рекламата на птичето месо, предназначено за крайния потребител, както и търговското наименование, под което да се продава продуктът по смисъла на член 3, параграф 1, точка 1 от Директива 2000/13/ЕО;
v)
незадължителни означения относно използвания метод на охлаждане и вида на отглеждане;
vi)
дерогации, които могат да се прилагат в случай на доставка на транжорни или преработващи предприятия;
vii)
правила относно процентите на абсорбция на вода при подготовката на прясно, замразено и бързо замразено трупно месо и части на трупа, както и означенията, които да се нанасят в това отношение;
е)
по отношение на разпоредбите относно стандартите за производство и предлагане на пазара на яйца за люпене и пилета от домашни птици, отглеждани в птицеферми, установени в приложение XIV, част В:
i)
определения;
ii)
регистрацията на предприятия за производство или търговия с яйца за люпене или пилета от домашни птици, отглеждани в птицеферми;
iii)
означения, които се нанасят върху яйцата за люпене, включително яйцата, които се внасят от или се изнасят за трети страни, както и върху опаковките, а също и правилата, които следва да се прилагат по отношение на пилета с произход от трети страни;
iv)
регистри, които следва да се водят от люпилните;
v)
предназначението на извадените от инкубатора яйца, с изключение на консумация от човека;
vi)
информацията, предоставяна от люпилни и други предприятия, на компетентните органи на държавите-членки;
vii)
придружителни документи;
ж)
минималните характеристики за качеството на продуктите от сектора на хмела, посочени в член 117;
з)
методите на анализ, които следва да бъдат използвани при необходимост;
и)
по отношение на използването на казеин и казеинати, посочени в член 119:
i)
условията, съгласно които държавите-членки дават разрешенията, както и максималните проценти, които следва да бъдат включени, въз основа на обективни критерии, при отчитане на технологичните нужди;
ii)
задълженията, които следва да бъдат изпълнявани от предприятията, получили разрешение по подточка i).
ГЛАВА II
Организации на производители, междубраншови организации, организации на оператори
Раздел I
Общи принципи
Член 122
Организации на производители
Държавите-членки признават организации на производители, които:
а)
се състоят от производители от един от следните сектори:
i)
сектор на хмела,
ii)
сектор на маслиновото масло и трапезните маслини,
iii)
сектор на бубарството;
б)
са учредени по инициатива на производителите;
в)
имат конкретна цел, която по-специално може да се отнася до:
i)
концентриране на предлагането, както и предлагане на на пазара на продуктите на членовете й;
ii)
съвместно приспособяване на производството към изискванията на пазара и подобряване на продукта;
iii)
насърчаване на рационализацията и механизацията на производството.
Член 123
Междубраншови организации
Държавите-членки признават междубраншови организации, които:
а)
се състоят от представители на икономическите дейности, свързани с производството, търговията и/или преработката на продукти в следните сектори:
i)
сектор на маслиновото масло и трапезните маслини;
ii)
сектор на тютюна;
б)
са учредени по инициатива на всички или някои от организациите или асоциациите, от които се състоят;
в)
имат специфична цел, която по-специално може да се отнася до:
i)
концентриране и координиране на предлагането, както и предлагане на пазара на продуктите на членовете;
ii)
съвместно приспособяване на производството и преработвателната дейност към изискванията на пазара и подобряване на продукта;
iii)
насърчаване на рационализацията и подобряване на производството и преработвателната дейност;
iv)
проучване на устойчивите производствени методи и развитието на пазарите.
Когато междубраншовите организации извършват своята дейност на териториите на няколко държави-членки, признаването се извършва от Комисията без съдействието на Комитета, посочен в член 195, параграф 1.
Член 124
Общи разпоредби относно организациите на производители и междубраншовите организации
1. Член 122 и член 123, параграф 1 се прилагат, без да се засяга признаването, направено от държавите-членки въз основа на националното законодателство и в съответствие с правото на Общността, съответно на организации на производители или междубраншови организации в секторите, посочени в член 1, с изключение на секторите, упоменати в член 122 и член 123, параграф 1.
2. Организации на производители, признати или одобрени в съответствие с регламенти (ЕО) № 865/2004, (EО) № 1952/2005 и (EО) № 1544/2006, се считат за признати организации на производители по член 122 от настоящия регламент.
Междубраншови организации, признати или одобрени в съответствие с регламенти (ЕИО) 2077/92 и (ЕО) № 865/2004, се считат за признати междубраншови организации по член 123 от настоящия регламент.
Член 125
Организации на оператори
За целите на настоящия регламент, организациите на оператори се състоят от признати организации на производители, признати междубраншови организации или признати организации на други оператори в сектора на маслиновото масло и трапезните маслини, или техни асоциации.
Раздел II
Правила за междубраншови организации в сектора на тютюна
Член 126
Плащане на членски внос от нечленуващи в организацията
1. Когато една или повече от дейностите, посочени в параграф 2, се извършват от призната междубраншова организация в сектора на тютюна и е от общ икономически интерес за тези лица, чиито дейности са свързани с един или повече от въпросните продукти, държавата-членка, която е извършила признаването, или Комисията, без съдействието на Комитета, посочен в член 195, параграф 1, когато признаването е дадено от Комисията, може да реши физическите лица или групите, които не са членове на организацията, но имат изгода от тези дейности, да плащат на организацията целия или част от членския внос, плащан от нейните членове, доколкото този членски внос е предназначен за покриване на разходи, различни от административните разходи от всякакъв вид, директно понесени в резултат от извършването на въпросните дейности.
2. Дейностите, посочени в параграф 1, са свързани с една или повече от следните цели:
а)
изследвания за добавяне на стойност към продуктите, по-специално чрез нови приложения, които не представляват заплаха за общественото здраве;
б)
проучвания за подобряване на качеството на тютюна на листа или балирания тютюн;
в)
изследвания върху методите на отглеждане, които позволяват намалена употреба на продукти за растителна защита и гарантиращи опазване на почвата и околната среда.
3. Съответната държава-членка нотифицира Комисията за решенията, които има намерение да вземе съгласно параграф 1. Тези решения не могат да се прилагат преди изтичането на тримесечен период, започващ от датата на нотифициране на Комисията. В рамките на три месечен срок Комисията може да призове към отхвърляне на цялото проекторешение или на част от него, ако изложеният общ икономически интерес не изглежда достатъчно добре обоснован.
4. Когато дейностите на призната от Комисията междубраншова организация съгласно настоящата глава са от общ икономически интерес, Комисията нотифицира проекторешението си на заинтересованите държави-членки, които след това разполагат с два месеца, за да направят своите коментари.
Раздел III
Процедурни правила
Член 127
Правила за прилагане
Комисията приема подробните правила за прилагане на настоящата глава, по-специално условията и процедурите за признаване на организации на производители, междубраншови организации и организации на оператори в отделните сектори, включително:
а)
специфичните цели на тези организации;
б)
уставите на тези организации;
в)
дейностите на тези организации;
г)
дерогации от изискванията, определени в членове 122, 123 и 125;
д)
в съответния случай, всякакви последици, произтичащи от признаването за междубраншова организация.
ЧАСТ III
ТЪРГОВИЯ С ТРЕТИ СТРАНИ
ГЛАВА I
Общи разпоредби
Член 128
Общи принципи
Освен ако не е предвидено друго в настоящия регламент или в разпоредбите, приети съгласно него, в търговията с трети страни се забранява следното:
а)
налагането на каквато и да е такса, имаща равностоен ефект на мито;
б)
прилагането на каквито и да било количествени ограничения или мерки, които имат равностоен ефект.
Член 129
Комбинирана номенклатура
Общите правила за тълкуване на Комбинираната номенклатура, предвидена в Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (63) (по-нататък наричана „Комбинираната номенклатура“) и специалните правила за нейното прилагане се прилагат спрямо тарифната класификация на продуктите, обхванати от настоящия регламент. Тарифната номенклатура, която произтича от прилагането на настоящия регламент, включително, в съответните случаи, определенията от приложение III, се включва в Общата митническа тарифа.
ГЛАВА II
Внос
Раздел I
Лицензии за внос
Член 130
Лицензии за внос
1. Без да се засягат случаите, в които се изискват лицензии за внос в съответствие с настоящия регламент, Комисията може да направи възможен вноса в Общността на един или повече продукти от следните сектор и само срещу представяне на лицензия за внос:
а)
зърнени култури,
б)
ориз,
в)
захар,
г)
семена,
д)
маслиново масло и трапезни маслини, по отношение на продуктите попадащи под кодове по КН 1509, 1510 00, 0709 90 39, 0711 20 90, 2306 90 19, 1522 00 31 и 1522 00 39,
е)
лен и коноп, доколкото това се отнася за конопа,
ж)
банани,
з)
живи растения,
и)
говеждо и телешко месо,
й)
мляко и млечни продукти,
к)
свинско месо,
л)
овче и козе месо,
м)
яйца,
н)
птиче месо,
о)
етилов алкохол от земеделски произход.
2. Когато се прилага параграф 1, Комисията отчита нуждата от лицензия за внос за управлението на съответните пазари и по-специално за контролиране на вноса на въпросните продукти.
Член 131
Издаване на лицензии
Лицензиите за внос се издават от държавите-членки на всеки заявител, независимо от мястото му на установяване в Общността, освен ако не е предвидено друго в регламент на Съвета или в друг акт на Съвета, и без да се засягат мерките, взети за прилагането на настоящата глава.
Член 132
Валидност
Лицензиите за внос са валидни в цялата Общност.
Член 133
Гаранция
1. Освен ако Комисията не е предвидила друго, лицензии се издават след представяне на гаранция, че продуктите се внасят по време на срока на валидност на лицензията.
2. С изключение на форсмажорни обстоятелства, гаранцията се задържа изцяло или частично, ако вносът не е извършен или е извършен само частично в рамките на срока на валидност на лицензията.
Член 134
Правила за прилагане
Комисията приема подробните правила за прилагане на настоящия раздел, включително сроковете на валидност на лицензията и размера на гаранцията.
Раздел II
Вносни мита и такси
Член 135
Вносни мита
Освен ако не е предвидено друго в настоящия регламент, за посочените в член 1 продукти се прилагат ставките на вносните мита от Общата митническа тарифа.
Член 136
Изчисляване на вносните мита за зърнени култури
1. Независимо от член 135, вносното мито за продукти под кодове по КН 1001 10 00, 1001 90 91, ex 1001 90 99 (висококачествена обикновена пшеница), 1002 00 00, 1005 10 90, 1005 90 00 и 1007 00 90, с изключение на хибриди за посев, е равно на интервенционната цена, валидна за тези продукти при вноса, увеличена с 55 %, минус вносната цена CIF, приложима за въпросната доставка. Посоченото мито, обаче, не може да надхвърля общоприетия размер на митото, определен въз основа на Комбинираната номенклатура.
2. За целите на изчисляването на вносното мито, посочено в параграф 1, редовно се определят представителни цени CIF за упоменатите в същия параграф продукти.
Член 137
Изчисляване на вносните мита за олющен ориз
1. Независимо от член 135, вносното мито за олющен ориз под код по КН 1006 20 се определя от Комисията без съдействието на Комитета, посочен в член 195, параграф 1, в срок от десет дни след края на съответния референтен период, в съответствие с приложение XVII, параграф 1.
Комисията, без съдействието на Комитета, посочен в член 195, параграф 1, определя ново приложимо мито, ако изчисленията, извършени съгласно посоченото приложение, показват необходимост от промяна на митото. До определянето на ново приложимо мито се прилага определеното преди това мито.
2. За да се изчисли вносът, посочен в параграф 1 от приложение XVII, се вземат предвид количествата, за които в съответния референтен период са издадени лицензии за внос на олющен ориз под код по КН 1006 20, с изключение на лицензиите за внос на ориз от сортовете Basmati, посочен в член 138.
3. Годишното референтно количество е 449 678 тона. Частичното референтно количество за всяка пазарна година отговаря на половината от годишното референтно количество.
Член 138
Изчисляване на вносните мита за олющен ориз от сортовете Basmati
Независимо от член 135, олющеният ориз от сортовете Basmati под кодове по КН 1006 20 17 и 1006 20 98, изброени в приложение XVIII, отговаря на изискванията за вносно мито с нулева ставка при условията, определени от Комисията.
Член 139
Изчисляване на вносните мита за бланширан ориз
1. Независимо от член 135, вносното мито за полубланширан или бланширан ориз под код по КН 1006 30, се определя от Комисията без съдействието на Комитета, посочен в член 195, параграф 1, в срок от десет дни след края на съответния референтен период, в съответствие с приложение XVII, параграф 2.
Комисията, без съдействието на Комитета, посочен в член 195, параграф 1, определя ново приложимо мито, ако изчисленията, извършени съгласно посоченото приложение, показват необходимост от промяна. До определянето на ново приложимо мито се прилага определеното преди това мито.
2. За да се изчисли вносът, посочен в параграф 2 от приложение XVII, се вземат предвид количествата, за които през съответния референтен период са издадени лицензии за внос на полубланширан или бланширан ориз под код по КН 1006 30.
Член 140
Изчисляване на вносните мита за натрошен ориз
Независимо от член 135, вносното мито за натрошен ориз под код по КН 1006 40 00 е 65 EUR на тон.
Член 141
Допълнителни вносни мита
1. Допълнително вносно мито при ставка, определена в членове от 135 до 140, се заплаща при внос на един или повече продукти от секторите на зърнените култури, ориза, захарта, говеждото и телешкото месо, млякото и млечните продукти, свинското месо, овчето месо и козето месо, яйцата, птичето месо и бананите, за да се предотврати или противодейства на отрицателният ефект върху пазара на Общността, който може да възникне при такъв внос, ако:
а)
вносът е извършен на цена под равнището, нотифицирано от Общността пред СТО („прагова цена“); или
б)
обемът на вноса в някоя година превишава определено равнище („прагов обем“).
Праговият обем се основава на възможностите за достъп до пазара, определени при необходимост като внос в процентно изражение спрямо съответното вътрешно потребление през трите предходни години.
2. Допълнително мито не се налага в случаите, когато е малко вероятно вносът да предизвика смущения на пазара на Общността, или когато последиците от него биха били несъразмерно малки в сравнение с желания резултат.
3. За целите на параграф 1, буква а), вносните цени се определят на базата на CIF вносни цени за въпросната пратка.
CIF вносните цени се проверяват спрямо представителните цени за съответния продукт на световния пазар или на пазара на внос на този продукт в Общността.
Член 142
Временно преустановяване прилагането на вносни мита в сектора на захарта
За да обезпечи необходимото предлагане за производството на продуктите, посочени в член 62, параграф 2, Комисията може временно да преустанови изцяло или частично прилагането на вносните мита по отношение на следните продукти:
а)
захар под код по КН 1701;
б)
изоглюкоза под кодове по КН 1702 30 10, 1702 40 10, 1702 60 10 и 1702 90 30.
Член 143
Правила за прилагане
Комисията приема подробните правила за прилагане на настоящия раздел, като определя по-специално:
а)
по отношение на член 136:
i)
минималните изисквания за висококачествена обикновена пшеница;
ii)
ценовите котировки, които трябва да се имат предвид;
iii)
възможността, когато е уместно в конкретни случаи, да се предостави на операторите възможността да се информират за приложимото мито преди пристигането на съответните пратки.
б)
по отношение на член 141, продуктите, за които се прилагат допълнителните вносни мита и другите критерии, необходими за осигуряване прилагането на параграф 1 от посочения член.
Раздел III
Управление на квотите за внос
Член 144
Тарифни квоти
1. Комисията открива и управлява, съгласно приети от нея подробни правила, тарифни квоти за внос на продуктите, посочени в член 1, които произтичат от споразумения, сключени в съответствие с член 300 от Договора, или от друг акт на Съвета.
2. Тарифните квоти се управляват така, че да не се допусне каквато и да е дискриминация между заинтересованите оператори, чрез прилагане на един от следните методи или съчетание от тях, или друг подходящ метод:
а)
метод, основан на хронологичния ред на внасяне на заявленията (принципът „пръв пристигнал, пръв обслужен“);
б)
метод на пропорционално разпределение на заявените количества след внасяне на заявленията (използване на „метода на едновременно разглеждане“);
в)
метод, основан на отчитане на традиционни търговски модели (използване на „метода традиционни/новопристигнали“).
3. Приетият метод на управление отчита в достатъчна степен, когато е приложимо, потребностите от предлагане на пазара на Общността и необходимостта да се запази равновесието на този пазар.
Член 145
Откриване на тарифни квоти
Комисията предвижда годишни тарифни квоти, подходящо разпределени през годината - ако е необходимо, и определя метода на управление, който следва да бъде използван.
Член 146
Специфични правила
1. По отношение на квотата за внос от 54 703 тона замразено говеждо и телешко месо под кодове по КН 0202 20 30, 0202 30 и 0206 29 91, предназначено за преработка, Съветът, в съответствие с процедурата, определена в член 37, параграф 2 от Договора, може да предвиди цялата или част от квотата да обхваща равностойни количества качествено месо, чрез прилагане на коефициент на превръщане 4,375.
2. По отношение на тарифната квота за внос в Испания на 2 000 000 тона царевица и 300 000 тона сорго, и тарифната квота за внос в Португалия на 500 000 тона царевица, посочените в член 148 подробни правила включват също така необходимите разпоредби за осъществяване на вноса по тарифните квоти, както и, когато е приложимо, за публичното складиране на количествата, внесени от разплащателните агенции на съответните държави-членки, и за тяхното пласиране на пазарите на тези държави-членки.
Член 147
Тарифни ставки за банани
Настоящата глава се прилага, без да се засяга Регламент (ЕО) № 1964/2005 на Съвета (64).
Член 148
Правила за прилагане
Комисията приема подробни правила за прилагане на настоящия раздел, по-специално относно:
а)
гаранциите за естеството, източника и произхода на продукта,
б)
признаването на документа, използван за проверка на гаранциите, посочени в буква а),
в)
условията, при които се издават лицензиите за внос, и техния срок на валидност.
Раздел IV
Специални разпоредби за определени продукти
Подраздел I
Специални разпоредби за внос по отношение на секторите на зърнените култури и ориза
Член 149
Внос на смеси от различни зърнени култури
Определя се следното вносно мито, приложимо за смеси, съставени от зърнени култури, попадащи в обхвата на букви а) и б) от част I от приложение I:
а)
в случаите, когато сместа е съставена от два вида зърнени култури, вносното мито е това, което се прилага:
i)
за съставката от зърнени култури, която преобладава в тегловно отношение, когато тази съставка представлява най-малко 90 % от теглото на сместа,
ii)
за съставката от зърнени култури, подлежаща на облагане с по-високо мито за внос, когато нито една от двете съставки на сместа от зърнени култури не представлява най-малко 90 % от теглото на сместа;
б)
в случаите, когато една смес е съставена от повече от два вида зърнени култури, и когато всеки един от няколко вида зърнени култури от състава на сместа представлява повече от 10 % от теглото на сместа, вносното мито за такава смес е най-високото от вносните мита, които се прилагат за тези видове зърнени култури, дори когато размерът на вносното мито е еднакъв за два или повече от тези видове зърнени култури.
Когато само един вид зърнени култури съставлява повече от 10 % от теглото на сместа, вносното мито, което следва да се прилага, е това, което се прилага за този вид зърнени култури.
в)
във всички случаи, които не са обхванати от букви а) и б), вносното мито е най-високото от вносните мита, които се прилагат за зърнените култури, образуващи въпросната смес, дори когато размерът на вносното мито е еднакъв за два или повече от тези видове зърнени култури.
Член 150
Внос на смеси от зърнени култури и ориз
Вносното мито, което се прилага за смеси, съставени от един или повече видове зърнени култури, попадащи в обхвата на букви а) и б) от част I от приложение I, от една страна, и от един или повече от продуктите, попадащи в обхвата на букви а) и б) от част II от приложение I, от друга страна, е това, което се прилага за съставката от зърнени култури или за продукта, подлежащ на облагане с най-високо вносно мито.
Член 151
Внос на оризови смеси
Вносното мито, което се прилага за смеси, съставени от ориз, който може да бъде класифициран в няколко различни групи или етапи на преработка, или от ориз, който може да бъде класифициран в една или повече различни групи на преработка или един или повече различни етапи на преработка, от една страна, и натрошен ориз, от друга страна, е това, което се прилага:
а)
за съставката, която преобладава в тегловно отношение, когато тази съставка представлява най-малко 90 % от теглото на сместа,
б)
за съставката, подлежаща на облагане с най-високото вносно мито, когато нито една от съставките на сместа не представлява най-малко 90 % от теглото на сместа.
Член 152
Приложимост на тарифната класификация
Когато не може да бъде приложен методът за определяне на размера на вносното мито, посочен в членове от 149 до 151, митото, което следва да се приложи за смесите, посочени в тези членове, е това, което се определя от тарифната класификация на тези смеси.
Подраздел II
Преференциални схеми за внос на захар
Член 153
Традиционни нужди от снабдяване за целите на рафинирането
1. Независимо от член 52, параграф 1, традиционните нужди от снабдяване със захар за целите на рафинирането за Общността е определена в размер на 2 424 735 тона за пазарна година, изразени в бяла захар.
През пазарната година 2008/2009 традиционните нужди от снабдяване със захар се разпределя, както следва:
а)
198 748 тона за България,
б)
296 627 тона за Франция,
в)
100 000 тона за Италия,
г)
291 633 тона за Португалия,
д)
329 636 тона за Румъния,
е)
19 585 тона за Словения,
ж)
59 925 тона за Финландия,
з)
1 128 581 тона за Обединеното кралство.
2. Традиционните нужди от снабдяване, посочена в параграф 1, алинея първа, се увеличава с 65 000 тона. Това количество се отнася за сурова тръстикова захар и се запазва за пазарната година 2008/2009 за единственото работещо предприятие за преработка на захарно цвекло през 2005 г. в Португалия. Това преработвателно предприятие се счита за рафинерия на пълен работен ден.
3. Лицензиите за внос на захар за рафиниране се издават само на рафинерии на пълен работен ден, при условие че въпросните количества не превишават количествата, които могат да бъдат внесени в рамките на традиционните нужди от снабдяване, посочени в параграф 1. Лицензиите могат да бъдат прехвърляни само между рафинерии на пълен работен ден и срокът им на валидност изтича в края на пазарната година, за която са издадени.
Настоящият параграф се прилага за пазарната година 2008/2009, както и за първите три месеца от всяка от следващите пазарни години.
4. Прилагането на вносни мита върху тръстикова захар за рафиниране под код по КН 1701 11 10, с произход от държавите, посочени в приложение XIX, се преустановява временно по отношение на допълнителното количество, необходимо за постигане на съответстващо предлагане на рафинериите на пълен работен ден за пазарната година 2008/2009.
Допълнителното количество се определя от Комисията въз основа на равновесието между посочените в параграф 1 традиционни нужди от снабдяване и предвижданото предлагане на захар за рафиниране за въпросната пазарна година. Това равновесие може да бъде преразгледано от Комисията през пазарната година и може да бъде основано на изчисленията за историческо изравнено мито за сурова захар, предназначена за консумация.
Член 154
Гарантирана цена
1. Гарантираните цени, определени за захар от АКТБ/индийска захар, се прилагат за вноса на сурова и бяла захар със стандартно качество от:
а)
най-слабо развитите държави по силата на споразуменията, посочени в членове 12 и 13 от Регламент (ЕО) № 980/2005 на Съвета (65);
б)
държавите, изброени в приложение XIX, за допълнителното количество, посочено в член 153, параграф 4.
2. Заявленията за издаване на лицензии за внос на захар, ползваща се от гарантирана цена, следва да бъдат придружавани от лицензии за износ, издадени от органите на страната-износител, удостоверяващи съответствието на захарта с правилата, предвидени във въпросните споразумения.
Член 155
Задължения, произтичащи от Протокола за захарта
Комисията може да приеме мерки, чрез които да се осигури внос на захар от АКТБ/индийска захар в Общността при условията, изложени в протокол 3 към приложение V към Споразумението за партньорство АКТБ-ЕО и Споразумението относно тръстиковата захар между Европейската общност и Република Индия. Тези мерки могат, ако е необходимо, да бъдат в дерогация от разпоредбите на член 153 от настоящия регламент.
Член 156
Правила за прилагане
Подробните правила за прилагането на настоящия подраздел се приемат от Комисията, по-специално, за спазване на международните споразумения. Те могат да включват изменения на приложение XIX.
Подраздел III
Специални разпоредби за внос на коноп
Член 157
Внос на коноп
1. Следните продукти могат да бъдат внасяни в Общността, само ако са спазени следните условия:
а)
необработеният коноп под код по КН 5302 10 00 отговаря на изискванията, установени в член 52 от Регламент (ЕО) № 1782/2003;
б)
сортовите семена от коноп, предназначени за посев, под код по КН ex 1207 99 15, придружени от доказателства, че съдържанието на тетрахидроканабинол в тях не превишава определеното в съответствие с член 52 от Регламент (ЕО) № 1782/2003;
в)
конопено семе, различно от семена за посев, под код по КН 1207 99 91, e внасяно единствено от вносители, лицензирани от държавата-членка, за да се гарантира, че това семе не е предназначено за посев.
2. Без да се засягат специфичните разпоредби, които могат да бъдат приети от Комисията в съответствие с член 194, вносът в Общността на продуктите, посочени в параграф 1, букви а) и б) от настоящия член, подлежи на проверки, за да се установи дали са спазени условията, предвидени в параграф 1 от настоящия член.
3. Настоящият член се прилага, без да се засягат по-ограничителните разпоредби, приети от държавите-членки в съответствие с Договора и задълженията, произтичащи от Споразумението по селското стопанство на СТО.
Подраздел IV
Специални разпоредби за внос на хмел
Член 158
Внос на хмел
1. Внос на продукти от сектора на хмела от трети страни може да се извършва, единствено ако стандартите им за качество са най-малко равностойни на тези, приети за същите продукти, отглеждани в Общността или произвеждани от такива продукти.
2. Приема се, че продуктите отговарят на стандарта, посочен в параграф 1, ако са придружени от удостоверение, издадено от органите в страната на произход и признато за равностойно на сертификата, посочен в член 117.
По отношение на хмела на прах, хмела на прах с повишено съдържание на лупулин, екстрактите от хмел и смесените продукти от хмел, удостоверението може да бъде признато за равностойно на сертификата само ако алфа-киселинното съдържание на тези продукти не е по-ниско от това на хмела, от който са получени.
Равностойността на тези удостоверения се потвърждава в съответствие с подробните правила, приети от Комисията.
Раздел V
Предпазни мерки и активно усъвършенстване
Член 159
Предпазни мерки
1. Предпазни мерки срещу внос в Общността се предприемат от Комисията при условията на параграф 3 от настоящия член, в съответствие с регламенти (ЕО) № 519/94 (66) и (ЕО) № 3285/94 (67) на Съвета.
2. Освен ако не е предвидено друго съгласно друг акт на Съвета, предпазните мерки срещу внос в Общността, предвидени в международни споразумения, сключени в съответствие с член 300 от Договора, се предприемат от Комисията в съответствие с параграф 3 от настоящия член.
3. Мерките, посочени в параграфи 1 и 2, могат да се предприемат от Комисията без съдействието на Комитета, посочен в член 195, параграф 1, по искане на държава-членка или по нейна инициатива. Ако Комисията получи искане от държава-членка, тя взема решение по него в срок от пет работни дни след получаването на искането.
Държавите-членки се нотифицират относно тези мерки, които стават приложими незабавно.
Решенията, взети от Комисията съгласно параграфи 1 и 2, могат да бъдат отнесени до Съвета от всяка държава-членка в срок от пет работни дни от датата, на която те са били нотифицирани. Съветът се събира незабавно. Той може с квалифицирано мнозинство да измени или отмени въпроснoто решение в срок от един месец след датата, на която то е било отнесено до Съвета.
4. Когато Комисията прецени, че предпазните мерки, предприети в съответствие с параграфи 1 и 2, трябва да бъдат отменени или изменени, тя процедира, както следва:
а)
ако мярката е била постановена от Съвета, Комисията предлага на Съвета тя да бъде отменена или изменена. Съветът взема решение с квалифицирано мнозинство;
б)
във всички останали случаи предпазните мерки на Общността се отменят или изменят от Комисията без съдействието на Комитета, посочен в член 195, параграф 1.
Член 160
Временно преустановяване на режим активно усъвършенстване
1. Когато на пазара на Общността възникнат или е възможно да възникнат смущения, произтичащи от режим активно усъвършенстване, Комисията може по искане на държава-членка или по своя инициатива изцяло или частично временно да преустанови използването на режим активно усъвършенстване за продуктите от секторите на зърнените култури, ориза, захарта, маслиновото масло и трапезните маслини, говеждото и телешкото месо, млякото и млечните продукти, свинското месо, овчето и козето месо, яйцата, птичето месо и етиловия алкохол от земеделски произход. Ако Комисията получи искане от държава-членка, тя взема решение по него в срок от пет работни дни след получаването на искането.
Държавите-членки се нотифицират относно тези мерки, които стават приложими незабавно.
Мерките, решени от Комисията в съответствие с първата алинея, могат да бъдат отнесени до Съвета от всяка държава-членка в срок от пет работни дни след датата на нотифицирането. Съветът се събира незабавно. Той може с квалифицирано мнозинство да измени или отмени въпросните мерки в срок от един месец след датата, на която те са били отнесени до Съвета.
2. В степента, необходима за правилното функциониране на ООП, използването на режим активно усъвършенстване по отношение на продуктите, посочени в параграф 1, може да бъде изцяло или частично забранено от Съвета в съответствие с процедурата, предвидена в член 37, параграф 2 от Договора.
ГЛАВА III
Износ
Раздел I
Лицензии за износ
Член 161
Лицензии за износ
1. Без да се засягат случаите, в които се изискват лицензии за износ в съответствие с настоящия регламент, Комисията може да подчини износа от Общността на един или повече продукти от следните сектори на представянето на лицензия за износ:
а)
зърнени култури,
б)
ориз,
в)
захар,
г)
маслиново масло и трапезни маслини, по отношение на маслиновото масло, посочено в приложение I, част VII, буква а),
д)
говеждо и телешко месо,
е)
мляко и млечни продукти,
ж)
свинско месо,
з)
овче и козе месо,
и)
яйца,
й)
птиче месо,
к)
земеделски етилов алкохол.
При прилагане на първата алинея Комисията отчита необходимостта от лицензии за износ за управлението на съответните пазари и по-специално за наблюдение на износа на въпросните продукти.
2. Членове от 131 до 133 се прилагат mutatis mutandis.
3. Комисията приема подробни правила за прилагане на параграфи 1 и 2, включително сроковете на валидност на лицензиите и размера на гаранцията.
Раздел II
Възстановявания при износ
Член 162
Обхват на възстановяванията при износ
1. В степента, необходима, за да се даде възможност за износ на базата на котировки или цени за тези продукти на световния пазар и в рамките на ограниченията, произтичащи от споразумения, сключени в съответствие с член 300 от Договора, разликата между тези котировки или цени и цените в Общността може да бъде покрита с възстановявания при износ за:
а)
продуктите от следните сектори, предназначени за износ без по-нататъшна преработка:
i)
зърнени култури,
ii)
ориз,
iii)
захар, по отношение на продуктите, изброени в приложение I, част III, букви б), в), г) и ж),
iv)
говеждо и телешко месо,
v)
мляко и млечни продукти,
vi)
свинско месо,
vii)
яйца,
viii)
птиче месо;
б)
продуктите, изброени в буква а), i), ii), iii), v) и vii), предназначени за износ под формата на стоки, изброени в приложения XX и ХXI.
За мляко и млечни продукти, изнасяни под формата на продукти, изброени в приложение XX, част IV, възстановявания при износ могат да бъдат предоставяни само за продуктите, изброени в приложение I, част XVI, букви от а) до д) и ж).
2. Възстановяванията при износ за продуктите, изнасяни под формата на преработени продукти, изброени в приложения XX и ХXI, не могат да бъдат по-високи от възстановяванията, приложими за същите продукти, изнасяни без по-нататъшна преработка.
3. Доколкото е необходимо да се отчетат характеристиките на производството, специфични за някои спиртни напитки, получени от зърнени култури, критериите за предоставяне на възстановявания при износ, посочени в параграфи 1 и 2, както и процедурата за проверка, могат да бъдат адаптирани от Комисията с цел да съответстват на конкретната ситуация.
Член 163
Разпределение на възстановяванията при износ
Количествата, които могат да бъдат изнесени с възстановяване при износ, се разпределят по метод, който:
а)
е най-подходящ с оглед естеството на продукта и ситуацията на съответния пазар, позволяващ най-ефикасното използване на наличните ресурси, като се вземат предвид ефикасността и структурата на износа от Общността, без да се създава дискриминация между съответните оператори, по-специално между големи и малки оператори;
б)
създава най-малко административни затруднения за операторите, предвид административните изисквания;
в)
изключва всякаква дискриминация между съответните оператори.
Член 164
Определяне на размера на възстановяванията при износ
1. Възстановяванията при износ са еднакви за цялата Общност. Те могат да варират според местоназначението, особено когато това е необходимо поради състоянието на световния пазар, специфичните изисквания на някои пазари или задължения, произтичащи от споразумения, сключени в съответствие с член 300 от Договора.
2. Възстановяванията се определят от Комисията.
Възстановяванията могат да се определят:
а)
на равни интервали;
б)
чрез покана за търг на продукти, по отношение на които тази процедура е била предвидена преди датата на прилагането на настоящия регламент в съответствие с член 204, параграф 2.
С изключение на случаите, когато е определен чрез търг, списъкът на продуктите, за които се предоставя възстановяване при износ, както и размерът на възстановяванията при износ, се определят най-малко веднъж на всеки три месеца. Същевременно, размерът на възстановяването може да остане на същото равнище повече от три месеца и при необходимост да бъде преизчислен от Комисията в междинния период без съдействието на Комитета, посочен в член 195, параграф 1, по искане на държава-членка или по нейна инициатива.
3. При определяне на размера на възстановяванията за определен продукт се взема предвид един или повече от следните аспекти:
а)
съществуващото състояние и бъдещата тенденция по отношение на:
-
цени и наличности на този продукт на пазара на Общността,
-
цени за този продукт на световния пазар.
б)
целите на общата организация на пазара, които са насочени към гарантиране на равновесие и естествено развитие на цените и търговията на този пазар;
в)
необходимостта да бъдат избегнати смущения, които биха могли да предизвикат продължителен дисбаланс между предлагането и търсенето на пазара на Общността;
г)
икономическият аспект на предложения износ;
д)
лимитите, произтичащи от споразумения, сключени в съответствие с член 300 от Договора;
е)
необходимостта да се установи равновесие между използването на основни продукти на Общността при производството на преработени стоки за износ в трети страни и използването на продукти с произход от трети страни, поставени под режим усъвършенстване;
ж)
най-благоприятните разходи за пазарна реализация и транспортни разходи от пазарите на Общността до пристанищата на Общността или други места за износ, заедно с разходите за експедиране до страните по местоназначение;
з)
търсенето на пазара на Общността;
и)
по отношение на секторите на свинското месо, яйцата и птичето месо, разликата между цените в Общността и цените на световния пазар за количеството фуражно зърно, което е необходимо за производството в Общността на продуктите от тези сектори.
4. Комисията може да определи корективна сума, приложима за възстановяванията при износ по отношение на секторите на зърнените култури и ориза. Същевременно, при необходимост Комисията може да изменя корективните суми без съдействието на Комитета, посочен в член 195, параграф 1.
Първата алинея може да се прилага също така за продукти, изнасяни под формата на стоки, изброени в приложение XX.
Член 165
Възстановяване при износ на малц на склад
За първите три месеца на пазарната година, възстановяването, приложимо за износ на малц на склад в края на предишната пазарна година или произведен от ечемик на склад към тази дата, е в размера, който би бил приложим по отношение на въпросната лицензия за износ през последния месец на предходната пазарна година.
Член 166
Коригиране на възстановяванията при износ на зърнени култури
Освен ако не е предвидено друго от Комисията, възстановяването за продукти, изброени в букви а) и б) от част I от приложение I, установено съгласно член 167, параграф 2, се коригира от Комисията съгласно равнището на месечните увеличения, приложими спрямо интервенционната цена и, когато е приложимо, измененията на тази цена.
Първият параграф може да се прилага изцяло или частично за продукти, изброени в приложение I, част I, букви в) и г), както и за продукти, посочени в приложение I, част I и изнасяни под формата на стоки, посочени в приложение XX, част I. В този случай корекцията, посочена в първата алинея, се извършва чрез прилагане към месечното увеличение на коефициент, изразяващ съотношението между количеството на основния продукт и количеството от него, съдържащо се в преработения продукт, изнесен или използван в изнесените стоки.
Член 167
Предоставяне на възстановявания при износ
1. Възстановяванията за продукти, изброени в член 162, параграф 1, буква а), изнасяни като такива без по-нататъшна преработка, се предоставят само след подаване на заявление и представяне на лицензия за износ.
2. Възстановяването, приложимо за продуктите, посочени в параграф 1, е в размера, приложим в деня на подаване на заявлението за лицензия или, според случая, в размера, определен в резултат на съответната тръжна процедура, а при диференцирани възстановявания - в размера, приложим в същия ден:
а)
за местоназначението, посочено в лицензията или
б)
когато е приложимо, за действителното местоназначение, ако то се различава от посоченото в лицензията местоназначение, като в този случай приложимата сума не надвишава сумата, приложима за посоченото в лицензията местоназначение.
Комисията може да предприеме необходимите мерки, за да се предотврати злоупотребата с гъвкавите правила, предвидени в настоящия параграф.
3. Чрез дерогация от параграф 1, Комисията може да реши, че по отношение на яйца за люпене и еднодневни пилета лицензиите за износ могат да се издават ex post.
4. Може да се вземе решение, в съответствие с процедурата, посочена в член 16, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 3448/93 (68) на Съвета, параграфи 1 и 2 да се прилагат за стоките, посочени в член 162, параграф 1, буква б) от настоящия регламент.
5. Комисията може да предостави дерогации от параграфи 1 и 2 по отношение на продукти, за които възстановяванията при износ се изплащат в рамките на операции за предоставяне на хранителни помощи.
6. Възстановяването се изплаща при представяне на доказателства, че:
а)
продуктите са изнесени от Общността;
б)
при диференцирано възстановяване, продуктите са достигнали посоченото в лицензията местоназначение или друго местоназначение, за което е било определено възстановяване, без да се засяга буква б) от параграф 2.
Същевременно, Комисията може да допусне изключения, при условие че се определят условия, които предлагат равностойни гаранции.
7. За един или повече продукти Комисията може да установи допълнителни условия за предоставяне на възстановяване при износ. Те могат да включват условия, според които:
а)
възстановяване се изплаща само за продукти с произход от Общността;
б)
размерът на възстановяванията за вносни продукти се ограничава до размера на митото, събрано при вноса, когато това мито е по-малко от приложимия размер на възстановяванията.
Член 168
Възстановявания при износ на живи животни в сектора на говеждото и телешкото месо
По отношение на продуктите от сектора на говеждото и телешкото месо, предоставянето и изплащането на възстановявания при износ на живи животни се извършва само при спазване на разпоредбите, установени в законодателството на Общността във връзка с благосъстоянието на животните и по-специално защитата на животните по време на транспортиране.
Член 169
Лимити при износ
Спазването на количествените ограничения, произтичащи от споразуменията, сключени в съответствие с член 300 от Договора, се осигурява на базата на лицензии за износ, издадени за референтните периоди, които се прилагат за съответните продукти. По отношение на спазването на задълженията, произтичащи от Споразумението по селското стопанство на СТО, приключването на референтния период не засяга действителността на лицензиите за износ .
Член 170
Правила за прилагане
Комисията приема подробни правила за прилагането на настоящия раздел, по-конкретно:
а)
за преразпределянето на разрешените за износ количества, които не са разпределени или оползотворени;
б)
за уреждането на качеството и други специфични изисквания и условия за продуктите, отговарящи на условията за възстановяване при износ;
в)
за наблюдение на действителното извършване и правилното изпълнение на действията по предоставянето на право за изплащане на възстановявания и всички други суми във връзка със сделки за износ, включително физически проверки и внимателен преглед на документацията.
Комисията извършва всички необходими изменения на приложение ХX за отчитане на критериите, посочени в член 8, параграф 2, алинея първа от Регламент (ЕО) № 3448/93.
Независимо от това, подробните правила за прилагането на член 167 за продуктите, посочени в член 162, параграф 1, буква б), се приемат съгласно процедурата, посочена в член 16, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 3448/93.
Раздел III
Управление на квотите за износ в сектора на млякото и млечните продукти
Член 171
Управление на тарифните квоти, открити от трети страни
1. По отношение на млякото и млечните продукти в случаите, когато споразумение, сключено в съответствие с член 300 от Договора, предвижда пълно или частично управление на тарифна квота, открита от трета страна, Комисията приема метода на управление, който следва да бъде прилаган, както и подробни правила, свързани с този метод.
2. Тарифните квоти, посочени в параграф 1, се управляват по начин, при който се избягва всякаква дискриминация между съответните оператори и се гарантира пълното използване на възможностите, предоставени в рамките на въпросната квота, чрез прилагането на един от следните методи или съчетание от тях, или друг подходящ метод:
а)
метод, основан на хронологичния ред на внасяне на заявленията (принципът „пръв пристигнал, пръв обслужен“);
б)
метод на пропорционално разпределение на заявените количества след внасяне на заявленията (използване на „метода на едновременно разглеждане“);
в)
метод, основан на отчитане на традиционни търговски модели (използване на „метода традиционни/новопристигнали“).
Раздел IV
Специални преференции при внос в трети страни
Член 172
Сертификати за продукти, ползващи се със специални преференции при внос в трета страна
1. При износ на продукти, които могат, съгласно споразуменията, сключени от Общността в съответствие с член 300 от Договора, да се ползват със специални преференции при внос в трета страна, ако са спазени определени условия, компетентните органи на държавите-членки издават, при поискване и след съответните проверки, документ, удостоверяващ, че условията са спазени.
2. Комисията приема подробни правила за прилагането на настоящия член.
Раздел V
Специални разпоредби за живи растения
Член 173
Минимални износни цени
1. За всеки продукт от сектора на живите растения под код по КН 0601 10, всяка година, в подходящ момент преди пазарния сезон, Комисията може да определи по една или повече минимални цени за износ в трети страни.
Изнасянето на тези продукти се разрешава само на цена, която е равна или по-висока от минималната цена, определена за въпросния продукт.
2. Комисията приема подробни правила за прилагането на параграф 1, като взема предвид задълженията, произтичащи от споразуменията, сключени в съответствие с член 300, параграф 2 от Договора.
Раздел VI
Пасивно усъвършенстване
Член 174
Временно прeустановяване на режим пасивно усъвършенстване
1. Когато на пазара на Общността възникнат или е възможно да възникнат смущения, произтичащи от режим пасивно усъвършенстване, Комисията може изцяло или частично да преустанови временно по искане на държава-членка или по своя инициатива използването на режим пасивно усъвършенстване за продуктите от секторите на зърнените култури, ориза, говеждото и телешкото месо, свинското месо, овчето и козето месо и птичето месо. Ако Комисията получи искане от държава-членка, тя взема решение по него в срок от пет работни дни след получаването на искането.
Държавите-членки се нотифицират относно тези мерки, които стават приложими незабавно.
Мерките, решени от Комисията в съответствие с първата алинея, могат да бъдат отнесени до Съвета от всяка държава-членка в срок от пет работни дни след датата на нотифицирането. Съветът се събира незабавно. Той може с квалифицирано мнозинство да измени или отмени въпросните мерки в срок от един месец след датата, на която те са били отнесени до Съвета.
2. В степента, необходима за правилното функциониране на ООП, използването на режим пасивно усъвършенстване по отношение на продуктите, посочени в параграф 1, може да бъде изцяло или частично забранено от Съвета в съответствие с процедурата, предвидена в член 37, параграф 2 от Договора.
ЧАСТ IV
ПРАВИЛА ЗА КОНКУРЕНЦИЯ
ГЛАВА I
Правила, приложими по отношение на предприятия
Член 175
Прилагане на членове 81-86 от Договора
Освен ако не е предвидено друго в настоящия регламент, членове от 81 до 86 от Договора и разпоредбите за тяхното прилагане се прилагат, при условията на член 176 от настоящия регламент, за всички споразумения, решения и практики, посочени в член 81, параграф 1 и член 82 от Договора, които се отнасят до производството или търговията с продуктите, посочени в букви а)-з), буква к) и букви м)-ф) от член 1, параграф 1 и член 1, параграф 3 от настоящия регламент.
Член 176
Изключения
1. Член 81, параграф 1 от Договора не се прилага по отношение на споразуменията, решенията и практиките, посочени в член 175 от настоящия регламент, които представляват неразделна част от национална пазарна организация или са необходими за постигане на целите, уредени в член 33 от Договора.
По-специално, член 81, параграф 1 от Договора не се прилага по отношение на споразумения, решения и практики на земеделските производители, асоциациите на земеделски производители или асоциациите на такива асоциации на отделна държава-членка, които се отнасят за производството или продажбата на земеделски продукти или използването на общи съоръжения за съхранение, обработка или преработка на земеделски продукти, и които не пораждат задължението за налагане на идентични цени, освен ако Комисията установи, че по този начин се изключва конкуренцията или се застрашава постигането на целите в член 33 от Договора.
2. След консултации с държавите-членки и изслушване на заинтересованите предприятия или асоциации на заинтересовани предприятия, както и всяко друго физическо или юридическо лице, чието изслушване прецени за уместно, Комисията има изключителна компетентност, при контрол от страна на Съда, да определи с решение, което се публикува, кои споразумения, решения и практики удовлетворяват условията по параграф 1.
Комисията предприема тези действия за определяне по своя инициатива или по искане на компетентен орган на държава-членка или заинтересовано предприятие, или асоциация на предприятия.
3. При публикуване на решението, посочено в параграф 2, алинея първа, се обявяват имената на страните и основното съдържание на решението. То взема предвид законовия интерес на предприятията при защита на търговската им тайна.
Член 177
Споразумения и съгласувани практики в сектора на тютюна
1. Член 81, параграф 1 от Договора не се прилага по отношение на споразумения и съгласувани практики на признати междубраншови организации в сектора на тютюна, които целят реализилане на целите, посочени в член 123, буква в) от настоящия регламент, при условие че:
а)
Комисията е уведомена за споразуменията и съгласуваните практики;
б)
в рамките на три месеца от получаването на всички изисквани данни Комисията не е установила, че тези споразумения или съгласувани практики са несъвместими с правилата за конкуренция на Общността.
Споразуменията и съгласуваните практики не могат да бъдат прилагани по време на този тримесечен срок.
2. Споразуменията и съгласуваните практики се обявяват за противоречащи на правилата за конкуренция на Общността, когато:
а)
могат да доведат до разделянето на пазарите в някаква форма в рамките на Общността;
б)
могат да въздействат на правилното функциониране на организацията на пазара;
в)
могат да доведат до нарушаване на правилата за конкуренцията, които не са съществени за постигане на целите на общата селскостопанска политика, преследвани с мярката за създаването на междубраншовите организации;
г)
водят до определянето на цени или квоти, без да се засягат мерките, предприети от междубраншовите организации при прилагане на специфичните разпоредби на правилата на Общността;
д)
могат да създадат дискриминация или да премахнат конкуренцията по отношение на значителна част от въпросните продукти.
3. Ако след изтичане на тримесечния срок, посочен в буква б) от параграф 1, Комисията установи, че условията за прилагане на настоящата глава не са спазени, тя взема решение без съдействието на Комитета, посочен в член 195, параграф 1, в което декларира, че член 81, параграф 1 от Договора се прилага по отношение на въпросното споразумение или съгласувана практика.
Това решение не се прилага по-рано от датата на нотифициране на съответната междубраншова организация, освен ако тази междубраншова организация е предоставила невярна информация или е злоупотребила с изключението, предвидено в параграф 1.
Член 178
Обвързващо действие на споразумения и съгласувани практики за нечленуващи в сектора на тютюна
1. Междубраншовите организации в сектора на тютюна могат да поискат някои от техните споразумения или съгласувани практики за ограничен период от време да бъдат обвързващи за лица и групи в съответния икономически сектор, които не са членове на търговските браншове, които те представляват, в областите, в които браншовете действат.
За да бъде разширен обхватът на техните правила, междубраншовите организации трябва да представляват най-малко две трети от съответното производство и/или търговия. Когато предложеното разширение на обхвата на правилата е с междурегионален мащаб, междубраншовите организации трябва да докажат, че във всеки обхванат регион притежават минимална степен на представителност по отношение на всеки от обединените браншове.
2. Правилата, за които се иска разширяване на обхвата, следва да са били в сила най-малко една година и следва да се отнасят към една от следните цели:
а)
познаване на производството и пазара;
б)
определяне на минимални качества;
в)
използване на методи за отглеждане, съвместими с опазването на околната среда;
г)
определяне на минимални стандарти за пакетиране и представяне;
д)
използване на сертифицирани семена и контрол на качеството на продукта.
3. Разширяването на обхвата на правилата подлежи на одобрение от Комисията.
Член 179
Правила за прилагане по отношение на споразумения и съгласувани практики в сектора на тютюна
Комисията определя подробни правила за прилагането на членове 170 и 171, включително правила за нотификациите и публикуването.
ГЛАВА II
Правила за държавна помощ
Член 180
Прилагане на членове 87, 88 и 89 от Договора
Освен ако не е предвидено друго в настоящия регламент, и по-специално с изключение на държавната помощ, посочена в член 182 от настоящия регламент, членове 87, 88 и 89 от Договора се прилагат спрямо производството и търговията с продуктите, посочени в букви а)-з), буква к) и букви м)-ф) от член 1, параграф 1, и в член 1, параграф 3 от настоящия регламент.
Член 181
Специфични разпоредби за сектора на млякото и млечните продукти
При условията на член 87, параграф 2 от Договора се забраняват помощи, чийто размер се определя въз основа на цената или количеството на млечните продукти, изброени в част XVI от приложение I от настоящия регламент.
Забраняват се също така национални мерки, допускащи изравняване на цените на млечните продукти изброени в част XVI от приложение I от настоящия регламент.
Член 182
Специфични национални разпоредби
1. Финландия и Швеция могат, след получаване на разрешение от Комисията, да предоставят помощи за производство и предлагане на пазара на месо от северен елен и продукти от северен елен (КН ex 0208 и ex 0210), дотолкова, доколкото те не водят до увеличение на традиционните нива на производство.
2. Финландия може, след получаване на разрешение от Комисията, да предоставя помощ съответно за определени количества семена и за определени количества семена на зърнени култури, които се произвеждат само във Финландия, поради специфичните климатични условия в тази страна.
3. Държавите-членки, които понижат квотата си за захар с повече от 50 % от квотата за захар, определена на 20 февруари 2006 г. в приложение III към Регламент (ЕО) № 318/2006, могат да предоставят временно държавна помоща през периода, за който се изплаща преходната помощ за производителите на захарно цвекло съгласно глава 10е от дял IV от Регламент (ЕО) № 1782/2003. Въз основа на подадено заявление от заинтересована държава-членка, Комисията взема решение относно разполагаемата обща сума на държавната помощ за тази мярка.
За Италия временната помощ, посочена в първата алинея, която следва да бъде предоставена на производителите на захарно цвекло и за транспорта на захарното цвекло, не следва да надвишава общо 11 EUR за пазарна година за тон захарно цвекло.
Финландия може да предоставя помощ на производителите на захарно цвекло в размер до 350 EUR на хектар за една пазарна година.
Заинтересованите държави-членки уведомяват Комисията в срок от 30 дни от края на всяка пазарна година за размера на действително предоставената държавна помощ през съответната пазарна година.
4. Без да се засяга прилагането на член 88, параграф 1 и на първото изречение от член 88, параграф 3 от Договора, до 31 декември 2010 г. Германия може да предоставя помощ в рамките на германския алкохолен монопол за продукти, предлагани на пазара от монопола след последваща преработка като етилов алкохол от земеделски произход, изброени в приложение I към Договора. Общият размер на тази помощ не надвишава 110 милиона EUR на година.
До 30 юни на всяка година Германия внася в Комисията доклад относно функционирането на системата.
ЧАСТ V
СПЕЦИФИЧНИ РАЗПОРЕДБИ ЗА ОТДЕЛНИ СЕКТОРИ
Член 183
Такса за промоции в сектора на млякото и млечните продукти
Без да се засяга прилагането на членове 87, 88 и 89 от Договора, както е предвидено в член 180 от настоящия регламент, отделна държава-членка може да наложи такса за промоции на своите млекопроизводители по отношение на предлаганите на пазара количества мляко или млечен еквивалент с цел финансиране на мерките за насърчаване на потреблението в Общността, разширяване на пазарите на мляко и млечни продукти и подобряване на качеството.
Член 184
Представяне доклади за определени сектори
Комисията представя доклад:
1.
на Съвета до 30 септември 2008 г., относно сектора на сухия фураж, на основата на оценка на съдържащите се в настоящия регламент разпоредби, отнасящ се по-специално до развитието на районите с бобови култури и друг зелен фураж, производството на сух фураж и постигнатите икономии на изкопаеми горива. Докладът следва да е придружен при необходимост от подходящи предложения;
2.
на всеки три години, за първи път не по-късно от 31 декември 2010 г., на Европейския парламент и на Съвета, относно изпълнението на мерките във връзка със сектора на пчеларството, предвидени в част II, дял I, глава IV, раздел VI.
3.
преди 31 декември 2009 г., на Европейския парламент и на Съвета, относно прилагането на дерогацията, предвидена в член 182, параграф 4, по отношение на германския алкохолен монопол, включително оценка на помощите, предоставени в рамките на този монопол, както и всички подходящи предложения.
Член 185
Регистриране на договори в сектора на хмела
1. Всеки договор за доставка на хмел, произведен на територията на Общността, сключен между производител или организация на производители, от една страна, и купувач, от друга страна, се регистрира от органите, определени за тази цел от всяка съответна държава-членка производител.
2. Договорите, които се отнасят за доставката на определени количества по договорени цени в продължение на период, който обхваща една или повече реколти, и са сключени преди 1 август на годината на съответната първа реколта, следва да се смятат за „предварително сключени договори“. Те се регистрират отделно.
3. Данните, на които се основава регистрацията, могат да се използват единствено за целите на настоящия регламент.
4. Комисията определя подробни правила за регистрацията на договорите за доставка на хмел.
Член 186
Смущения във връзка с цените на вътрешния пазар
Комисията може да предприеме необходимите мерки при следните ситуации, когато има вероятност тези ситуации да продължат да съществуват, като по този начин смущават или заплашват със смущения пазарите:
а)
по отношение на продуктите от секторите на захарта, хмела, говеждото и телешкото месо, овчето и козето месо, когато цените на някой от тези продукти на пазара на Общността нарастват или падат значително;
б)
по отношение на продуктите от секторите на свинското месо, яйцата и птичето месо и, по отношение на маслиново масло, когато цените на някой от тези продукти на пазара на Общността нарастват значително.
Член 187
Смущения, причинени от котировките или цените на световния пазар
Когато по отношение на продуктите от секторите на зърнените култури, ориза, захарта, млякото и млечните продукти, котировките или цените на световния пазар на един или повече от продуктите достигнат равнище, което затруднява или заплашва да затрудни предлагането на пазара на Общността и когато има вероятност това положение да продължи или да се влошава, Комисията може да предприеме необходимите мерки за съответния сектор. Тя може по-специално временно да преустанови изцяло или частично облагането с вносни мита на определени количества.
Член 188
Условия за прилагане на мерки в случай на смущения и правила за прилагане
1. Мерките, предвидени в членове 186 и 187, могат да бъдат приети:
а)
при условие че всички други възможни мерки съгласно настоящия регламент се окажат недостатъчни;
б)
като се вземат предвид задълженията, произтичащи от споразумения, сключени в съответствие с член 300, параграф 2 от Договора.
2. Комисията може да приеме подробни правила за прилагането на членове 186 и 187.
Член 189
Предоставяне на информация в сектора на етиловия алкохол
1. По отношение на продуктите от сектора на етиловия алкохол държавите-членки предоставят на Комисията следната информация:
а)
производство на етилов алкохол от земеделски произход, изразено в хектолитри чист алкохол, разпределено по използван продукт за производство на алкохол;
б)
обем на пласирания етилов алкохол от земеделски произход, изразен в хектолитри чист алкохол, разпределен по сектори на местоназначение;
в)
запаси от етилов алкохол от земеделски произход, с които държавата-членка разполага в края на предходната година;
г)
предвидено производство за текущата година.
Правилата за предоставянето на тази информация, и по-специално честотата на нейното предоставяне и определянето на сектори по местоназначение, се приемат от Комисията.
2. Въз основа на посочената в параграф 1 информация и на всяка друга налична информация, Комисията, без съдействието на Комитета, посочен в член 195, параграф 1, изготвя баланс на Общността за пазара на етилов алкохол от земеделски произход за предходната година и прогнозен баланс за текущата година.
Балансът на Общността съдържа също така информация за етиловия алкохол от неземеделски произход. Точното съдържание и начини за събиране на тази информация се определят от Комисията.
За целите на настоящия параграф, „етилов алкохол от неземеделски произход“ означава продукти под кодове по КН 2207, 2208 90 91 и 2208 90 99, които не са получени от конкретен земеделски продукт, посочен в приложение I към Договора.
3. Комисията нотифицира държавите-членки относно балансите, посочени в параграф 2.
ЧАСТ VI
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 190
Финансови разпоредби
Регламент (ЕО) № 1290/2005 и разпоредбите, приети за неговото прилагане, се прилагат по отношение на разходите, направени от държавите-членки при изпълнение на задълженията по настоящия регламент.
Член 191
Спешни случаи
Комисията приема мерките, които са едновременно необходими и обосновани в случай на спешност, за разрешаване на специфични практически проблеми.
Тези мерки могат да бъдат в дерогация от някои разпоредби на настоящия регламент, но само в степен и за период, за които това е строго необходимо.
Член 192
Обмен на информация между държавите-членки и Комисията
1. Държавите-членки и Комисията си предоставят взаимно всякаква информация, необходима за прилагането на настоящия регламент или за наблюдение и анализ на пазара, както и за спазване на международните задължения във връзка с продуктите, посочени в член 1.
2. Комисията приема подробни правила, за да определи каква информация е необходима за прилагането на параграф 1, както и такива за нейните форма, съдържание, разпределение във времето и срокове, и относно схеми за изпращане или предоставяне на информация и документи.
Член 193
Клауза относно заобикалянето
Без да се засягат специфични разпоредби, не се дава никакво предимство по настоящия регламент в полза на физическо или юридическо лице, за които е установено, че условията, необходими за получаване на тези предимства са създадени изкуствено, в противоречие с целите на настоящия регламент.
Член 194
Мерки за контрол и административни мерки и административни наказания и тяхното отчитане
Комисията определя:
а)
правилата във връзка с мерките за административен и физически контрол, които държавите-членки следва да провеждат с оглед на спазването на задълженията, произтичащи от прилагането на настоящия регламент;
б)
система за прилагане на административни мерки и административни наказания, в случай че бъде установено неспазване на някое от задълженията, произтичащи от прилагането на настоящия регламент;
в)
правилата за възстановяване на неправомерно изплатени суми, произтичащи от прилагането на настоящия регламент;
г)
правилата за отчитането на проведения контрол, както и за резултатите от него.
Посочените в буква б) административни наказания се степенуват според установената тежест, обхват, устойчивост и повторяемост на неспазването на задълженията.
ЧАСТ VII
ПРАВИЛА ЗА ПРИЛАГАНЕ, ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ ПРАВИЛА
ГЛАВА I
Разпоредби за прилагане
Член 195
Комитет
1. Комисията се подпомага от Управителния комитет за общата организация на селскостопанските пазари (наричан по-долу „Комитетът“).
2. При позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 4 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.
Срокът, предвиден в член 4, параграф 3 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на един месец.
Член 196
Организация на Комитета
При организацията на заседанията на Комитета, посочен в член 195, се вземат под внимание в частност обхватът на неговите отговорности, спецификата на разглежданата материя, както и необходимостта от осигуряване на съответните експертни становища.
ГЛАВА II
Преходни и заключителни разпоредби
Член 197
Изменения на Регламент (ЕО) № 1493/1999
Членове 74-76 от Регламент (ЕО) № 1493/1999 се заличават.
Член 198
Изменения на Регламент (ЕО) № 2200/96
Членове 46 и 47 от Регламент (ЕО) № 2200/96 се заличават.
Член 199
Изменения на Регламент (ЕО) № 2201/96
Членове 29 и 30 от Регламент (ЕО) № 2201/96 се заличават.
Член 200
Изменения на Регламент (ЕО) № 1184/2006
Регламент (ЕО) № 1184/2006 се изменя, както следва:
1.
Заглавието се заменя със следния текст:
„Регламент (ЕО) № 1184/2006 на Съвета от 24 юли 2006 година за прилагане на определени правила за конкуренция при производството и търговията с определени селскостопански продукти“
2.
Член 1 се заменя със следния текст:
„Член 1
Настоящият регламент установява правилата, които следва да бъдат прилагани по отношение на приложимостта на членове 81-86 и определени разпоредби на член 88 от Договора във връзка с производството и търговията с продуктите, изброени в приложение I към Договора, с изключение на продуктите, посочени в член 1, параграф 1, букви а)-з), буква к) и букви м)-ф) и в член 1, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета (69).
Член 1a
Членове 81-86 от Договора и разпоредбите, приети за тяхното прилагане, се прилагат, при условията на член 2 от настоящия регламент, по отношение на всички споразумения, решения и практики, посочени в член 81, параграф 1 и член 82 от Договора, които са свързани с производството или търговията с продуктите, посочени в член 1.
3.
Алинея първа от член 2, параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. Член 81, параграф 1 от Договора не се прилага по отношение на тези споразумения, решения и практики, посочени в член 1а от настоящия регламент, които представляват неразделна част от национална пазарна организация или са необходими за постигане на целите, уредени в член 33 от Договора.“
4.
Член 3 се заменя със следния текст:
„Член 3
Член 88, параграф 1 и първото изречение от член 88, параграф 3 от Договора се прилагат по отношение на помощ, предоставяна за производството или търговията с продуктите, посочени в член 1.“
Член 201
Отмяна
1. При спазване на параграф 3 се отменят следните регламенти:
а)
регламенти (ЕИО) № 234/68, (ЕИО) № 827/68, (ЕИО) № 2517/69, (ЕИО) № 2728/75, (ЕИО) № 1055/77, (ЕИО) № 2931/79, (ЕИО) № 1358/80, (ЕИО) № 3730/87, (ЕИО) № 4088/87, (ЕИО) № 404/93, (ЕО) № 670/2003 и (EО) № 797/2004, считано от 1 януари 2008 г.;
б)
регламенти (ЕИО) № 707/76, (ЕО) № 1786/2003, (ЕО) № 1788/2003 и (ЕО) № 1544/2006, считано от 1 април 2008 г.;
в)
регламенти (ЕИО) № 315/68, (ЕИО) № 316/68, (ЕИО) № 2729/75, (ЕИО) № 2759/75, (ЕИО) № 2763/75, (ЕИО) № 2771/75, (ЕИО) № 2777/75, (ЕИО) № 2782/75, (ЕИО) № 1898/87, (ЕИО) № 1906/90, (ЕИО) № 2204/90, (ЕИО) № 2075/92, (ЕИО) № 2077/92, (ЕИО) № 2991/94, (ЕО) № 2597/97, (ЕО) № 1254/1999, (ЕО) № 1255/1999, (ЕО) № 2250/1999, (ЕО) № 1673/2000, (ЕО) № 2529/2001, (ЕО) № 1784/2003, (ЕО) № 865/2004 и (ЕО) № 1947/2005 (ЕО) № 1952/2005 и (ЕО) № 1028/2006, считано от 1 юли 2008 г.;
г)
Регламент (ЕО) № 1785/2003, считано от 1 септември 2008 г.;
д)
Регламент (ЕО) № 318/2006, считано от 1 октомври 2008 г.;
е)
регламенти (ЕИО) № 3220/84, (ЕИО) № 386/90, (ЕИО) № 1186/90, (ЕИО) № 2137/92 и (ЕО) № 1183/2006, считано от 1 януари 2009 г.
2. Решение 74/583/ЕИО се отменя, считано от 1 януари 2008 г.
3. Отмяната на посочените в параграф 1 регламенти не засяга:
а)
запазването в сила на актове на Общността, приети въз основа на тези регламенти; и
б)
действителността на изменения, внесени с тези регламенти в други актове от общностното право, които не се отменят с настоящия регламент.
Член 202
Обяснение на позоваванията
Позоваванията на разпоредбите и регламентите, които се изменят или отменят с членове 197-201, се разглеждат като позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблиците за съответствие, изложени в приложение XXII.
Член 203
Преходни правила
Комисията може да приеме мерки, необходими за улесняване на прехода от разпоредбите на регламентите, които се изменят или отменят с членове 197-201, към тези, установени с настоящия регламент.
Член 204
Влизане в сила
1. Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Той се прилага от 1 януари 2008 г.
Същевременно той се прилага:
а)
по отношение на секторите на зърнените култури, семената, хмела, маслиновото масло и трапезните маслини, лена и конопа, суровия тютюн, говеждото и телешкото месо, свинското месо, овчето и козето месо, яйцата и птичето месо - от 1 юли 2008 г.;
б)
по отношение на сектора на ориза - от 1 септември 2008 г.;
в)
по отношение на сектора на захарта - от 1 октомври 2008 г., с изключение на член 59, който се прилага от 1 януари 2008 г.;
г)
по отношение на секторите на сухия фураж и бубарството - от 1 април 2008 г.;
д)
по отношение на сектора на виното, както и член 197 - от 1 август 2008 г.;
е)
по отношение на сектора на млякото и млечните продукти, с изключение на разпоредбите, предвидени в част II, дял I, глава III - от 1 юли 2008 г.;
ж)
по отношение на системата за ограничаване на производството на мляко, установена в част II, дял I, глава III - от 1 април 2008 г.;
з)
по отношение на скалите на Общността за класификация на кланични трупове, посочени в член 42, параграф 1 - от 1 януари 2009 г.;
Членове 27, 39 и 172 се прилагат от 1 януари 2008 г., а членове 149-152 - от 1 юли 2008 г. по отношение на всички предвидени продукти.
3. По отношение на сектора на захарта част II, дял I се прилага до края на пазарната година 2014/2015 за захар.
4. Разпоредбите, отнасящи се до системата за ограничаване на производството на мляко, установена в част II, дял I, глава III, се прилагат, в съответствие с член 66, до 31 март 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Люксембург на 22 октомври 2007 година.
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1234/2007,
annettu 22 päivänä lokakuuta 2007,
maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 36 ja 37 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Maataloustuotteiden yhteismarkkinoiden toimintaan ja kehitykseen olisi liityttävä yhteisen maatalouspolitiikan, jäljempänä ’YMP’, toteuttaminen, ja siihen olisi erityisesti sisällyttävä maatalouden yhteinen markkinajärjestely, jäljempänä ’yhteinen markkinajärjestely’, jonka muoto voi perustamissopimuksen 34 artiklan mukaisesti vaihdella tuotteiden mukaan.
(2)
YMP:n käyttöönoton jälkeen neuvosto on vahvistanut 21 yhteistä markkinajärjestelyä, joita sovelletaan kuhunkin tuotteeseen tai tuoteryhmään ja joista kustakin säädetään erillisessä neuvoston perusasetuksessa:
-
neuvoston asetus (ETY) N:o 234/68, annettu 27 päivänä helmikuuta 1968, elävän kasviaineiston ja kukkaviljelytuotteiden yhteisen markkinajärjestelyn luomisesta (2),
-
neuvoston asetus (ETY) N:o 827/68, annettu 28 päivänä kesäkuuta 1968, tiettyjen perustamissopimuksen liitteessä II lueteltujen tuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä (3),
-
neuvoston asetus (ETY) N:o 2759/75, annettu 29 päivänä lokakuuta 1975, sianliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä (4),
-
neuvoston asetus (ETY) N:o 2771/75, annettu 29 päivänä lokakuuta 1975, muna-alan yhteisestä markkinajärjestelystä (5),
-
neuvoston asetus (ETY) N:o 2777/75, annettu 29 päivänä lokakuuta 1975, siipikarjanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä (6),
-
neuvoston asetus (ETY) N:o 2075/92, annettu 30 päivänä kesäkuuta 1992, raakatupakan yhteisestä markkinajärjestelystä (7),
-
neuvoston asetus (ETY) N:o 404/93, annettu 13 päivänä helmikuuta 1993, banaanialan yhteisestä markkinajärjestelystä (8),
-
neuvoston asetus (EY) N:o 2200/96, annettu 28 päivänä lokakuuta 1996, hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä (9),
-
neuvoston asetus (EY) N:o 2201/96, annettu 28 päivänä lokakuuta 1996, hedelmä- ja vihannesjalostealan yhteisestä markkinajärjestelystä (10),
-
neuvoston asetus (EY) N:o 1254/1999, annettu 17 päivänä toukokuuta 1999, naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä (11),
-
neuvoston asetus (EY) N:o 1255/1999, annettu 17 päivänä toukokuuta 1999, maito- ja maitotuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä (12),
-
neuvoston asetus (EY) N:o 1493/1999, annettu 17 päivänä toukokuuta 1999, viinin yhteisestä markkinajärjestelystä (13),
-
neuvoston asetus (EY) N:o 1673/2000, annettu 27 päivänä heinäkuuta 2000, kuiduntuotantoon tarkoitetun pellavan ja hampun yhteisestä markkinajärjestelystä (14),
-
neuvoston asetus (EY) N:o 2529/2001, annettu 19 päivänä joulukuuta 2001, lampaan- ja vuohenliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä (15),
-
neuvoston asetus (EY) N:o 1784/2003, annettu 29 päivänä syyskuuta 2003, viljan yhteisestä markkinajärjestelystä (16),
-
neuvoston asetus (EY) N:o 1785/2003, annettu 29 päivänä syyskuuta 2003, riisin yhteisestä markkinajärjestelystä (17),
-
neuvoston asetus (EY) N:o 1786/2003, annettu 29 päivänä syyskuuta 2003, kuivatun rehun yhteisestä markkinajärjestelystä (18),
-
neuvoston asetus (EY) N:o 865/2004, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, oliiviöljyn ja syötäväksi tarkoitettujen oliivien yhteisestä markkinajärjestelystä ja asetuksen (ETY) N:o 827/68 muuttamisesta (19),
-
neuvoston asetus (EY) N:o 1947/2005, annettu 23 päivänä marraskuuta 2005, siemenalan yhteisestä markkinajärjestelystä ja asetusten (ETY) N:o 2358/71 ja (ETY) N:o 1674/72 kumoamisesta (20),
-
neuvoston asetus (EY) N:o 1952/2005, annettu 23 päivänä marraskuuta 2005, humala-alan yhteisestä markkinajärjestelystä ja asetusten (ETY) N:o 1696/71, (ETY) N:o 1037/72, (ETY) N:o 879/73 ja (ETY) N:o 1981/82 kumoamisesta (21),
-
neuvoston asetus (EY) N:o 318/2006, annettu 20 päivänä helmikuuta 2006, sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä (22).
(3)
Lisäksi neuvosto on vahvistanut kolme asetusta, joissa säädetään tiettyjä tuotteita koskevista erityissäännöistä, ottamatta kuitenkaan käyttöön näihin tuotteisiin sovellettavia yhteistä markkinajärjestelyä:
-
neuvoston asetus (EY) N:o 670/2003, annettu 8 päivänä huhtikuuta 2003, maatalousperäisen etyylialkoholin markkinoihin liittyvistä erityistoimenpiteistä (23),
-
neuvoston asetus (EY) N:o 797/2004, annettu 26 päivänä huhtikuuta 2004, toimista, joiden tavoitteena on parantaa mehiläistuotteiden tuotannon ja kaupan pitämisen edellytyksiä (24),
-
neuvoston asetus (EY) N:o 1544/2006, annettu 5 päivänä lokakuuta 2006, erityistoimenpiteistä silkkiäistoukkien kasvatuksen edistämiseksi (25).
(4)
Edellä mainittuihin asetuksiin, jäljempänä ’perusasetukset’, liittyy monesti useita neuvoston oheisasetuksia. Useimmat perusasetukset noudattavat samaa rakennetta, ja niissä on lukuisia yhteisiä säännöksiä. Tämä koskee erityisesti kolmansien maiden kanssa käytävässä kaupassa noudatettavia sääntöjä ja yleisiä säännöksiä, mutta myös jossain määrin sisämarkkinoihin liittyviä sääntöjä. Perusasetuksiin sisältyy usein erilaisia ratkaisuja samanlaisiin tai samankaltaisiin ongelmiin.
(5)
Yhteisö on jo jonkin aikaa pyrkinyt yksinkertaistamaan YMP:tä koskevaa sääntelyä. Tämän mukaisesti yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä 29 päivänä syyskuuta 2003 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1782/2003 (26) otettiin käyttöön kaikkia suoria tukia koskeva horisontaalinen säädöskehys, jossa useat tukijärjestelmät on yhdistetty tilatukijärjestelmään. Tätä lähestymistapaa olisi sovellettava myös perusasetuksiin. Tässä yhteydessä niihin sisältyvät säännöt olisi yhdistettävä yhteen säädöskehykseen ja alakohtaiset lähestymistavat olisi korvattava mahdollisuuksien mukaan horisontaalisilla lähestymistavoilla.
(6)
Ottaen huomioon edellä mainitut näkökohdat, olisi perusasetukset kumottava ja korvattava yhdellä asetuksella.
(7)
Yksinkertaistaminen ei saisi vaarantaa vuosien mittaan YMP:n yhteydessä tehtyjä poliittisia päätöksiä. Näin ollen tässä asetuksessa olisi rajoituttava ennen kaikkea tekniseen yksinkertaistamiseen. Sillä ei tästä syystä olisi kumottava tai muutettava olemassa olevia välineitä, jolleivät ne ole vanhentuneet tai tulleet tarpeettomiksi tai jollei niitä olisi niiden luonteen vuoksi käsiteltävä neuvoston tasolla, eikä ottaa käyttöön uusia välineitä tai toimenpiteitä.
(8)
Tätä taustaa vasten tähän asetukseen ei olisi sisällytettävä niitä yhteisten markkinajärjestelyjen osia, joita tarkistetaan poliittisesti. Tämä koskee useimpia hedelmä- ja vihannes-, hedelmä- ja vihannesjaloste- ja viinialojen osia. Tästä syystä asetuksiin (EY) N:o 2200/96, (EY) N:o 2201/96 ja (EY) N:o 1493/1999 sisältyvät säännöt tulisi sisällyttää tähän asetukseen ainoastaan siltä osin kuin niitä koskevaa politiikkaa ei ole tarkoitus uudistaa. Näiden yhteisten markkinajärjestelyjen asiallinen sisältö olisi sisällytettävä tähän asetukseen vasta sen jälkeen kun asianomaisista uudistuksista on päästy ratkaisuun.
(9)
Viljaan, riisiin, sokeriin, kuivattuun rehuun, siemeniin, oliiviöljyyn ja syötäväksi tarkoitettuihin oliiveihin, pellavaan ja hamppuun, banaaneihin, maitoon ja maitotuotteisiin sekä silkkiäistoukkiin sovellettavissa yhteisissä markkinajärjestelyissä on säädetty markkinointivuosista, jotka on mukautettu ensisijassa kunkin tuotteen biologisiin tuotantosykleihin. Näin ollen tähän asetukseen olisi sisällytettävä edellä mainituilla aloilla vahvistetut markkinointivuodet.
(10)
Markkinoiden vakauttamiseksi ja kohtuullisen elintason varmistamiseksi maatalousväestölle eri aloilla on kehitetty erilaisia hintatukijärjestelmiä ja otettu samaan aikaan käyttöön suoran tuen järjestelmiä ottaen huomioon toisaalta kunkin alan erilaiset tarpeet ja toisaalta eri alojen riippuvuus toisistaan. Tällaisia toimenpiteitä ovat vilja-, riisi-, sokeri-, oliiviöljy- ja syötäväksi tarkoitettujen oliivien, naudanliha-, maito- ja maitotuote-, sianliha- sekä lampaan- ja vuohenliha-alojen tuotteiden julkiset interventiot tai yksityisestä varastoinnista maksettavat tuet. Tämän asetuksen tavoitteet huomioiden on näin ollen tarpeen säilyttää hintatukitoimenpiteet, jos ne sisältyvät aiempiin välineisiin, tekemättä merkittäviä muutoksia aiempaan oikeudelliseen tilanteeseen.
(11)
Selkeyden ja avoimuuden vuoksi näitä toimenpiteitä koskeville säännöksille olisi luotava yhteinen rakenne säilyttäen samalla kullakin alalla noudatettava politiikka. Tästä syystä on aiheellista tehdä ero viitehintojen ja interventiohintojen välillä.
(12)
Viljaa, naudanlihaa sekä maitoa ja maitotuotteita koskeviin yhteisiin markkinajärjestelyihin on sisältynyt säännöksiä, joiden mukaan neuvosto voi perustamissopimuksen 37 artiklan 2 kohdassa määrättyä menettelyä noudattaen muuttaa hintatasoja. Hintajärjestelmien herkkyyden vuoksi olisi tehtävä selväksi, että 37 artiklan 2 kohdan mukainen mahdollisuus muuttaa hintatasoja koskee kaikkia tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvia aloja.
(13)
Tämän lisäksi sokerin yhteisessä markkinajärjestelyssä on säädetty mahdollisuudesta tarkistaa sokerin vakiolaatuja, jotka on määritelty tarkemmin asetuksessa (EY) N:o 318/2006, jotta voidaan ottaa huomioon erityisesti kaupalliset vaatimukset ja analyysitekniikan kehittyminen. Mainitussa asetuksessa on sen vuoksi säädetty komission toimivallasta muuttaa asianomaista liitettä. On erityisen tarpeellista säilyttää tämä mahdollisuus, jotta komissio voi tarpeen vaatiessa toteuttaa nopeita toimia.
(14)
Jotta varmistetaan luotettavan tiedon saanti sokerin yhteisön markkinahinnoista, olisi tähän asetukseen olisi sisällytettävä sokerin markkinajärjestelyssä säädetty hintaselvitysjärjestelmä, jonka perusteella olisi määriteltävä valkoisen sokerin markkinahinnan tasot.
(15)
Jotta viljan, riisin, voin ja rasvattoman maitojauheen interventiojärjestelmä ei muodostuisi itsessään myyntikanavaksi, olisi säilytettävä mahdollisuus aloittaa julkiset interventio-ostot vain tiettyinä aikoina vuodesta. Naudanlihatuotteiden, sianlihan ja voin osalta julkiset interventio-ostojen aloittamisen ja lopettamisen olisi tapahduttava tietyn kauden markkinahintojen tason perusteella. Maissi-, riisi- ja sokerialoilla olisi säilytettävä julkisia interventio-ostoja koskeva määrällinen rajoitus. Voin ja rasvattoman maitojauheen osalta on tarpeen säilyttää komissiolla olevat valtuudet keskeyttää tavanomainen osto, kun tietty määrä on saavutettu, tai korvata se tarjouskilpailulla tapahtuvalla ostolla.
(16)
Julkisten interventio-ostojen hintatasoa alennettiin aiemmin viljaa, riisiä ja naudanlihaa koskevissa yhteisissä markkinajärjestelyissä, ja se vahvistettiin samalla kun näillä aloilla otettiin käyttöön suoran tuen järjestelmiä. Näiden järjestelmien mukainen tuki ja interventiohinnat liittyvät näin ollen kiinteästi toisiinsa. Maito- ja maitotuotealan tuotteiden osalta hintataso vahvistettiin kyseisen alan tuotteiden kulutuksen edistämiseksi ja niiden kilpailukyvyn parantamiseksi. Riisi- ja sokerialoilla hinnat vahvistettiin markkinoiden vakauden edistämiseksi sellaisissa tapauksissa, joissa markkinahinnat tiettynä markkinointivuotena laskevat seuraavaksi markkinointivuodeksi vahvistetun viitehinnan alle. Tällaiset neuvoston poliittiset päätökset ovat edelleen perusteltuja.
(17)
Kuten aiemmissa yhteisissä markkinajärjestelyissä tässä asetuksessa olisi säädettävä mahdollisuudesta myydä julkisessa interventiossa ostetut tuotteet. Tällaiset toimenpiteet olisi toteutettava siten, että vältetään markkinahäiriöt ja varmistetaan tavaroiden tasapuolinen saanti ja ostajien tasapuolinen kohtelu.
(18)
Yhteisöllä on useiden maataloustuotteiden interventiovarastojensa ansiosta mahdollisuus parantaa merkittävästi vähävaraisimpien kansalaistensa hyvinvointia. On yhteisön edun mukaista aiheellisia toimenpiteitä toteuttamalla hyödyntää tätä mahdollisuutta jatkuvalla tavalla, kunnes varastot pienenevät tavanomaiselle tasolle. Edellä esitetyn perusteella yleisistä säännöistä yhteisön vähävaraisimmille henkilöille jaettavaksi tarkoitettujen elintarvikkeiden luovuttamisesta interventiovarastoista tietyille järjestöille 10 päivänä joulukuuta 1987 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 3730/87 (27) on tähän asti säädetty hyväntekeväisyysjärjestöjen hoitamasta elintarvikkeiden jakelusta. Tämä tärkeä sosiaalinen toimenpide, jolla voi olla suuri merkitys avunsaajille, ja on säilytettävä ja sisällytettävä tähän asetukseen.
(19)
Maitomarkkinoiden tasapainottamiseksi ja markkinahintojen vakauttamiseksi maidon ja maitotuotteiden yhteisessä markkinajärjestelyssä on säädetty tuen myöntämisestä kerman sekä tiettyjen voi- ja juustotuotteiden yksityiseen varastointiin. Lisäksi komissiolla on ollut valtuudet päättää tuen myöntämisestä tiettyjen muiden juustotuotteiden, valkoisen sokerin, tietynlaisten oliiviöljyjen, tiettyjen naudanlihatuotteiden, rasvattoman maitojauheen, sianlihan sekä lampaan- ja vuohenlihan yksityistä varastointia varten. Tämän asetuksen tavoite huomioiden nämä toimenpiteet olisi säilytettävä.
(20)
Yhteisön täysikasvuisten nautaeläinten ruhojen luokitteluasteikosta 24 päivänä heinäkuuta 2006 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1183/2006 (28), yhteisön täysikasvuisten nautaeläinten ruhojen laatuluokituksen soveltamisalan laajentamisesta 7 päivänä toukokuuta 1990 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 1186/90 (29), yhteisön sianruhojen luokitusasteikosta 13 päivänä marraskuuta 1984 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 3220/84 (30) ja lampaanruhojen yhteisön luokitteluasteikosta ja tuoreiden ja jäähdytettyjen lampaanruhojen yhteisön vakiolaadusta 23 päivänä heinäkuuta 1992 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2137/92 (31) säädetään yhteisön ruhojen luokitteluasteikoista naudanliha-, sianliha- sekä lampaan- ja vuohenliha-aloilla. Näitä järjestelmiä ovat erityisen tärkeitä hintojen seurannalle ja interventiojärjestelyjen soveltamiselle kyseisillä aloilla. Lisäksi ne edistävät markkinoiden avoimuuden parantamista koskevan tavoitteen saavuttamista. Tällaiset ruhojen luokittelujärjestelmät olisi säilytettävä. Tämän vuoksi on aiheellista sisällyttää niiden olennaiset osat tähän asetukseen, samalla kun komissio valtuutetaan sääntelemään tiettyjä melko teknisluonteisia seikkoja täytäntöönpanosäännöin.
(21)
Eläintautien leviämisen estämiseksi tarkoitettujen toimenpiteiden soveltamisesta aiheutuvat vapaan liikkuvuuden rajoitukset voivat aiheuttaa hankaluuksia yhden tai useamman jäsenvaltion tiettyjen tuotteiden markkinoilla. Kokemus osoittaa, että vakavat markkinahäiriöt, kuten kulutuksen tai hintojen huomattava lasku, voivat johtua kansanterveyteen tai eläinten terveyteen kohdistuvien riskien aiheuttamasta kuluttajien luottamuksen menettämisestä.
(22)
Sen vuoksi tähän asetukseen olisi sisällytettävä naudanlihaa, maitoa ja maitotuotteita, sianlihaa, lampaan- ja vuohenlihaa, munia ja siipikarjanlihaa koskevissa yhteisissä markkinajärjestelyissä tällaisten tilanteiden korjaamiseksi säädetyt poikkeukselliset markkinatukitoimenpiteet samoin edellytyksin kuin niitä on sovellettu tähän asti. Komission olisi huolehdittava poikkeuksellisten markkinatukitoimenpiteiden toteuttamisesta, ja tällaisten toimenpiteiden olisi liityttävä suoraan tautien leviämisen estämiseksi hyväksyttyihin terveyttä ja eläinlääkintää koskeviin toimenpiteisiin tai johduttava niistä. Ne olisi toteutettava jäsenvaltioiden pyynnöstä vakavien häiriöiden välttämiseksi kyseisillä markkinoilla.
(23)
Tässä asetuksessa olisi pidettävä voimassa vilja- ja riisialan markkinajärjestelyissä säädetty komission mahdollisuus toteuttaa tarvittaessa erityisiä interventiotoimenpiteitä, kun tämä osoittautuu välttämättömäksi, jotta voidaan reagoida tehokkaasti markkinahäiriöiden uhkaan vilja-alalla ja jotta voidaan estää julkisen intervention laajamittainen soveltaminen tietyillä yhteisön alueilla riisialalla tai korvata luonnonkatastrofeista johtuva paddy- eli raakariisin puute.
(24)
Jotta yhteisön sokerijuurikkaan ja -ruo'on viljelijöille varmistettaisiin kohtuullinen elintaso, olisi vahvistettava vähimmäishinta vakiolaatua vastaavalle kiintiösokerijuurikkaalle ja tämä vakiolaatu olisi määriteltävä.
(25)
Sokeriyritysten ja sokerijuurikkaan viljelijöiden oikeuksien ja velvollisuuksien kohtuullisen tasapainon varmistamiseksi tarvitaan erityisiä välineitä. Näin ollen sokerialan yhteiseen markkinajärjestelyyn tähän asti sisältyneet toimialakohtaisia sopimuksia koskevat vakiosäännökset olisi pidettävä voimassa.
(26)
On vaikea vahvistaa koko yhteisölle yhtenäisiä sokerijuurikkaiden ostoehtoja, koska luontoon liittyvät sekä taloudelliset ja tekniset olosuhteet ovat moninaiset. Toimialalla on jo sokerijuurikkaan viljelijöiden yhdistysten ja sokeriyritysten välisiä sopimuksia. Sen vuoksi puitesäännöksissä olisi määriteltävä ainoastaan sekä sokerijuurikkaan viljelijöiden että sokeriteollisuuden vaatimat vähimmäisvaatimukset, joilla varmistetaan sokerimarkkinoiden moitteeton toiminta ja mahdollisuus poiketa tietyistä säännöistä toimialan sisäisillä sopimuksilla. Sokerin yhteisen markkinajärjestelyn nojalla asetuksen (EY) N:o 318/2006 liitteessä II on säädetty tähän asti yksityiskohtaisemmista ehdoista. Näiden ehtojen erityisen teknisen luonteen vuoksi on asianmukaista käsitellä näitä kysymyksiä komission tasolla.
(27)
Sokerin markkinajärjestelyn nojalla säädettyä tuotantomaksua, jotta voidaan rahoittaa mainitusta yhteisestä markkinajärjestelystä aiheutuvia menoja.
(28)
Olisi säilytettävä komissiolla oleva mahdollisuus päättää poistaa sokeria markkinoilta niin kauan kuin on tarpeen markkinoiden tasapainottamiseksi, jotta sokerimarkkinoiden rakenteellinen tasapaino voidaan pysyttää viitehintaa lähellä olevalla hintatasolla.
(29)
Elävien kasvien, naudanlihan, sianlihan, lampaan- ja vuohenlihan, munien ja siipikarjanlihan yhteisissä markkinajärjestelyissä on säädetty mahdollisuudesta toteuttaa tiettyjä toimenpiteitä, jotka helpottavat tarjonnan mukauttamista markkinoiden tarpeisiin. Tällaiset toimenpiteet voivat edistää markkinoiden vakauttamista ja kohtuullisen elintason varmistamista alalla toimivalle maatalousväestölle. Tämä mahdollisuus olisi tämän asetuksen tavoitteet huomioiden säilytettävä. Mainittujen säännösten mukaisesti neuvosto voi antaa tällaisia toimenpiteitä koskevat yleiset säännöt perustamissopimuksen 37 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Näiden toimenpiteiden tavoitteet ovat täsmällisesti määriteltyjä, ja ne rajoittavat mahdollisesti toteuttavien toimenpiteiden luonnetta. Sen vuoksi neuvoston ei ole tarpeen antaa yleisiä lisäsääntöjä kyseisillä aloilla eikä siitä olisi enää säädettävä.
(30)
Asetuksessa (EY) N:o 318/2006 ja maito- ja maitotuotealan maksun vahvistamisesta 29 päivänä syyskuuta 2003 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1788/2003 (32) säädetty tuotannon määrällinen rajoitus on ollut monien vuosien ajan tärkeä markkinapolitiikan väline sokeri- sekä maito- ja maitotuotealoilla. Syyt, joiden vuoksi yhteisö otti aikoinaan käyttöön tuotantokiintiöjärjestelmät molemmilla aloilla, ovat edelleen olemassa.
(31)
Sokerikiintiöjärjestelmästä on säädetty sokerialan yhteisessä markkinajärjestelyssä, kun taas maitoalan vastaavaa järjestelmää on tähän asti säännelty säädöksellä joka on erillinen maito- ja maitotuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä. Näiden järjestelmien keskeinen merkitys ja tämän asetuksen tavoitteet huomioiden on aiheellista sisällyttää kumpaakin alaa koskevat säännökset tähän asetukseen tekemättä aiempaan oikeudelliseen tilanteeseen verrattuna merkittäviä muutoksia järjestelmiin ja niiden toimintaan.
(32)
Tässä asetuksessa säädetyssä sokerikiintiöjärjestelmässä olisi näin ollen otettava huomioon asetuksessa (EY) N:o 318/2006 säädetyt järjestelyt, ja siinä olisi erityisesti säilytettävä kiintiöiden oikeudellinen asema sikäli kuin kiintiöjärjestelmä, yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti, on sokerialan markkinoita säätelevä mekanismi, jolla pyritään varmistamaan saavuttamaan yleisen edun kannalta tärkeiden tavoitteiden saavuttaminen.
(33)
Tässä asetuksessa olisi tästä syystä myös annettava komissiolle myös mahdollisuus mukauttaa kiintiöitä kestävälle tasolle sen jälkeen, kun yhteisön sokerialan väliaikaisesta rakenneuudistusjärjestelmästä 20 päivänä helmikuuta 2006 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 320/2006 (33) perustettu rakenneuudistusrahasto lakkautetaan vuonna 2010.
(34)
Ottaen huomioon tarpeen sallia jalostusteollisuuden sekä sokerijuurikkaan ja -ruo'on viljelyn rakenteellisen mukauttamisen osalta kiintiöiden soveltamisaikana tietty kansallinen joustovara, olisi säilytettävä jäsenvaltioilla oleva mahdollisuus muuttaa yritysten kiintiöitä tietyissä rajoissa rajoittamatta kuitenkaan rakenneuudistusrahaston toimintaa välineenä.
(35)
Jotta ylijäämäsokeri ei vääristäisi sokerimarkkinoita, on sokerialan yhteisessä markkinajärjestelyssä säädetty, että komission olisi voitava tiettyjen perusteiden mukaisesti säätää siitä, että ylijäämäsokeri, -isoglukoosi tai -inuliinisiirappi siirretään seuraavan markkinointivuoden kiintiötuotantoon. Siinä tapauksessa, että sovellettavat edellytykset eivät joidenkin määrien osalta täyty, siinä on lisäksi säädetty ylijäämämaksusta, jotta tällaiset markkinatilannetta uhkaavat määrät eivät kasaantuisi. Nämä säännökset olisi pidettävä voimassa.
(36)
Maitokiintiöjärjestelmän päätarkoituksena on vähentää asianomaisten markkinoiden kysynnän ja tarjonnan välistä epätasapainoa ja siitä johtuvaa rakenteellista ylijäämää ja siten tasapainottaa markkinoita, ja se on päätarkoituksena edelleen. Suoraan kulutukseen kerättyihin tai myytyihin tietyn takuukynnyksen ylittäviin maitomääriin sovellettava maksu olisi näin ollen säilytettävä. Tämän asetuksen tarkoituksen mukaisesti on tietyssä määrin tarpeen suorittaa erityisesti terminologista yhdenmukaistamista sokeri- ja maitokiintiöjärjestelmien välillä säilyttäen kaikilta osin niiden osalta vallitseva oikeudellinen tilanne. Näin ollen olisi aiheellista yhdenmukaistaa maitoalan terminologiaa sokerialan terminologian kanssa. Käsitteet ”kansallinen viitemäärä” ja ”tilakohtainen viitemäärä”, sellaisina kuin ne ovat asetuksessa (EY) N:o 1788/2003, olisi näin ollen korvattava käsitteillä ”kansallinen kiintiö” ja ”tilakohtainen kiintiö”, samalla kun pidetään voimassa määriteltävä oikeudellinen käsite.
(37)
Tämän asetuksen mukaista maitokiintiöjärjestelmän sisältöä olisi mukautettava asetuksen (EY) N:o 1788/2003 mukaisesti. Varsinkin ero toimitusten ja suoramyynnin välillä olisi säilytettävä, ja järjestelmää olisi sovellettava tilakohtaisten viiterasvapitoisuuksien ja rasvapitoisuuden kansallisen viitearvon perusteella. Viljelijöiden olisi sallittava tietyin edellytyksin siirtää tilakohtaisia kiintiöitään väliaikaisesti. Lisäksi olisi säilytettävä periaate, jonka mukaan tilakohtainen viitemäärä siirretään ostajalle, vuokralaiselle tai perijälle, silloin kun tila myydään, vuokrataan tai siirretään perintönä, samalla kun olisi pidettävä voimassa poikkeukset periaatteeseen, jonka mukaan kiintiöt ovat tilasidonnaisia, jotta voidaan jatkaa maidontuotannon rakenneuudistusta jatkamiseksi ja parantaa ympäristön tilaa. Säädökset, joiden mukaan jäsenvaltioilla on kiintiöiden erilaisten siirtotapojen mukaan ja puolueettomin perustein mahdollisuus siirtää osa siirretyistä määristä kansalliseen varantoon.
(38)
Ylijäämämaksu olisi vahvistettava ennaltaehkäisevälle tasolle, ja jäsenvaltioiden olisi suoritettava se heti, kun kansallinen kiintiö ylittyy. Tämän jälkeen jäsenvaltion olisi jaettava maksuvelvoite sellaisten tuottajien kesken, jotka ovat myötävaikuttaneet ylitykseen. Näiden tuottajien olisi maksettava jäsenvaltiolle osuutensa maksusta, joka johtuu käytettävissä olevan määrän ylittämisestä. Jäsenvaltioiden olisi suoritettava Euroopan maatalouden tukirahastolle (maataloustukirahasto) niiden kansallisen kiintiön ylittävää osuutta vastaava maksu, josta vähennetään kiinteä 1 prosentin suuruinen määrä, jotta voidaan ottaa huomioon konkurssitapaukset tai tiettyjen tuottajien lopullinen kyvyttömyys suorittaa osuutensa maksusta.
(39)
Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21 päivänä kesäkuuta 2005 annetun neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1290/2005 (34) kutsutaan maitoalan lisämaksun soveltamisesta saatua tuottoa ”käyttötarkoitukseensa sidotuksi tuloksi”, joka on suoritettava yhteisön talousarvioon ja, jos se käytetään uudelleen, se on käytettävä yksinomaan maataloustukirahaston tai Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahasto) menojen rahoittamiseen. Tämän vuoksi asetuksen (EY) N:o 1788/2003 22 artikla, jonka mukaan maksutuloja pidetään maatalousmarkkinoiden tasapainottamiseen tarkoitettuihin tukitoimiin kuuluvana ja ne on käytettävä maitoalan menojen rahoittamiseen, on vanhentunut eikä sitä olisi sisällytettävä tähän asetukseen.
(40)
Useissa yhteisissä markkinajärjestelyissä on säädetty erilaisista tukijärjestelmistä.
(41)
Kuivatun rehun sekä pellavan ja hampun yhteisissä markkinajärjestelyissä on säädetty näillä aloilla sovellettavista jalostustuista kyseisten alojen sisämarkkinoiden sääntelemiseksi. Nämä säännökset olisi pidettävä voimassa.
(42)
Viljan ja perunatärkkelyksen erityisen markkinatilanteen perusteella viljan yhteiseen markkinajärjestelyyn on sisältynyt säännöksiä, joissa sallittiin tuotantotuen myöntäminen jos se osoittautuu välttämättömäksi. Tuotantotuen olisi oltava luonteeltaan sellaista, että kyseinen tuotantoala saa käyttämänsä perustuotteet alempaan hintaan kuin se, joka muodostuisi yhteisiä hintoja soveltamalla. Sokerin yhteisessä markkinajärjestelyssä otettiin käyttöön mahdollisuus myöntää tuotantotukea silloin, kun tiettyjen teollisuuden, kemian tai lääketeollisuuden tuotteiden valmistus edellyttää toimenpiteiden toteuttamista tiettyjen sokerituotteiden käyttöön saattamiseksi. Nämä säännökset olisi pidettävä voimassa.
(43)
Maitomarkkinoiden tasapainottamiseksi ja maidon ja maitotuotteiden markkinahintojen vakauttamiseksi on tarpeen toteuttaa toimenpiteitä, joilla lisätään maitotuotteiden myyntimahdollisuuksia. Tästä syystä maidon ja maitotuotteiden yhteisessä markkinajärjestelyssä on säädetty tukien myöntämistä maitotuotteiden markkinoimiseksi tiettyihin käyttötarkoituksiin. Lisäksi yhteisessä markkinajärjestelyssä on säädetty, että maidon kulutuksen edistämiseksi nuorten parissa yhteisön olisi vastattava osittain niistä kustannuksista, joita aiheutuu koulujen oppilaille toimitettavaa maitoa koskevan tuen myöntämisestä. Nämä säännökset olisi pidettävä voimassa.
(44)
Yhteisön rahoitusosuutta, joka muodostuu prosenttiosuudesta, jonka jäsenvaltiot voivat pidättää suorasta tuesta asetuksen (EY) N:o 1782/2003 110 i artiklan 4 alakohdan mukaisesti, tarvitaan hyväksyttyjen toimijaorganisaatioiden kannustamiseksi laatimaan toimintaohjelmia oliiviöljyn ja syötäväksi tarkoitettujen oliivien tuotannon laadun parantamiseksi. Tästä syystä oliiviöljyn ja syötäväksi tarkoitettujen oliivien yhteisessä markkinajärjestelyssä on säädetty yhteisön tuesta, jota myönnetään kyseisissä toimintaohjelmissa toteutettaville toimille osoitetun ensisijaisuuden mukaan. Nämä säännökset olisi pidettävä voimassa.
(45)
Asetuksella (ETY) N:o 2075/92 perustettiin yhteisön tupakkarahasto, jota rahoitetaan mainitun alan tukijärjestelmistä tehtävillä vähennyksillä ja jonka tavoitteena on toteuttaa erilaisia toimenpiteitä tällä alalla. Vuosi 2007 on viimeinen, jona asetuksen (EY) N:o 1782/2003 IV osaston 10 c luvussa säädetyt tukijärjestelmästä tehtävät vähennykset annetaan yhteisön tupakkarahaston käyttöön. Vaikka rahaston rahoittaminen lopetetaan ennen tämän asetuksen voimaantuloa, olisi asetuksen (ETY) N:o 2075/92 13 artikla säilytettävä, jotta sitä voidaan käyttää yhteisön tupakkarahastosta rahoitettavien monivuotisten ohjelmien oikeusperustana.
(46)
Mehiläishoidolle, joka on maatalouden ala, on ominaista tuotantoedellytysten ja -tasojen monimuotoisuus sekä taloudellisten toimijoiden hajaannus ja epäyhtenäisyys niin tuotannon kuin kaupan pitämisen vaiheissa. Ottaen huomioon varroapunkin lisääntyminen viime vuosina useissa jäsenvaltioissa ja tämän tuholaisen hunajantuotannolle aiheuttamat vaikeudet, yhteisön toimet ovat lisäksi edelleen välttämättömiä, sillä varroapunkkia ei voida kokonaan hävittää ja se on käsiteltävä sallituilla tuotteilla. Näissä olosuhteissa ja mehiläistuotteiden tuotannon ja kaupan pitämisen kehittämiseksi yhteisössä on tarpeen laatia joka kolmas vuosi kansalliset ohjelmat, joihin sisältyy tekninen apu, varroapunkin torjunta, siirtohoidon järkeistäminen, yhteisön mehiläiskannan lisääminen sekä yhteistyö mehiläishoitoa ja siitä saatavia tuotteita koskevien tutkimusohjelmien kanssa mehiläishoitotuotteiden tuotannon ja kaupan pitämisen yleisten edellytysten parantamiseksi. Yhteisön olisi osallistuttava kansallisten ohjelmien rahoitukseen.
(47)
Asetuksella (EY) N:o 1544/2006 korvattiin kaikki silkkiäistoukkia koskevat kansalliset tuet silkkiäistoukkien kasvatusta koskevalla yhteisön tukijärjestelmällä, joka muodostuu kiinteästä tukimäärästä käytettyä silkkiäismunalaatikkoa kohden.
(48)
Koska poliittiset syyt, joiden vuoksi edellä mainitut mehiläishoitoa ja silkkiäistoukkia koskevat järjestelmät otettiin käyttöön, ovat edelleen olemassa, nämä tukijärjestelmät olisi sisällytettävä tähän asetukseen.
(49)
Maataloustuotteiden kaupan pitämistä koskevien vaatimusten soveltaminen voi parantaa tuotannon ja kaupan pitämisen taloudellisia edellytyksiä sekä tuotteiden laatua. Näin ollen tällaisten vaatimusten soveltaminen on tuottajien, kauppiaiden ja kuluttajien edun mukaista. Tästä syystä banaanien, oliiviöljyn ja syötäväksi tarkoitettujen oliivien, elävien kasvien, munien ja siipikarjanlihan yhteisissä markkinajärjestelyissä on otettu käyttöön kaupan pitämistä koskevat vaatimukset, jotka koskevat erityisesti laatua, luokittelua, painoa, kokoluokittelua, pakkaamista, käärimistä, varastointia, kuljetusta, tarjontamuotoa, alkuperää ja pakkausmerkintöjä. Tämä lähestymistapa on aiheellista säilyttää tässä asetuksessa.
(50)
Oliiviöljyn ja syötäväksi tarkoitettujen oliivien sekä banaanien yhteisissä markkinajärjestelyissä komissiolle on tähän asti annettu valtuudet antaa kaupan pitämistä koskeviin vaatimuksia koskevat säännökset. Vaatimusten yksityiskohtaisen teknisen luonteen vuoksi ja koska on jatkuvasti tarpeen parantaa niiden tehokkuutta ja mukauttaa niitä kauppatapojen kehitykseen, on aiheellista ulottaa tämä lähestymistapa koskemaan elävien kasvien aloja samalla kun täsmennetään perusteet, jotka komission on otettava huomioon asiaa koskevia sääntöjä vahvistaessaan. Lisäksi voi olla tarpeen hyväksyä erityistoimenpiteitä, erityisesti ajanmukaisia analyysimenetelmiä ja muita toimenpiteitä, joilla voidaan määrittää kyseisten vaatimusten ominaisuudet, jotta voidaan välttää väärinkäytökset, jotka liittyvät kuluttajille esitettyjen tuotteiden laatuun ja aitouteen, ja merkittävät markkinahäiriöt, joita tällaisista väärinkäytöksistä voi aiheutua.
(51)
Maidon, maitotuotteiden ja rasvojen kaupan pitämistä ja nimityksiä varten on otettu käyttöön useita oikeudellisia välineitä. Niiden tavoitteena on niin tuottajien kuin kuluttajien edun mukaisesti toisaalta parantaa maidon ja maitotuotteiden asemaa markkinoilla ja toisaalta varmistaa terve kilpailu maidosta tai muusta kuin maidosta saatavien levitettävien ravintorasvojen välillä. Maidon ja maitotuotteiden kaupan pitämisessä käytettävien nimitysten suojelemisesta 2 päivänä heinäkuuta 1987 annettuun neuvoston asetukseen (ETY) N:o 1898/87 (35) sisältyvien sääntöjen tavoitteena on suojella kuluttajaa ja luoda vääristymättömät kilpailuehdot maitotuotteiden ja niiden kanssa kilpailevien tuotteiden välille tuotteiden nimitysten, merkintöjen ja mainonnan alalla. Maito- ja maitotuotealan yhteistä markkinajärjestelyä koskevista lisäsäännöistä kulutukseen tarkoitetun maidon osalta 18 päivänä joulukuuta 1997 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2597/97 (36) vahvistetaan säännöt, joilla pyritään takaamaan kulutukseen tarkoitetun maidon hyvä laatu sekä kuluttajien tarpeita ja toiveita vastaavien tuotteiden tarjonta ja siten vakauttamaan kyseisiä markkinoita ja tarjoamaan kuluttajalle hyvälaatuista kulutukseen tarkoitettua maitoa. Levitettäviä ravintorasvoja koskevista vaatimuksista 5 päivänä joulukuuta 1994 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2991/94 (37) vahvistetaan kyseisille maitotuotteille ja muille kuin maitotuotteille kaupan pitämistä koskevat vaatimukset, joihin kuuluvat selvä ja erottava luokittelu ja nimityksiä koskevat säännöt. Tämän asetuksen tavoitteiden mukaisesti nämä säännöt olisi pidettävä voimassa.
(52)
Muna- ja siipikarjanliha-alojen osalta on olemassa kaupan pitämisen vaatimuksiin ja tietyissä tapauksissa tuotantoon liittyviä säännöksiä. Nämä säännökset sisältyvät munien kaupan pitämiseen sovellettavista vaatimuksista 19 päivänä kesäkuuta 2006 annettuun neuvoston asetukseen (EY) N:o 1028/2006 (38), tietyistä siipikarjan kaupan pitämisen vaatimuksista 26 päivänä kesäkuuta 1990 annettuun neuvoston asetukseen (ETY) N:o 1906/90 (39) ja siitosmunien ja siipikarjan poikasten tuotannosta ja pitämisestä kaupan 29 päivänä lokakuuta 1975 annettuun neuvoston asetukseen (ETY) N:o 2782/75 (40). Näiden asetusten keskeiset säännöt olisi sisällytettävä tähän asetukseen.
(53)
Asetuksessa (EY) N:o 1028/2006 säädetään, että kaupan pitämisen vaatimuksia olisi periaatteessa sovellettava kaikkiin yhteisössä kaupan pidettäviin ja pääsääntöisesti myös kolmansiin maihin vietäviksi tarkoitettuihin Gallus gallus -lajin kanojen muniin. Lisäksi siinä erotetaan toisistaan sellaisinaan ihmisravinnoksi soveltuvat munat ja sellaisinaan ihmisravinnoksi soveltumattomat munat ottamalla käyttöön kaksi munien laatuluokkaa ja säädetään kuluttajien riittävän tiedonsaannin varmistamisesta laatu- ja painoluokkien sekä käytetyn tuotantotavan tunnistamisen osalta. Lopuksi asetuksessa säädetään erityissäännöistä kolmansista maista tuotavien munien osalta. Säännösten mukaan eräissä kolmansissa maissa voimassa olevat erityissäännökset saattavat kuitenkin antaa perusteet poiketa kaupan pitämisen vaatimuksista, jos vastaavuus yhteisön lainsäädännön kanssa voidaan taata.
(54)
Siipikarjanlihan osalta asetuksessa (ETY) N:o 1906/90 määritetään, että kaupan pitämisen vaatimuksia olisi periaatteessa sovellettava ihmisravinnoksi soveltuvaan ja yhteisössä kaupan pidettävään tietyntyyppiseen siipikarjanlihaan ja että vientiin kolmansiin maihin tarkoitettu siipikarjanliha olisi kuitenkin jätettävä kaupan pitämisen vaatimusten soveltamisen ulkopuolelle. Asetuksessa säädetään siipikarjanlihan luokittelemisesta kahteen luokkaan rakenteen ja ulkonäön perusteella sekä edellytyksistä, joilla siipikarjanlihaa voidaan tarjota myyntiin.
(55)
Näiden asetusten mukaisesti jäsenvaltioiden olisi voitava jättää mainittujen kaupan pitämisen vaatimusten soveltamisen ulkopuolelle munat ja siipikarjanliha, jotka myydään tietynmuotoisessa suorassa myynnissä tuottajalta lopulliselle kuluttajalle pieninä määrinä.
(56)
Asetuksessa (EY) N:o 2782/75 vahvistetaan erityiset säännöt, jotka koskevat siitosmunien ja siipikarjan poikasten kaupan pitämistä ja kuljetusta sekä siitosmunien asettamista haudottavaksi. Asetuksessa säädetään erityisesti poikasten tuotantoon tarkoitettujen siitosmunien varustamisesta tunnusmerkinnällä, pakkaustavoista ja kuljetuksessa käytettävästä pakkausmateriaalista. Siinä vahvistettujen pakollisten soveltamisvaatimusten ulkopuolelle jätetään kuitenkin pienikokoiset jalostuslaitokset ja siitosmunien tuotantolaitokset.
(57)
Tämän asetuksen tavoitteiden mukaisesti nämä säännöt olisi säilytettävä sisällöltään sellaisenaan. Mainittujen asetusten muita, luonteeltaan teknisiä säännöksiä olisi kuitenkin käsiteltävä täytäntöönpanosäännöksissä, jotka komissio antaa.
(58)
Humalan yhteisen markkinajärjestelyn kaltaista laatupolitiikkaa olisi entiseen tapaan sovellettava koko yhteisössä panemalla täytäntöön varmentamista koskevia säännöksiä ja sääntöjä, joilla kielletään pääsääntöisesti sellaisten tuotteiden kaupan pitäminen, joille ei ole myönnetty todistusta, tai sellaisten tuontituotteiden kaupan pitäminen, jotka eivät noudata vastaavia laatuominaisuuksia.
(59)
Oliiviöljyn kuvaukset, määritelmät ja nimitykset ovat olennainen osa markkinoita siltä osin kuin on kyse laatuvaatimusten asettamisesta ja tarkoituksenmukaisen tiedon antamisesta kuluttajalle tuotteesta.
(60)
Eräs edellä mainittu tukijärjestelmä, joka osaltaan tasapainottaa maito- ja maitotuotemarkkinoita ja vakauttaa alan markkinahintoja, on kaseiiniksi ja kaseinaateiksi jalostettavaa rasvatonta maitoa koskeva tukijärjestelmä, josta säädetään asetuksessa (EY) N:o 1255/1999. Maito- ja maitotuotealan yhteistä markkinajärjestelyä koskevista täydentävistä yleisistä säännöistä juustojen osalta 24 päivänä heinäkuuta 1990 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2204/90 (41) säädettiin kaseiinien ja kaseinaattien käyttöä juustojen valmistuksessa koskevista säännöistä, jotta voidaan torjua mainitusta tukijärjestelmästä mahdollisesti aiheutuvat haittavaikutukset ottaen huomioon se, että korvaaminen kaseiinilla ja kaseinaateilla on vahingollista juustoille, ja siten vakauttaa markkinoita. Nämä säännöt olisi sisällytettävä tähän asetukseen.
(61)
Eräiden maatalouden raaka-aineiden jalostaminen etyylialkoholiksi liittyy läheisesti näiden raaka-aineiden taloudelliseen merkitykseen. Tämä voi lisätä huomattavasti näiden raaka-aineiden arvoa ja olla taloudellisesti ja yhteiskunnallisesti erityisen tärkeää tiettyjen yhteisön alueiden taloudelle tai muodostaa merkittävän osan tällaisten maatalouden raaka-aineiden tuottajien tuloista. Sen avulla voidaan myös poistaa laadultaan epätyydyttävät tuotteet ja suhdanteista johtuvat ylijäämät, jotka voivat ajoittain vaikeuttaa eräiden alojen tilannetta.
(62)
Humala-, oliiviöljy- ja syötäväksi tarkoitettujen oliivien, tupakka- ja silkkiäistoukka-aloilla lainsäädännössä keskitytään politiikan päämäärien saavuttamiseksi eri tyyppisiin organisaatioihin, erityisesti yhteisen toiminnan kohteena olevien tuotteiden markkinoiden vakauttamiseksi sekä niiden laadun parantamiseksi ja takaamiseksi. Organisaatiojärjestelmää koskevat säännökset ovat tähän asti perustuneet siihen, että jäsenvaltiot tai tietyin edellytyksin komissio tunnustavat organisaatiot noudattaen komission hyväksymiä säännöksiä. Tämä järjestelmä olisi säilytettävä ja tähän asti voimassa olevat säännökset olisi yhdenmukaistettava.
(63)
Toimialakohtaisten järjestöjen tiettyjen toimintojen, joilla on erityistä merkitystä tupakka-alan yhteistä markkinajärjestelyä koskevien nykyisten sääntöjen kannalta, tukemiseksi olisi säädettävä mahdollisuudesta laajentaa toimialakohtaisen järjestön omia jäseniään varten vahvistamat säännöt koskemaan tietyin edellytyksin kaikkia järjestöön kuulumattomia yhden tai useamman alueen tuottajia ja tuottajaryhmittymiä. Tätä tulisi soveltaa myös muuhun toimialakohtaisten järjestöjen toimintaan, josta on yleistä taloudellista tai teknistä etua tupakka-alalle ja tätä kautta hyötyä kaikille kyseisten ammatillisten alojen toimijoille. Jäsenvaltioiden ja komission olisi toimittava tiiviissä yhteistyössä. Komissiolle olisi annettava pysyvä valvontavaltuudet erityisesti näiden järjestöjen hyväksymiin sopimuksiin ja yhteisiin menettelytapoihin nähden.
(64)
Tietyillä aloilla, lukuun ottamatta aloja, joiden osalta nykyisissä säännöissä säädetään tuottaja- tai toimialakohtaisten organisaatioiden hyväksynnästä, jäsenvaltiot saattavat haluta hyväksyä tällaisia kansalliseen lainsäädäntöön perustuvia organisaatioita sikäli kuin tämä on yhteisön lainsäädännön mukaista. Tätä mahdollisuutta olisi tämän vuoksi selvennettävä. Lisäksi olisi annettava säännöt, joiden mukaisesti nykyisten asetusten mukainen tuottaja- ja toimialakohtaisten organisaatioiden hyväksyntä pysyy voimassa tämän asetuksen antamisen jälkeen.
(65)
Yhteisön yhtenäismarkkinat edellyttävät kauppajärjestelmän käyttöönottoa yhteisön ulkorajoilla. Kauppajärjestelmän olisi sisällettävä tuontitulli- ja vientitukijärjestelmä, ja sen olisi periaatteessa vakautettava yhteisön markkinat. Kauppajärjestelmän olisi perustuttava Uruguayn kierroksen monenvälisissä kauppaneuvotteluissa tehtyihin sitoumuksiin.
(66)
Seurattaessa vilja-, riisi-, sokeri-, siemen-, oliiviöljy- ja syötäväksi tarkoitettujen oliivien, pellava- ja hamppu-, naudanliha-, maito- ja maitotuote-, sianliha-, lampaan- ja vuohenliha-, muna-, siipikarjanliha-, elävien kasvien ja maatalousperäisen etyylialkoholialojen yhteisten markkinajärjestelyjen mukaisesti kolmansien maiden kanssa käytävän maataloustuotteiden kaupan laajuutta on niin tuonnissa kuin viennissä sovellettu joko pakollisia todistusjärjestelmiä tai järjestelmiä, joiden mukaan komissiolla on toimivalta hyväksyä todistuksia koskevat vaatimukset.
(67)
Kauppavirtojen seuranta on ensisijaisesti hallinnointia koskeva asia, ja se olisi hoidettava joustavasti. Tätä taustaa vasten ja niistä yhteisistä markkinajärjestelyistä, joiden yhteydessä todistusten hallinnointi on jo siirretty komissiolle, saatujen kokemusten perusteella vaikuttaa aiheelliselta laajentaa tämä lähestymistapa koskemaan kaikkia aloja, joilla käytetään tuonti- ja vientitodistuksia. Komission olisi tehtävä päätös todistuksia kokevista vaatimuksista ottaen huomioon tuontitodistusten tarpeen kyseisten markkinoiden hallinnoinnin ja erityisesti kyseisten tuotteiden tuonnin seurannan kannalta.
(68)
Maailman kauppajärjestön (WTO) sopimusten mukaisiin maataloustuotteisiin sovellettavat tullit vahvistetaan yleensä yhteisessä tullitariffissa. Joidenkin vilja- ja riisialojen tuotteiden osalta on kuitenkin lisämekanismien käyttöönoton vuoksi tarpeen säätää mahdollisuudesta tehdä poikkeuksia.
(69)
Tiettyjen maataloustuotteiden tuonnista yhteisön markkinoille aiheutuvien mahdollisten epäsuotuisten vaikutusten ehkäisemiseksi tai torjumiseksi tällaisten tuotteiden tuonnista olisi maksettava lisätulli, jos tietyt edellytykset täyttyvät.
(70)
On aiheellista antaa tietyin edellytyksin komissiolle valtuudet avata ja hallinnoida perustamissopimuksen mukaisesti tehdyistä kansainvälisistä sopimuksista tai muista neuvoston antamista säädöksistä johtuvia tuontitariffikiintiöitä.
(71)
Viljan, riisin ja rikkoutuneiden riisinjyvien sekoituksiin sovellettavista tuontimaksuista 29 päivänä lokakuuta 1975 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2729/75 (42) tavoitteena on varmistaa tullijärjestelmän moitteeton toiminta viljan, riisin ja rikkoutuneiden riisinjyvien sekoitusten tuonnin osalta. Nämä säännöt olisi sisällytettävä tähän asetukseen.
(72)
Yhteisö on sopinut kolmansien maiden kanssa useista yhteisön markkinoille pääsyä koskevista etuuskohtelujärjestelmistä, joiden ansiosta nämä maat voivat viedä ruokosokeria yhteisöön edullisin ehdoin. Sokerin yhteisessä markkinajärjestelyssä on säädetty puhdistamoiden puhdistettavaksi tarkoitetun sokerin tarpeen arvioinnista ja tuontitodistusten varaamisesta tietyin ehdoin yhteisössä päätoimisina puhdistamoina pidettäville, tuodun raa'an ruokosokerin merkittävien määrien erikoistuneille käyttäjille. Nämä säännökset olisi pidettävä voimassa.
(73)
Jotta laittomat hamppuviljelmät eivät häiritsisi kuiduntuotantoon tarkoitetun hampun yhteistä markkinajärjestelyä, asianomaisessa asetuksessa on säädetty hampun ja hampunsiementen tuonnin valvonnasta sen varmistamiseksi, että tällaiset tuotteet tarjoavat tietyt takuut tetrahydrokannabinolipitoisuuden (THC) osalta. Lisäksi on muiden kuin kylvämiseen tarkoitettujen hampunsiementen tuontiin sovellettu valvontajärjestelmää, johon sisältyy kyseisten tuojien hyväksymisjärjestelmä. Nämä säännökset olisi pidettävä voimassa.
(74)
Koko yhteisössä noudatetaan humala-alan tuotteet kattavaa laatupolitiikkaa. Tuotujen tuotteiden osalta olisi tähän asetukseen sisällytettävä säännökset, joilla varmistetaan, että vain tuotteiden laadulliset vähimmäisominaisuudet täyttäviä tuotteita tuodaan.
(75)
Tullijärjestelmä mahdollistaa luopumisen kaikista muista suojatoimenpiteistä yhteisön ulkorajoilla. Sisämarkkina- ja tullimekanismi voi kuitenkin poikkeuksellisissa olosuhteissa osoittautua riittämättömäksi. Yhteisön olisi tällöin voitava viipymättä toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet, jotta yhteisön markkinat eivät jäisi ilman suojaa mahdollisesti aiheutuvia häiriöitä vastaan. Tällaisten toimenpiteiden olisi oltava yhteisön kansainvälisten sitoumusten mukaisia.
(76)
Yhteisten markkinajärjestelyjen moitteettoman toiminnan varmistamiseksi ja erityisesti markkinahäiriöiden välttämiseksi joihinkin tuotteisiin sovellettavissa yhteisissä markkinajärjestelyissä on perinteisesti säädetty mahdollisuudesta kieltää sisäisen ja ulkoisen jalostusmenettelyn käyttö. Tämä mahdollisuus olisi säilytettävä. Lisäksi kokemus on osoittanut, että kun markkinat häiriintyvät tai uhkaavat häiriintyä näiden järjestelyjen käytön seurauksena, on syytä toteuttaa toimia ilman merkittävää viivettä. Komissiolle olisi näin ollen annettava tarvittavat valtuudet. On näin ollen aiheellista antaa komissiolle mahdollisuus keskeyttää sisäisen ja ulkoisen jalostusmenettelyn käyttö tällaisissa tilanteissa.
(77)
Yhteisön osallistuminen tämän asetuksen soveltamisalueeseen kuuluvien tiettyjen tuotteiden kansainväliseen kauppaan olisi voitava turvata säätämällä mahdollisuudesta myöntää kolmansiin maihin suuntautuvalle viennille yhteisön hintojen ja maailmanmarkkinahintojen väliseen erotukseen perustuvaa yhteisön WTO-sitoumusten mukaista vientitukea. Tuettuun vientiin olisi sovellettava arvoon ja määrään perustuvia rajoituksia.
(78)
Vientitukia vahvistettaessa olisi arvoon perustuvien rajoitusten noudattaminen varmistettava valvomalla, että tuet maksetaan maataloustukirahaston sääntöjen mukaisesti. Valvontaa voidaan helpottaa vientitukien pakollisella ennakkovahvistuksella, samalla kun sallitaan eriytetyn vientituen osalta ennalta vahvistetun määräpaikan muuttaminen sillä maantieteellisellä alueella, jolla sovelletaan yhtenäistä vientituen määrää. Jos määräpaikkaa muutetaan, olisi maksettava todelliseen määräpaikkaan sovellettavaa vientitukea siten, että enimmäismäärä on ennalta vahvistettuun määräpaikkaan sovellettava tuen määrä.
(79)
Määrällisten rajoitusten noudattaminen olisi varmistettava luotettavan ja tehokkaan seurantajärjestelmän avulla. Vientitukien myöntämisen edellytyksenä olisi tätä varten oltava vientitodistus. Vientitukia olisi myönnettävä käytettävissä olevien enimmäismäärien rajoissa kunkin tuotteen tilanteen mukaan. Tähän sääntöön olisi sallittava poikkeuksia vain niiden tuotteiden osalta, joita ei ole lueteltu perustamissopimuksen liitteessä I ja joihin ei sovelleta määrällisiä rajoituksia. Olisi säädettävä mahdollisuudesta poiketa hallintoa koskevien sääntöjen tiukasta noudattamisesta sellaisen tukea saavan viennin osalta, joka ei todennäköisesti ylitä vahvistettuja määriä.
(80)
Elävien nautaeläimien viennin osalta olisi säädettävä, että vientitukien myöntäminen ja maksaminen edellyttää eläinten hyvinvointia ja erityisesti eläinten suojelua kuljetuksen aikana koskevassa yhteisön lainsäädännössä vahvistettujen säännösten noudattamista.
(81)
Maataloustuotteet voivat tietyissä tapauksissa saada erityistuontikohtelun kolmansissa maissa, jos nämä tuotteet vastaavat tiettyjä laatuominaisuuksia ja/tai hintaedellytyksiä. Hallinnollinen yhteistyö tuojana olevan kolmannen maan ja yhteisön viranomaisten välillä on tarpeen tällaisen järjestelmän moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi. Tämän vuoksi tuotteiden mukana olisi oltava yhteisössä myönnetty todistus.
(82)
Kukkasipulien viennillä kolmansiin maihin on suuri taloudellinen merkitys yhteisölle. Tämän viennin säilyminen ja kehittyminen voidaan varmistaa vakauttamalla tässä kaupassa sovellettavat hinnat. Tämän vuoksi olisi säädettävä vähimmäishinnat kyseisten tuotteiden viennille.
(83)
Perustamissopimuksen 36 artiklan mukaisesti maataloustuotteiden tuotantoon ja kauppaan sovelletaan kilpailusääntöjä koskevan perustamissopimuksen luvun määräyksiä vain siltä osin kuin neuvosto perustamissopimuksen 37 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti ja niissä määrättyä menettelyä noudattaen määrittää. Useissa yhteisissä markkinajärjestelyissä on vahvistettu, että valtiontukia koskevia säännökset ovat laajalti sovellettavissa. Lisäksi tiettyjen kilpailusääntöjen soveltamisesta maataloustuotteiden tuotantoon ja kauppaan 24 päivänä heinäkuuta 2006 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1184/2006 (43) on määritelty erityisesti yrityksiin sovellettavien perustamissopimuksen sääntöjen soveltaminen. Koska tavoitteena on vahvistaa kattavat yhteiset markkinapoliittiset säännöt, kyseiset säännökset on aiheellista sisällyttää tähän asetukseen.
(84)
Kilpailusääntöjä, jotka koskevat perustamissopimuksen 81 artiklassa tarkoitettuja sopimuksia, päätöksiä ja menettelytapoja sekä määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä, olisi sovellettava maataloustuotteiden tuotantoon ja kauppaan, jollei niiden soveltaminen estä kansallisten maatalouden markkinajärjestelyjen toimintaa tai vaaranna YMP:n tavoitteiden saavuttamista.
(85)
Sellaisten maataloustuottajien yhteenliittymien asemaan, jotka nimenomaan pyrkivät tuottamaan tai pitämään kaupan maataloustuotteitaan yhteisesti tai käyttämään yhteisiä laitoksia, on sovellettava erityistä lähestymistapaa, jollei tällaisella yhteisellä toiminnalla estetä kilpailua tai vaaranneta perustamissopimuksen 33 artiklan tavoitteiden saavuttamista.
(86)
Sen välttämiseksi, että YMP:n kehittäminen vaarantuisi, sekä asianomaisten yritysten oikeusturvan ja tasapuolisen kohtelun varmistamiseksi olisi, ottaen huomioon yhteisöjen tuomioistuimen toimivalta tutkia komission päätöksiä, ainoastaan komissiolla oltava toimivalta ratkaista, ovatko perustamissopimuksen 81 artiklassa tarkoitetut sopimukset, päätökset ja menettelytavat YMP tavoitteiden mukaisia.
(87)
Kansallisen tuen myöntäminen voi vaarantaa yhteisiin hintoihin perustuvien yhtenäismarkkinoiden moitteettoman toiminnan. Tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluviin tuotteisiin olisi sen vuoksi pääsääntöisesti sovellettava valtiontukea koskevia perustamissopimuksen määräyksiä. Tietyissä tilanteissa olisi sallittava poikkeuksia. Tällaisia poikkeuksia sovellettaessa komission olisi voitava laatia luettelo nykyisistä, uusista tai ehdotetuista kansallisista tuista, annettava jäsenvaltioille aiheellisia huomautuksia ja ehdotettava niille sopivia toimenpiteitä.
(88)
Suomi ja Ruotsi ovat liittymisestään lähtien saaneet myöntää tukea porojen ja porotuotteiden tuotantoon ja markkinoille saattamiseen kyseisen alan erityisen taloudellisen tilanteen vuoksi. Lisäksi Suomi saa erityisten ilmasto-olosuhteidensa vuoksi myöntää komission suostumuksella tukea tietyille määrille siemeniä ja tietyille määrille siemenviljaa, jotka on tuotettu yksinomaan Suomessa. Nämä poikkeukset on tarpeen säilyttää.
(89)
Sokerijuurikkaan viljelijät kohtaavat erityisen vakavia sopeutumisongelmia jäsenvaltioissa, joiden sokerikiintiöitä supistetaan merkittävästi. Tällöin asetuksen (EY) N:o 1782/2003 IV osaston 10 f luvussa säädetty sokerijuurikkaan viljelijöille myönnettävä yhteisön siirtymäkauden tuki ei täysin riitä viljelijöiden vaikeuksien ratkaisemiseen. Sen vuoksi jäsenvaltioille, jotka ovat vähentäneet asetuksen (EY) N:o 318/2006 liitteessä III 20 päivänä helmikuuta 2006 vahvistettua sokerikiintiötään yli 50 prosenttia, olisi annettava lupa myöntää tukea sokerijuurikkaan viljelijöille yhteisön siirtymäkauden tuen soveltamisaikana. Sen varmistamiseksi, etteivät jotta jäsenvaltiot myönnä sokerijuurikkaan viljelijöille näiden tarpeita suurempaa valtiontukea, valtiontuen kokonaismäärän määrittämiseksi olisi edelleen edellytettävä komission hyväksyntää lukuun ottamatta Italiaa, jossa eniten tuottavan sokerijuurikkaan osalta voidaan arvioida tarvittavan 11 euroa tuotettua sokerijuurikastonnia kohti markkinaehtoihin sopeutumiseksi uudistuksen jälkeen. Lisäksi olisi pidettävä voimassa järjestelyt, joiden ansiosta sokerijuurikkaan viljelijät voivat hyötyä valtiontuesta suoraan tai epäsuorasti, ottaen huomioon Italiassa todennäköisesti ilmenevät erityisongelmat.
(90)
Suomessa sokerijuurikasta viljellään erityisissä maantieteellisissä ja ilmastollisissa oloissa, jotka sokeriuudistuksen yleisten vaikutusten ohella haittaavat tätä alaa. Sen vuoksi olisi pidettävä voimassa sokerin yhteisessä markkinajärjestelyssä annettu säännös, jonka mukaan tämä jäsenvaltio voi myöntää sokerijuurikkaan viljelijöilleen pysyvästi riittävän määrän valtiontukea.
(91)
Ottaen huomioon erityisen tilanteen Saksassa, missä kansallista tukea myönnetään tällä hetkellä lukuisille alkoholin pienehköille tuottajille Saksan alkoholimonopolia koskevien erityisehtojen nojalla, on tarpeen sallia tällaisen tuen myöntämisen jatkuminen tietyn rajoitetun ajan. On myös tarpeen säätää siitä, että komissio antaa tämän ajanjakson päättyessä poikkeuksen toimimisesta kertomuksen, johon liitetään asianmukaisia ehdotuksia.
(92)
Jos jokin jäsenvaltio haluaa tukea alueellaan toimenpiteitä maidon ja maitotuotteiden kulutuksen edistämiseksi yhteisössä, olisi säädettävä mahdollisuudesta rahoittaa tällaisia toimenpiteitä perimällä maidontuottajilta kansallisella tasolla myynninedistämismaksua.
(93)
Kuivatun rehun tuotannon mahdollisten kehityssuuntausten huomioon ottamiseksi komission olisi esitettävä neuvostolle kuivatun rehun yhteisen markkinajärjestelyn arvioinnin perusteella ennen 30 päivää syyskuuta 2008 mainittua alaa koskeva kertomus. Kertomukseen olisi liitettävä tarvittaessa aiheellisia ehdotuksia. Lisäksi komission olisi raportoitava säännöllisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle mehiläishoitoalalla sovellettavasta tukijärjestelmästä.
(94)
Yhteisön humalamarkkinoiden nykytilasta ja niiden kehitysnäkymistä tarvitaan asianmukaista tietoa. Tästä syystä olisi säädettävä kaikkien yhteisössä tuotetun humalan toimitussopimusten rekisteröinnistä.
(95)
On aiheellista säätää tietyin edellytyksin ja tiettyjen tuotteiden osalta toimenpiteistä, jotka toteutetaan, jos markkinat häiriintyvät tai ovat vaarassa häiriintyä sisämarkkinahintojen tai maailmanmarkkinanoteerausten tai -hintojen huomattavien muutosten vuoksi.
(96)
On tarpeen ottaa käyttöön maatalousperäistä etyylialkoholia koskevia erityistoimenpiteitä, joiden avulla voidaan kerätä taloudellisia tietoja ja analysoida tilastotietoja markkinoiden seurannan mahdollistamiseksi. Siltä osin kuin maatalousperäisen etyylialkoholin markkinat liittyvät etyylialkoholin markkinoihin yleensä, on syytä saada tietoja myös muun kuin maatalousperäisen etyylialkoholin markkinoista.
(97)
Yhteisön olisi rahoitettava jäsenvaltioille tämän asetuksen soveltamisesta johtuvista velvoitteista aiheutuvat menot asetuksen (EY) N:o 1290/2005 mukaisesti.
(98)
Komissiolle olisi annettava valtuudet toteuttaa tarvittavat toimenpiteet erityisten käytännön ongelmien ratkaisemiseksi hätätilanteissa.
(99)
Koska maataloustuotteiden yhteismarkkinat kehittyvät jatkuvasti, jäsenvaltioiden ja komission olisi annettava toisilleen kaikki tällaiseen kehitykseen liittyvät tiedot.
(100)
Jotta voidaan välttää tässä asetuksessa säädettyjen etujen väärinkäyttö, näitä etuja ei saisi myöntää tai ne olisi tapauksen mukaan peruutettava, jos todetaan, että vaadittavat edellytykset näiden etujen saamiseksi on luotu keinotekoisesti ja tämän asetuksen tavoitteiden vastaisesti.
(101)
Tässä asetuksessa säädettyjen velvoitteiden noudattamisen takaamiseksi tarvitaan valvontaa ja, jollei niitä ole noudatettu, on sovellettava hallinnollisia seuraamuksia ja toimenpiteitä. Tämän vuoksi komissiolle olisi annettava valtuudet hyväksyä tämän mukaiset säännöt, myös ne, jotka koskevat tämän asetuksen soveltamisesta johtuvaa aiheettomien maksujen takaisinperintää ja jäsenvaltioiden raportointivelvoitteita.
(102)
Tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi pääsääntöisesti päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (44) mukaisesti. Komissiolle olisi kuitenkin annettava valtuudet toimia oma-aloitteisesti sellaisten sillä tämän asetuksen mukaan olevien valtuuksien osalta, jotka liittyvät komission toimivaltaan, edellyttävät nopeaa toimintaa tai ovat luonteeltaan pelkästään hallinnollisia.
(103)
Koska tähän asetukseen on otettu mukaan hedelmiä ja vihanneksia sekä jalostettuja hedelmä- ja vihannestuotteita sekä viiniä koskeviin yhteisiin markkinajärjestelyihin sisältyviä tiettyjä näkökohtia, näihin yhteisiin markkinajärjestelyihin olisi tehtävä tiettyjä muutoksia.
(104)
Tähän asetukseen sisällytetään perustamissopimuksen kilpailusääntöjen sovellettavuutta koskevat säännökset. Nämä säännökset ovat tähän asti sisältyneet neuvoston asetukseen (EY) N:o 1184/2006. Mainitun asetuksen soveltamisalaa olisi muutettava, jotta sen säännöksiä voidaan soveltaa tämän asetuksen soveltamisalaan kuulumattomiin tuotteisiin, jotka on lueteltu perustamissopimuksen liitteessä I.
(105)
Tähän asetukseen sisällytetään johdanto-osan 2 ja 3 kappaleessa lueteltuihin perusasetuksiin sisältyvät säännökset, lukuun ottamatta niitä, jotka sisältyvät asetuksiin (EY) N:o 2200/96, (EY) N:o 2201/96 ja (EY) N:o 1493/1999. Lisäksi tähän asetukseen sisällytetään seuraavien asetusten säännökset:
-
neuvoston asetus (ETY) N:o 2729/75, annettu 29 päivänä lokakuuta 1975, viljan, riisin ja rikkoutuneiden riisinjyvien sekoituksiin sovellettavista tuontimaksuista;
-
neuvoston asetus (ETY) N:o 2763/75, annettu 29 päivänä lokakuuta 1975, yksityisen varastoinnin tukien myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä sianliha-alalla (45);
-
neuvoston asetus (ETY) N:o 2782/75, annettu 29 päivänä lokakuuta 1975, siitosmunien ja siipikarjan poikasten tuotannosta ja pitämisestä kaupan;
-
neuvoston asetus (ETY) N:o 707/76, annettu 25 päivänä maaliskuuta 1976, silkkiäistoukkien kasvattajien tuottajaryhmittymien hyväksymisestä (46);
-
neuvoston asetus (ETY) N:o 1055/77, annettu 17 päivänä toukokuuta 1977, interventioelimen ostamien tuotteiden varastoinnista ja siirtämisestä (47);
-
neuvoston asetus (ETY) N:o 2931/79, annettu 20 päivänä joulukuuta 1979, kolmannessa maassa erityistuontikohtelun saavien maataloustuotteiden viennin tukemisesta (48);
-
neuvoston asetus (ETY) N:o 3220/84, annettu 13 päivänä marraskuuta 1984, yhteisön sianruhojen luokitusasteikosta;
-
neuvoston asetus (ETY) N:o 1898/87, annettu 2 päivänä heinäkuuta 1987, maidon ja maitotuotteiden kaupan pitämisessä käytettyjen nimikkeiden suojelusta;
-
neuvoston asetus (ETY) N:o 3730/87, annettu 10 päivänä joulukuuta 1987, yleisistä säännöistä yhteisön vähävaraisimmille henkilöille jaettavaksi tarkoitettujen elintarvikkeiden luovuttamisesta interventiovarastoista tietyille järjestöille;
-
neuvoston asetus (ETY) N:o 386/90, annettu 12 päivänä helmikuuta 1990, tukea tai muita taloudellisia suorituksia saavien maataloustuotteiden viennin yhteydessä suoritettavasta valvonnasta (49);
-
neuvoston asetus (ETY) N:o 1186/90, annettu 7 päivänä toukokuuta 1990, yhteisön täysikasvuisten nautaeläinten ruhojen laatuluokituksen soveltamisalan laajentamisesta;
-
neuvoston asetus (ETY) N:o 1906/90, annettu 26 päivänä kesäkuuta 1990, tietyistä siipikarjan kaupan pitämisen vaatimuksista;
-
neuvoston asetus (ETY) N:o 2204/90, annettu 24 päivänä heinäkuuta 1990, maito- ja maitotuotealan yhteistä markkinajärjestelyä koskevista täydentävistä yleisistä säännöistä juustojen osalta;
-
neuvoston asetus (ETY) N:o 2077/92, annettu 30 päivänä kesäkuuta 1992, tupakka-alan toimialakohtaisista järjestöistä ja sopimuksista (50);
-
neuvoston asetus (ETY) N:o 2137/92, annettu 23 päivänä heinäkuuta 1992, lampaanruhojen yhteisön luokitteluasteikosta ja tuoreiden ja jäähdytettyjen lampaanruhojen yhteisön vakiolaadusta ja asetuksen (ETY) N:o 338/91 voimassaolon jatkamisesta;
-
neuvoston asetus (EY) N:o 2991/94, annettu 5 päivänä joulukuuta 1994, levitettäviä ravintorasvoja koskevista vaatimuksista;
-
neuvoston asetus (EY) N:o 2597/97, annettu 18 päivänä joulukuuta 1997, maito- ja maitotuotealan yhteistä markkinajärjestelyä koskevista lisäsäännöistä kulutukseen tarkoitetun maidon osalta;
-
neuvoston asetus (EY) N:o 2250/1999, annettu 22 päivänä lokakuuta 1999, Uudesta-Seelannista peräisin olevaa voita koskevasta tariffikiintiöstä (51);
-
neuvoston asetus (EY) N:o 1788/2003, annettu 29 päivänä syyskuuta 2003, maito- ja maitotuotealan maksun vahvistamisesta;
-
neuvoston asetus (EY) N:o 1028/2006, annettu 19 päivänä kesäkuuta 2006, munien kaupan pitämiseen sovellettavista vaatimuksista;
-
neuvoston asetus (EY) N:o 1183/2006, annettu 24 päivänä heinäkuuta 2006, yhteisön täysikasvuisten nautaeläinten ruhojen luokitteluasteikosta.
(106)
Mainitut asetukset olisi tämän vuoksi kumottava. Oikeusvarmuuden vuoksi ja ottaen huomioon tällä asetuksella kumottavien säädösten sekä kyseisten säädösten nojalla annettujen tai muutettujen säädösten lukumäärän on aiheellista selventää, että kumoaminen ei vaikuta niiden säädösten voimassaoloon, jotka on annettu kumotun säädöksen nojalla, tai niiden muutosten voimassaoloon, jotka kumotulla säädöksellä on tehty muihin säädöksiin.
(107)
Tätä asetuksen soveltaminen olisi pääsääntöisesti aloitettava 1 päivästä tammikuuta 2008. Sen varmistamiseksi, etteivät tämän asetuksen uudet säännökset vaikuta meneillään olevaan markkinointivuoteen 2007/2008 niiden alojen osalta, joille markkinointivuodet on vahvistettu. Tätä asetusta olisi sen vuoksi olisi sen vuoksi sovellettava kyseisten alojen osalta vasta markkinointivuoden 2008/2009 alusta. Tämän johdosta näitä aloja koskevia asetuksia olisi sovellettava edelleen vastaavan markkinointivuoden 2008/2009 loppuun.
(108)
Tiettyjen sellaisten alojen osalta, joille ei ole vahvistettu markkinointivuosia olisi lisäksi säädettävä myöhemmästä soveltamispäivästä, jotta voidaan varmistaa joustava siirtyminen olemassa olevista markkinajärjestelyistä tähän asetukseen. Tämän johdosta olemassa olevia markkinointijärjestelyjä koskevat asetusten voimassaolon olisi näiden alojen osalta jatkuttava tässä asetuksessa säädettyyn myöhempään soveltamispäivään asti.
(109)
Asetuksen (EY) N:o 386/90 osalta toimivalta mainitussa asetuksessa säädetyn asiasisällön hyväksymiseen siirretään tällä asetuksella komissiolle. Lisäksi asetukset (ETY) N:o 3220/84, (ETY) N:o 1186/90, (ETY) N:o 2137/92 ja (EY) N:o 1183/2006 kumotaan tällä asetuksella, samalla kun vain tietyt osat kyseisistä asetuksista siirretään tähän asetukseen. Kyseisiin asetuksiin nykyisin sisältyvät muut yksityiskohdat on näin ollen käsiteltävä säännöissä, jotka komission on vielä määrä antaa. Komissiolle olisi annettava jonkin verran lisäaikaa asiaa koskevien sääntöjen vahvistamista varten. Mainittuja asetuksia olisi näin ollen sovellettava 31 päivään joulukuuta 2008.
(110)
Seuraavat asetukset ovat vanhentuneet, ja ne olisi kumottava:
-
neuvoston asetus (ETY) N:o 315/68, annettu 12 päivänä maaliskuuta 1968, kukkasipulien ja -mukuloiden laatuvaatimusten vahvistamisesta (52);
-
neuvoston asetus (ETY) N:o 316/68, annettu 12 päivänä maaliskuuta 1968, tuoreiden leikkokukkien ja tuoreen leikkovihreän laatuvaatimuksista (53);
-
neuvoston asetus (ETY) N:o 2517/69, annettu 9 päivänä joulukuuta 1969, tietyistä toimenpiteistä yhteisön hedelmätuotannon tervehdyttämiseksi (54);
-
neuvoston asetus (ETY) N:o 2728/75, annettu 29 päivänä lokakuuta 1975, tärkkelyksen valmistukseen tarkoitettujen perunoiden ja perunatärkkelyksen tuotanto- ja kauppatuesta (55);
-
neuvoston asetus (ETY) N:o 1358/80, annettu 5 päivänä kesäkuuta 1980, täysikasvuisten nautojen ohjehinnan ja interventiohinnan vahvistamisesta markkinointivuodelle 1980/1981 sekä yhteisön täysikasvuisten nautojen ruhojen luokitteluasteikon käyttöönottamisesta (56);
-
neuvoston asetus (ETY) N:o 4088/87, annettu 21 päivänä joulukuuta 1987, etuustullien soveltamisedellytyksistä tiettyjen Kyprokselta, Israelista ja Jordaniasta peräisin olevien kukkaviljelytuotteiden tuontiin (57);
-
neuvoston päätös 74/583/ETY, tehty 20 päivänä marraskuuta 1974, sokerin liikkeiden valvonnasta (58).
(111)
Siirtyminen tällä asetuksella kumottavien asetusten säännöksissä ja asetuksissa säädetyistä nykyisistä järjestelyistä voi aiheuttaa vaikeuksia, joita tässä asetuksessa ei ole käsitelty. Tällaisten vaikeuksien ratkaisemiseksi komission olisi voitava hyväksyä siirtymätoimenpiteitä,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
SISÄLLYSLUETTELO
I OSA
JOHDANTOSÄÄNNÖKSET
II OSA
SISÄMARKKINAT
I OSASTO
MARKKINAINTERVENTIOT
I LUKU
Julkiset interventiot ja yksityinen varastointi
I jakso
Yleiset säännökset
II jakso
Julkiset inverventiot
I alajakso
Yleiset säännökset
II alajakso
Ostojen aloittaminen ja keskeyttäminen
III alajakso
Interventiohinta
IV alajakso
Interventiomyynti
III jakso
Yksityinen varastointi
I alajakso
Pakollinen tuki
II alajakso
Vapaaehtoinen tuki
IV jakso
Yhteiset säännökset
II LUKU
Erityiset interventiotoimenpiteet
I jakso
Poikkeukselliset markkinatukitoimenpiteet
II jakso
Vilja- ja riisialojen toimenpiteet
III jakso
Sokerialan toimenpiteet
IV jakso
Tarjonnan mukauttaminen
III LUKU
Tuotannon rajoittamista koskevat järjestelmät
I jakso
Yleiset säännökset
II jakso
Sokeri
I alajakso
Kiintiön myöntäminen ja hallinnointi
II alajakso
Kiintiön ylittäminen
III jakso
Maito
I alajakso
Yleiset säännökset
II alajakso
Kiintiön myöntäminen ja hallinnointi
III alajakso
Kiintiön ylittäminen
IV jakso
Menettelysäännökset
IV LUKU
Tukijärjestelmät
I jakso
Jalostustuki
I alajakso
Kuivattu rehu
II alajakso
Kuiduntuotantoon tarkoitettu pellava
II jakso
Tuotantotuki
III jakso
Tuet maito- ja maitotuotealalla
IV jakso
Tuet oliiviöljy- ja syötäväksi tarkoitettujen oliivien alalla
V jakso
Yhteisön tupakkarahasto
VI jakso
Mehiläishoitoalaa koskevat erityissäännökset
VII jakso
Tuet silkkiäistoukka-alalla
II OSASTO
KAUPAN PITÄMISTÄ JA TUOTANTOA KOSKEVAT SÄÄNNÖT
I LUKU
Kaupan pitämistä koskevat vaatimukset ja tuotantoedellytykset
I jakso
Kaupan pitämistä koskevat vaatimukset
II jakso
Tuotantoedellytykset
III jakso
Menettelysäännöt
II LUKU
Tuottajaorganisaatiot, toimialakohtaiset organisaatiot ja toimijaorganisaatiot
I jakso
Yleiset periaatteet
II jakso
Tupakka-alan toimialakohtaisia organisaatioita koskevat säännöt
III jakso
Menettelysäännöt
III OSA
KOLMANSIEN MAIDEN KANSSA KÄYTÄVÄ KAUPPA
I LUKU
Yleiset säännökset
II LUKU
Tuonti
I jakso
Tuontitodistukset
II jakso
Tuontitullit ja maksut
III jakso
Tuontikiintiön hallinnointi
IV jakso
Eräitä tuotteita koskevat erityissäännökset
I alajakso
Tuontia koskevat erityissäännökset vilja- ja riisialalla
II alajakso
Sokerin tuontietuusjärjestelyt
III alajakso
Hampun tuontia koskevat erityissäännökset
IV alajakso
Humalan tuontia koskevat erityissäännökset
V jakso
Suojatoimenpiteet ja sisäinen jalostus
III LUKU
Vienti
I jakso
Vientitodistukset
II jakso
Vientituet
III jakso
Vientikiintiön hallinnointi maito- ja maitotuotealalla
IV jakso
Erityistuontikohtelu kolmansissa maissa
V jakso
Eläviä kasveja koskevat erityissäännökset
VI jakso
Ulkoinen jalostus
IV OSA
KILPAILUSÄÄNNÖT
I LUKU
Yrityksiin sovellettavat säännöt
II LUKU
Valtiontukisäännöt
V OSA
YKSITTÄISIÄ ALOJA KOSKEVAT ERITYISET SÄÄNNÖKSET
VI OSA
YLEISET SÄÄNNÖKSET
VII OSA
TÄYTÄNTÖÖNPANO-, SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
I LUKU
Täytäntöönpanosäännökset
II LUKU
Siirtymä- ja loppusäännökset
LIITE I
LUETTELO 1 ARTIKLAN 1 KOHDASSA TARKOITETUISTA TUOTTEISTA
I osa:
Vilja
II osa:
Riisi
III osa:
Sokeri
IV osa:
Kuivattu rehu
V osa:
Siemenet
VI osa:
Humala
VII osa:
Oliiviöljy ja syötäväksi tarkoitetut oliivit
VIII osa:
Kuiduntuotantoon tarkoitettu pellava ja hamppu
IX osa:
Hedelmät ja vihannekset
X osa:
Hedelmä- ja vihannesjalosteet
XI osa:
Banaanit
XII osa:
Viini
XIII osa:
Elävät puut ja muut elävät kasvit, sipulit, juuret ja niiden kaltaiset tuotteet, leikkokukat ja leikkovihreä
XIV osa:
Raakatupakka
XV osa:
Naudanliha
XVI osa:
Maito ja maitotuotteet
XVII osa:
Sianliha
XVIII osa:
Lampaan- ja vuohenliha
XIX osa:
Munat
XX osa:
Siipikarjanliha
XXI osa:
Muut tuotteet
LIITE II
LUETTELO 1 ARTIKLAN 3 KOHDASSA TARKOITETUISTA TUOTTEISTA
I osa:
Maatalousperäinen etyylialkoholi
II osa:
Mehiläistuotteet
III osa:
Silkkiäistoukat
LIITE III
2 ARTIKLAN 1 KOHDASSA TARKOITETUT MÄÄRITELMÄT
I osa:
Riisialan määritelmät
II osa:
Sokerialan määritelmät
III osa:
Humala-alan määritelmät
IV osa:
Naudanliha-alan määritelmät
V osa:
Maito- ja maitotuotealan määritelmät
VI osa:
Muna-alan määritelmät
VII osa:
Siipikarjanliha-alan määritelmät
VIII osa:
Mehiläishoitoalan määritelmät
LIITE IV
RIISIN JA SOKERIN VAKIOLAATU
A.
Paddy- eli raakariisin vakiolaatu
B.
Sokerin vakiolaadut
LIITE V
42 ARTIKLASSA ARTIKLASSA TARKOITETUT YHTEISÖN RUHOJEN LUOKITTELUASTEIKOT
A.
Yhteisön täysikasvuisten nautaeläinten ruhojen luokitteluasteikko
B.
Yhteisön sianruhojen luokitusasteikko
C.
Yhteisön lampaanruhojen luokitusasteikko
LIITE VI
56 JA 59 ARTIKLASSA TARKOITETUT KANSALLISET JA ALUEELLISET KIINTIÖT
LIITE VII
58 ARTIKLAN 2 KOHDASSA TARKOITETUT ISOGLUKOOSIN TÄYDENTÄVÄT KIINTIÖT
LIITE VIII
SOKERI- TAI ISOGLUKOOSIKIINTIÖIDEN SIIRTOA 60 ARTIKLAN MUKAISESTI KOSKEVAT YKSITYISKOHTAISET SÄÄNNÖT
LIITE IX
KANSALLISET KIINTIÖT JA RAKENNEUUDISTUSVARANNON MÄÄRÄT
LIITE X
70 ARTIKLASSA TARKOITETTU VIITERASVAPITOISUUS
LIITE XI
A.
94 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun taatun enimmäismäärän jako jäsenvaltioiden kesken
B.
89 artiklassa tarkoitetun taatun enimmäismäärän jako jäsenvaltioiden kesken
LIITE XII
114 ARTIKLAN 1 KOHDASSA TARKOITETUT MAIDON JA MAITOTUOTTEIDEN MÄÄRITELMÄT JA NIMITYKSET
LIITE XIII
114 ARTIKLAN 2 KOHDASSA TARKOITETTU IHMISRAVINNOKSI TARKOITETUN MAIDON KAUPAN PITÄMINEN
LIITE XIV
116 ARTIKLASSA TARKOITETTU MUNA- JA SIIPIKARJA-ALOJEN TUOTTEIDEN KAUPAN PITÄMISTÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET
A.
Gallus gallus -lajien munien kaupan pitämistä koskevat vaatimukset
B.
Siipikarjanlihan kaupan pitämistä koskevat vaatimukset
C.
Siitosmunien ja siipikarjan poikasten tuotantoa ja kaupan pitämistä koskevat vaatimukset
LIITE XV
115 ARTIKLASSA TARKOITETUT LEVITETTÄVIIN RASVOIHIN SOVELLETTAVAT VAATIMUKSET
Liitteen XV lisäys
LIITE XVI
118 ARTIKLASSA TARKOITETUT OLIIVIÖLJYJEN JA OLIIVIN PURISTEMASSAÖLJYJEN KUVAUKSET JA MÄÄRITELMÄT
LIITE XVII
137 JA 139 ARTIKLASSA TARKOITETUT RIISIN TUONTITULLIT
LIITE XVIII
138 ARTIKLASSA TARKOITETUT BASMATI-RIISIN LAJIKKEET
LIITE XIX
153 ARTIKLAN 3 KOHDASSA JA 154 ARTIKLAN 1 KOHDAN b ALAKOHDASSA SEKÄ LIITTEESSÄ III OLEVAN II OSAN 12 KOHDASSA TARKOITETUT VALTIOT
LIITE XX
VILJA-, RIISI-, SOKERI-, MAITO- JA MUNA-ALAN TAVARALUETTELO 23 ARTIKLAN a ALAKOHDAN ii ALAKOHDASSA SÄÄDETTYÄ TARKOITUSTA JA III OSAN III LUVUN II JAKSOSSA TARKOITETTUA VIENTITUKIEN MYÖNTÄMISTÄ VARTEN
I osa:
Vilja
II osa:
Riisi
III osa:
Sokeri
IV osa:
Maito
V osa:
Munat
LIITE XXI
LUETTELO TIETYISTÄ SOKERIA SISÄLTÄVISTÄ TAVAROISTA III OSAN III LUVUN II JAKSOSSA TARKOITETTUA VIENTITUKIEN MYÖNTÄMISTÄ VARTEN
LIITE XXII
202 ARTIKLASSA TARKOITETUT VASTAAVUUSTAULUKOT
I OSA
JOHDANTOSÄÄNNÖKSET
1 artikla
Soveltamisala
1. Tässä asetuksessa vahvistetaan seuraavien alojen tuotteita, joista säädetään tarkemmin liitteessä I, koskeva yhteinen markkinajärjestely:
a)
vilja, liitteessä I oleva I osa;
b)
riisi, liitteessä I oleva II osa;
c)
sokeri, liitteessä I oleva III osa;
d)
kuivattu rehu, liitteessä I oleva IV osa;
e)
siemenet, liitteessä I oleva V osa;
f)
humala, liitteessä I oleva VI osa;
g)
oliiviöljy ja syötäväksi tarkoitetut oliivit, liitteessä I oleva VII osa;
h)
pellava ja hamppu, liitteessä I oleva VIII osa;
i)
hedelmät ja vihannekset, liitteessä I oleva IX osa;
j)
hedelmä- ja vihannesjalosteet, liitteessä I oleva X osa;
k)
banaanit, liitteessä I oleva XI osa;
l)
viini, liitteessä I oleva XII osa;
m)
elävät kasvit ja kukkaviljelytuotteet, liitteessä I oleva XIII osa, jäljempänä ’elävien kasvien ala’;
n)
raakatupakka, liitteessä I oleva XIV osa;
o)
naudanliha, liitteessä I oleva XV osa;
p)
maito ja maitotuotteet, liitteessä I oleva XVI osa;
q)
sianliha, liitteessä I oleva XVII osa;
r)
lampaan- ja vuohenliha, liitteessä I oleva XVIII osa;
s)
munat, liitteessä I oleva XIX osa;
t)
siipikarjanliha, liitteessä I oleva XX osa;
u)
muut tuotteet, liitteessä I oleva XXI osa.
2. Hedelmä- ja vihannesalan, hedelmä- ja vihannesjalostealan ja viinialan osalta sovelletaan ainoastaan tämän asetuksen 195 artiklaa.
3. Tässä asetuksessa vahvistetaan seuraavilla aloilla toteutettavat erityistoimenpiteet, jotka luetellaan ja jotka voidaan tarvittaessa määritellä tarkemmin liitteessä II:
a)
maatalousperäinen etyylialkoholi, liitteessä II oleva I osa, jäljempänä ’maatalousperäinen etyylialkoholiala’;
b)
mehiläistuotteet, liitteessä II oleva II osa, jäljempänä ’mehiläishoitoala’;
c)
silkkiäistoukat, liitteessä II oleva III osa.
2 artikla
Määritelmät
1. Tätä asetusta sovellettaessa noudatetaan liitteessä III vahvistettuja tiettyjä aloja koskevia määritelmiä.
2. Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
a)
’viljelijällä’ asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 määriteltyä viljelijää;
b)
’maksajavirastolla’ jäsenvaltion asetuksen (EY) N:o 1290/2005 mukaisesti nimeämää elintä tai nimeämiä elimiä;
c)
’interventiohinnalla’ hintaa, jolla tuotteet on ostettava julkiseen interventioon.
3 artikla
Markkinointivuodet
Vahvistetaan seuraavat markkinointivuodet:
a)
tietyn vuoden 1 päivästä tammikuuta 31 päivään joulukuuta banaanialalla;
b)
1 päivästä huhtikuuta seuraavan vuoden 31 päivään maaliskuuta:
i)
kuivarehualalla,
ii)
silkkiäistoukka-alalla;
c)
1 päivästä heinäkuuta seuraavan vuoden 30 päivään kesäkuuta:
i)
vilja-alalla,
ii)
siemenalalla,
iii)
oliiviöljy- ja syötäväksi tarkoitettujen oliivien alalla,
iv)
pellava- ja hamppualalla,
v)
maito ja maitotuotealalla;
d)
1 päivästä syyskuuta seuraavan vuoden 31 päivään elokuuta riisialalla;
e)
1 päivästä lokakuuta seuraavan vuoden 30 päivään syyskuuta sokerialalla.
4 artikla
Komission toimivalta
Kun toimivaltaa on siirretty komissiolle, se toimii 195 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen, jollei tässä asetuksessa toisin säädetä.
5 artikla
Täytäntöönpanosäännöt
Komissio voi antaa 2 artiklan soveltamista koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä.
Komissio voi muuttaa liitteessä III olevassa I osassa vahvistettuja riisin määritelmiä ja mainitussa liitteessä olevan II osan 12 kohdassa vahvistettua AKT-maista/Intiasta peräisin olevan sokerin määritelmää.
Komissio voi myös vahvistaa riisin muuntokurssit jalostuksen eri vaiheissa, jalostuskustannukset ja sivutuotteiden arvon.
II OSA
SISÄMARKKINAT
I OSASTO
MARKKINAINTERVENTIOT
I LUKU
Julkiset interventiot ja yksityinen varastointi
I jakso
Yleiset säännökset
6 artikla
Soveltamisala
1. Tässä luvussa vahvistetaan säännöt, joita sovelletaan tarvittaessa julkisiin interventio-ostoihin ja yksityiseen varastointiin myönnettäviin tukiin seuraavilla aloilla:
a)
vilja;
b)
riisi;
c)
sokeri;
d)
oliiviöljy ja syötäväksi tarkoitetut oliivit;
e)
naudanliha;
f)
maito ja maitotuotteet;
g)
sianliha;
h)
lampaan- ja vuohenliha.
2. Tässä luvussa tarkoitetaan:
a)
’viljalla’ yhteisössä korjattua viljaa;
b)
’maidolla’ yhteisössä tuotettua lehmänmaitoa;
c)
’rasvattomalla maidolla’ suoraan ja yksinomaan yhteisössä tuotetusta lehmänmaidosta saatua rasvatonta maitoa;
d)
’kermalla’ suoraan ja yksinomaan maidosta saatua kermaa.
7 artikla
Yhteisön alkuperä
Julkisia interventio-ostoja voidaan soveltaa ainoastaan yhteisöstä peräisin oleviin tuotteisiin ja tukea niiden yksityiseen varastointiin voidaan myöntää ainoastaan tällaisille tuotteille, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 6 artiklan 2 kohdan soveltamista.
8 artikla
Viitehinnat
1. Edellä 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille tuotteille, joihin sovelletaan interventiotoimenpiteitä, vahvistetaan seuraavat viitehinnat:
a)
vilja-alalla:
101,31 euroa tonnilta korotettuna kuukausittain seuraavasti:
-
marraskuu: 0,46 eurolla tonnilta,
-
joulukuu: 0,92 eurolla tonnilta,
-
tammikuu: 1,38 eurolla tonnilta,
-
helmikuu: 1,84 eurolla tonnilta,
-
maaliskuu: 2,30 eurolla tonnilta,
-
huhtikuu: 2,76 eurolla tonnilta,
-
toukokuu: 3,22 eurolla tonnilta,
-
kesäkuu: 3,22 eurolla tonnilta.
Kesäkuussa voimassa oleva maissin ja durran viitehinta on voimassa saman vuoden heinä-, elo- ja syyskuussa;
b)
paddy- eli raakariisin osalta 150 euroa tonnilta vakiolaadulle sellaisena kuin se määritellään liitteessä IV olevassa A kohdassa;
c)
sokerialalla:
i)
valkoinen sokeri:
-
541,5 euroa tonnilta markkinointivuonna 2008/2009,
-
404,4 euroa tonnilta markkinointivuodesta 2009/2010 alkaen;
ii)
raakasokeri:
-
448,8 euroa tonnilta markkinointivuonna 2008/2009,
-
335,2 euroa tonnilta markkinointivuodesta 2009/2010 alkaen.
Edellä i ja ii alakohdassa säädettyjä viitehintoja sovelletaan vakiolaatuiseen, sellaisena kuin se määritellään liitteessä IV olevassa B kohdassa, pakkaamattomaan sokeriin, vapaasti tehtaalla;
d)
naudanliha-alalla 2 224 euroa tonnilta urospuolisten nautojen laatuluokkaan R3 kuuluville ruhoille 42 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetyn yhteisön täysikasvuisten nautaeläinten ruhojen luokitteluasteikon mukaisesti;
e)
maito- ja maitotuotealalla:
i)
246,39 euroa 100 kilogrammalta voita;
ii)
174,69 euroa 100 kilogrammalta rasvatonta maitojauhetta;
f)
sianliha-alalla 1 509,39 euroa tonnilta sikojen vakiolaatuisille ruhoille, jotka on määritelty painon ja vähärasvaisen lihan osuuden perusteella 42 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetyn yhteisön sianruhojen luokitteluasteikon mukaisesti seuraavasti:
i)
ruhot, joiden paino on vähintään 60 kilogrammaa, mutta alle 120 kilogrammaa: luokka E liitteessä V olevan B kohdan II kohdan mukaisesti;
ii)
ruhot, joiden paino on vähintään 120, mutta enintään 180 kilogrammaa: luokka R liitteessä V olevan B kohdan II kohdan mukaisesti.
2. Edellä 1 kohdan a ja b alakohdassa säädetyt viljan ja riisin viitehinnat koskevat purkamatonta varastoon toimitettua tuotetta tukkuportaassa. Nämä viitehinnat koskevat kaikkia 41 artiklan mukaisesti nimettyjä yhteisön interventiokeskuksia.
3. Neuvosto voi perustamissopimuksen 37 artiklan 2 kohdassa määrättyä menettelyä noudattaen muuttaa tämän artiklan 1 kohdassa vahvistettuja viitehintoja tuotannon ja markkinoiden kehityksen perusteella.
9 artikla
Sokerimarkkinoiden hintaselvitykset
Komissio ottaa käyttöön sokerimarkkinoilla esiintyviä hintoja koskevan tietojärjestelmän, johon kuuluu sokerimarkkinoiden hintatasojen julkaisemista koskeva järjestelmä.
Järjestelmän perustana ovat valkoista sokeria tuottavien yritysten tai muiden sokerikauppaan osallistuvien toimijoiden toimittamat tiedot. Näitä tietoja käsitellään luottamuksellisina.
Komissio varmistaa, että julkaistavista tiedoista ei voida tunnistaa yksittäisten yritysten tai toimijoiden hintoja.
II jakso
Julkiset interventiot
I alajakso
Yleiset säännökset
10 artikla
Julkiseen interventioon hyväksytyt tuotteet
1. Julkista interventiota sovelletaan seuraaviin tuotteisiin tässä jaksossa säädetyin edellytyksin sekä komissio 43 artiklan mukaisesti määrittämien lisävaatimusten ja -edellytysten mukaisesti:
a)
tavallinen vehnä, durumvehnä, ohra, maissi ja durra;
b)
paddy- eli raakariisi;
c)
valkoinen sokeri tai raakasokeri edellyttäen, että kyseinen sokeri on tuotettu kiintiössä ja valmistettu yhteisössä korjatusta sokerijuurikkaasta tai -ruo'osta;
d)
tuore tai jäähdytetty naudanliha, joka kuuluu CN-koodeihin 0201 10 00 ja 0201 20 20-0201 20 50;
e)
yhteisön hyväksymässä yrityksessä suoraan ja yksinomaan pastöroidusta kermasta tuotettu voi, jonka voirasvapitoisuus on vähintään 82 painoprosenttia ja vesipitoisuus enintään 16 painoprosenttia;
f)
ensiluokkainen sumutuskuivattu rasvaton maitojauhe, joka on saatu yhteisön hyväksymässä yrityksessä suoraan ja yksinomaan rasvattomasta maidosta ja jonka valkuaisainepitoisuus on vähintään 35,6 painoprosenttia rasvattomasta kuiva-aineesta.
2. Sianliha-alalla voidaan soveltaa julkista interventiota, jollei tässä jaksossa säädetyistä edellytyksistä ja niistä lisävaatimuksista ja -edellytyksistä, jotka komission antaa 43 artiklan mukaisesti, muuta johdu, CN -koodiin 0203 11 10 kuuluvien tuoreiden tai jäähdytettyjen ruhojen tai puoliruhojen, alanimikkeeseen ex 0203 19 15 kuuluvien tuoreiden tai jäähdytettyjen kyljen ja kupeen (lihaskudosta sisältävä silava) sekä alanimikkeeseen ex 0209 00 11 kuuluvan tuoreen tai jäähdytetyn sulattamattoman siansilavan osalta.
II alajakso
Ostojen aloittaminen ja keskeyttäminen
11 artikla
Vilja
1. Viljan julkinen interventio on avoinna:
a)
1 päivästä elokuuta 30 päivään huhtikuuta Kreikassa, Espanjassa, Italiassa ja Portugalissa;
b)
1 päivästä joulukuuta 30 päivään kesäkuuta Ruotsissa;
c)
1 päivästä marraskuuta 31 päivään toukokuuta muissa jäsenvaltioissa.
Maissin julkisia interventio-ostoja tehdään kuitenkin enintään:
a)
700 000 tonnia markkinointivuonna 2008/2009;
b)
0 tonnia markkinointivuodesta 2009/2010 lähtien.
2. Jos Ruotsin interventiojakso johtaa siihen, että tällaista viljaa saatetaan muista jäsenvaltioista interventioon Ruotsiin, komissio toteuttaa toimenpiteitä tilanteen korjaamiseksi.
12 artikla
Riisi
Paddy- eli raakariisin julkinen interventio on avoinna 1 päivän huhtikuuta ja 31 päivän heinäkuuta välisenä aikana. Julkisia interventio-ostoja tehdään kuitenkin enintään 75 000 tonnia jaksoa kohden.
13 artikla
Sokeri
1. Sokerin julkinen interventio on avoinna markkinointivuosina 2008/2009 ja 2009/2010. Julkisia interventio-ostoja tehdään kuitenkin markkinointivuotta kohden enintään 600 000 tonnia valkoisena sokerina ilmaistuna.
2. Markkinointivuoden aikana 1 kohdan mukaisesti varastoituun sokeriin ei saa soveltaa muita 32, 52 tai 63 artiklassa säädettyjä varastointitoimenpiteitä.
14 artikla
Naudanliha
1. Komissio avaa ilman 195 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun komitean myötävaikutusta naudanlihan julkisen intervention, jos 42 artiklan 1 kohdassa säädetyn yhteisön ruhojen luokitteluasteikon perusteella noteerattu markkinoiden keskihinta jossakin jäsenvaltiossa tai jonkin jäsenvaltion jollakin alueella on kahden peräkkäisen viikon ajan alle 1 560 euroa tonnilta.
2. Komissio keskeyttää ilman 188 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun komitean myötävaikutusta julkisen intervention, kun 1 kohdassa mainittu edellytys ei enää täyty vähintään yhden viikon aikana.
15 artikla
Voi
1. Komissio avaa ilman 195 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun komitean myötävaikutusta voin julkisen intervention yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa minkä tahansa vuoden 1 päivän maaliskuuta ja 31 päivän elokuuta välisenä aikana, jos voin markkinahinnat kyseisessä yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa ovat edustavana ajanjaksona alle 92 prosenttia viitehinnasta.
2. Sitten kun voin markkinahinnat kyseisessä yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa ovat edustavana ajanjaksona vähintään 92 prosenttia viitehinnasta, komissio keskeyttää ilman 195 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun komitean myötävaikutusta julkiset interventio-ostot.
Lisäksi jos interventioon tarjotut määrät ovat 1 kohdassa säädettynä aikana yli 30 000 tonnia, komissio voi keskeyttää julkiset interventio-ostot. Tässä tapauksessa ostot voidaan toteuttaa tarjouskilpailumenettelyllä komission myöhemmin määrittelemien tarjouseritelmien mukaisesti.
3. Komissio antaa yksityiskohtaiset säännöt voin markkinahintojen toteamisesta.
16 artikla
Rasvaton maitojauhe
Rasvattoman maitojauheen julkinen interventio avataan 1 päivän maaliskuuta ja 31 päivän elokuuta välisenä aikana.
Komissio voi kuitenkin keskeyttää julkisen intervention heti, kun interventioon tarjotut määrät mainittuna aikana ylittävät 109 000 tonnia. Tässä tapauksessa ostot voidaan toteuttaa tarjouskilpailumenettelyllä komission myöhemmin määrittelemien tarjouseritelmien mukaisesti.
17 artikla
Sianliha
Komissio voi päättää avata julkisen intervention sianliha-alalla, kun teurastettujen sikojen yhteisön keskimääräinen markkinahinta, joka on vahvistettu kussakin jäsenvaltiossa yhteisön edustavilla markkinoilla noteerattujen ja kunkin jäsenvaltion sikakarjan suhteellista merkitystä ilmaisevilla kertoimilla painotettujen hintojen perusteella, on alle 103 prosenttia viitehinnasta ja tulee todennäköisesti pysymään tällä tasolla.
III alajakso
Interventiohinta
18 artikla
Vilja
Interventiohinnan on vastattava viitehintaa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta laadullisista syistä johtuvia hinnankorotuksia tai -alennuksia.
19 artikla
Riisi
Riisin interventiohinnan on vastattava viitehintaa.
Jos maksajavirastolle tarjottujen tuotteiden laatu kuitenkin eroaa liitteessä IV olevassa A kohdassa määritellystä vakiolaadusta, interventiohintaa korotetaan tai lasketaan tämän mukaisesti.
Lisäksi komissio voi vahvistaa interventiohinnan korotuksia ja -alennuksia, jotta varmistetaan tuotannon suuntaaminen tiettyihin lajikkeisiin.
20 artikla
Sokeri
Sokerin interventiohinnan on oltava 80 prosenttia sitä markkinointivuotta seuraavaksi markkinointivuodeksi vahvistetusta viitehinnasta, jona tarjous jätetään.
Jos maksajavirastolle tarjotun sokerin laatu kuitenkin eroaa liitteessä IV olevassa B kohdassa määritellystä vakiolaadusta, jolle viitehinta on vahvistettu, interventiohintaa korotetaan tai alennetaan vastaavasti.
21 artikla
Naudanliha
1. Komissio määrittää naudanlihan interventiohinnat ja interventioon hyväksytyt määrät tarjouskilpailumenettelyllä. Erityisolosuhteissa ne voidaan vahvistaa jäsenvaltiota tai jonkin jäsenvaltion aluetta kohden markkinoilla noteerattujen keskihintojen pohjalta.
2. Vain sellaiset tarjoukset voidaan hyväksyä, jotka vastaavat enintään jossakin jäsenvaltiossa tai jonkin jäsenvaltion jollakin alueella noteerattua markkinoiden keskihintaa, johon lisätään komission objektiivisin perustein määrittämä määrä.
22 artikla
Voi
Voin interventiohinnan on oltava 90 prosenttia viitehinnasta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta interventiohinnan vahvistamista tarjouskilpailumenettelyllä 15 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa.
23 artikla
Rasvaton maitojauhe
Rasvattoman maidon interventiohinnan on vastattava viitehintaa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta interventiohinnan vahvistamista tarjouskilpailumenettelyllä 16 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetussa tapauksessa.
Jos tosiasiallinen valkuaisainepitoisuus on kuitenkin pienempi kuin 10 artiklan f alakohdassa vahvistettu 35,6 painoprosentin vähimmäisvalkuaisainepitoisuus mutta vähintään 31,4 painoprosenttia rasvattomasta kuiva-aineesta, interventiohinnan on vastattava viitehintaa, josta vähennetään 1,75 prosenttia kutakin 35,6 painoprosentin valkuaisainepitoisuuden alittavaa prosenttiyksikköä kohden.
24 artikla
Sianliha
1. Komissio vahvistaa sianliha-alan interventiohinnan vakiolaatuisille sianruhoille. Interventiohinta ei saa olla korkeampi kuin 92 prosenttia eikä alempi kuin 78 prosenttia viitehinnasta.
2. Muiden vakiolaatuisten tuotteiden kuin sianruhojen interventiohinnat lasketaan sianruhojen interventiohinnan pohjalta näiden tuotteiden kaupallisen arvon ja teurastettujen sikojen kaupallisen arvon suhteen perusteella.
3. Muiden kuin vakiolaatuisten tuotteiden interventiohinnat lasketaan kyseisten vakiolaatuisten tuotteiden voimassa olevien hintojen pohjalta ottaen huomioon laatuerot vakiolaatuihin nähden. Näitä hintoja sovelletaan määritettyihin laatuihin.
IV alajakso
Interventiomyynti
25 artikla
Yleiset periaatteet
Julkisessa interventiossa ostetut tuotteet on myytävä siten, että vältetään markkinahäiriöt ja varmistetaan tuotteiden tasapuolinen saanti ja ostajien tasapuolinen kohtelu sekä noudattaen perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti tehdyistä sopimuksista johtuvia sitoumuksia.
26 artikla
Sokerin myynti
Maksajavirastot saavat myydä julkisessa interventiossa ostetun sokerin vain hinnalla, joka on korkeampi kuin siksi markkinointivuodeksi vahvistettu viitehinta, jona myynti tapahtuu.
Komissio voi kuitenkin päättää, että maksajavirastot:
a)
saavat myydä sokeria ensimmäisessä kohdassa tarkoitetulla viitehinnalla tai sitä alemmalla hinnalla, jos sokeri on tarkoitettu
i)
käytettäväksi rehuna, tai
ii)
vietäväksi joko jalostamattomana tai jalostettuna perustamissopimuksen liitteessä I tai tämän asetuksen liitteessä XX olevassa III osassa luetelluiksi tuotteiksi;
b)
luovuttavat hallussaan olevan jalostamattoman sokerin yhteisön sisämarkkinoilla ihmisravintona käytettäväksi hyväntekeväisyysjärjestöille, jotka kyseinen jäsenvaltio on tunnustanut tai tapauksissa, joissa jokin jäsenvaltio ei ole tunnustanut yhtään tällaista järjestöä, jotka komissio on tunnustanut, kulloistakin viitehintaa alemmalla hinnalla tai ilmaiseksi jaettavaksi osana yksittäisiä hätäapuoperaatioita.
27 artikla
Jakelu yhteisön vähävaraisimmille henkilöille
1. Interventiovarastoissa olevia tuotteita on annettava tiettyjen nimettyjen järjestöjen saataville, jotta elintarvikkeita voidaan jakaa yhteisön vähävaraisimmille henkilöille vuosittaisen suunnitelman mukaisesti.
Jakelu on hoidettava
a)
ilmaiseksi, tai
b)
hintaan, joka ei missään tapauksessa ole nimetyille järjestöille toimen toteuttamisesta aiheutuneiden kustannusten oikeuttamaa tasoa korkeampi.
2. Tuote voidaan hankkia yhteisön markkinoilta, kun
a)
sitä ei tilapäisesti ole saatavissa yhteisön interventiovarastoista 1 kohdassa tarkoitetun vuosittaisen suunnitelman täytäntöönpanon aikana niin paljon, että suunnitelma voidaan panna täytäntöön yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa, ja edellyttäen, että kustannukset pysyvät yhteisön talousarviossa tähän tarkoitukseen varattujen kustannusten rajoissa, tai
b)
suunnitelman täytäntöönpano edellyttäisi muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa tuotetta tarvitaan, interventiossa olevien tuotteiden siirtoa jäsenvaltiosta toiseen pieninä määrinä.
3. Kyseisten jäsenvaltioiden on nimettävä 1 kohdassa tarkoitetut järjestöt ja ilmoitettava komissiolle joka vuosi hyvissä ajoin, haluavatko ne soveltaa tätä järjestelmää.
4. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut tuotteet luovutetaan ilmaiseksi nimetyille järjestöille. Niiden kirjanpitoarvon on vastattava interventiohintaa, jota on tarvittaessa tarkistettu laatuerot huomioon ottavilla kertoimilla.
5. Tämän artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti luovutetut tuotteet rahoitetaan maataloustukirahaston soveltuvan budjettikohdan määrärahoista Euroopan yhteisöjen talousarviosta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 190 artiklan soveltamista. On mahdollista myös säätää, että tästä rahoituksesta katetaan tuotteiden kuljetuskustannukset interventiokeskuksista sekä hallinnolliset kustannukset, jotka aiheutuvat nimetyille järjestöille tässä artiklassa säädetyn järjestelmän täytäntöönpanosta, lukuun ottamatta 1 ja 2 kohdan soveltamisesta avunsaajalle aiheutuvia kustannuksia.
III jakso
Yksityinen varastointi
I alajakso
Pakollinen tuki
28 artikla
Tukikelpoiset tuotteet
Seuraavien tuotteiden yksityiseen varastointiin on myönnettävä tukea tässä jaksossa säädetyin edellytyksin sekä komission 43 artiklan mukaisesti hyväksymien lisävaatimusten ja -edellytysten mukaisesti:
a)
seuraavien osalta:
i)
kerma,
ii)
yhteisön hyväksymässä yrityksessä kermasta tai maidosta tuotettu suolaton voi, jonka voirasvapitoisuus on vähintään 82 painoprosenttia ja vesipitoisuus enintään 16 painoprosenttia,
iii)
yhteisön hyväksymässä yrityksessä kermasta tai maidosta tuotettu suolattu voi, jonka voirasvapitoisuus on vähintään 80 painoprosenttia, vesipitoisuus enintään 16 painoprosenttia ja suolapitoisuus enintään 2 painoprosenttia;
b)
juusto:
i)
vähintään yhdeksän kuukauden ikäinen Grana Padano -juusto,
ii)
vähintään 15 kuukauden ikäinen Parmigiano Reggiano -juusto,
iii)
vähintään kolmen kuukauden ikäinen Provolone-juusto.
29 artikla
Kermaa ja voita koskevat edellytykset ja tuen taso
Komissio määrittää voin tukikelpoiset kansalliset laatuluokat. Voi on merkittävä tämän mukaisesti.
Komissio vahvistaa kerman ja voin tuen määrän ottaen huomioon varastointikustannukset sekä tuoreen voin ja varastoidun voin ennakoidun hintakehityksen.
Jos varastoja purettaessa markkinat ovat varastoinnin aikana kehittyneet epäedulliseen suuntaan, joka ei ollut ennakoitavissa, tuen määrää voidaan korottaa.
30 artikla
Juustoa koskevat edellytykset ja tuen taso
Komissio vahvistaa juustoon sovellettavat edellytykset ja maksettavan tuen määrän. Tuen määrä vahvistetaan ottaen huomioon varastointikustannukset ja markkinahintojen ennakoitu kehitys.
Komission ensimmäisen kohdan mukaisesti toteuttamien toimenpiteiden täytäntöönpanosta vastaa sen jäsenvaltion nimeämä maksajavirasto, jossa kyseiset juustot tuotetaan ja jossa ne saavat oikeuden alkuperänimitykseen.
II alajakso
Vapaaehtoinen tuki
31 artikla
Tukikelpoiset tuotteet
1. Seuraavien tuotteiden yksityiseen varastointiin voidaan myöntää tukea tässä jaksossa säädetyin edellytyksin sekä komission 43 artiklan mukaisesti hyväksymien lisävaatimusten ja -edellytysten mukaisesti:
a)
valkoinen sokeri;
b)
oliiviöljy;
c)
jäljempänä 42 artiklan 1 kohdan mukaisesti vahvistetulla yhteisön täysikasvuisten nautaeläinten ruhojen luokitteluasteikolla luokiteltujen täysikasvuisten nautaeläinten tuore tai jäähdytetty liha, joka varastoidaan ruhoina, puoliruhoina, saman ruhon neljänneksinä, etuneljänneksinä tai takaneljänneksinä;
d)
suoraan ja yksinomaan rasvattomasta maidosta yhteisön hyväksymässä yrityksessä saatu ensiluokkainen rasvaton maitojauhe;
e)
varastointia kestävät juustot ja lampaan ja/tai vuohen maidosta valmistetut juustot, joiden kypsymisaika on vähintään kuusi kuukautta;
f)
sianliha,
g)
lampaan- ja vuohenliha.
Komissio voi muuttaa ensimmäisen kohdan c alakohdassa säädettyjen tuotteiden luetteloa markkinatilanteen sitä vaatiessa.
2. Komissio vahvistaa 1 kohdassa säädetyn julkisen varastoinnin tuen ennakolta tai tarjouskilpailumenettelyllä.
Edellä 1 kohdan d ja e alakohdassa säädettyjen tuotteiden osalta tuki vahvistetaan varastointikustannusten sekä seuraavien perusteella:
i)
rasvattoman maitojauheen ennakoitu hintakehitys;
ii)
tukea saavien ja muiden markkinoille tulevien juustojen välillä ylläpidettävä tasapaino.
32 artikla
Valkoista sokeria koskevat myöntämisedellytykset
1. Jos edustavana ajanjaksona todettu valkoisen sokerin yhteisön keskihinta on alhaisempi kuin viitehinta ja markkinoiden tilanne huomioon ottaen todennäköisesti pysyy mainitulla tasolla, komissio voi päättää myöntää tukea valkoisen sokerin yksityistä varastointia varten yrityksille, joille on myönnetty sokerikiintiö.
2. Markkinointivuoden aikana 1 kohdan mukaisesti varastoituun sokeriin ei saa soveltaa muita 13, 52 tai 63 artiklan mukaisia varastointitoimenpiteitä.
33 artikla
Oliiviöljyä koskevat myöntämisedellytykset
Komissio voi päättää sallia, että riittävät takeet tarjoavat, jäsenvaltioiden hyväksymät elimet tekevät varastointisopimuksia kaupan pitämästään oliiviöljystä, jos yhteisön joidenkin alueiden markkinoilla esiintyy vakavia häiriöitä muun muassa silloin, kun edustavana ajanjaksona noteerattu markkinoiden keskihinta on alhaisempi kuin
a)
1 779 euroa tonnilta ekstra-neitsytoliiviöljyn osalta, tai
b)
1 710 euroa tonnilta neitsytoliiviöljyn osalta, tai
c)
1 524 euroa tonnilta sellaisen oliivilamppuöljyn osalta, jonka vapaiden happojen aste on 2; määrästä vähennetään 36,70 euroa tonnilta kutakin vapaiden happojen lisäastetta kohden.
34 artikla
Naudanliha-alan tuotteita koskevat myöntämisedellytykset
Kun 42 artiklan 1 kohdassa säädetyn yhteisön täysikasvuisten nautaeläinten ruhojen luokitteluasteikon perusteella noteerattu yhteisön markkinoiden keskihinta on alle 103 prosenttia viitehinnasta ja tulee todennäköisesti pysymään tällä tasolla, komissio voi päättää myöntää tukea yksityistä varastointia varten.
35 artikla
Rasvatonta maitojauhetta koskevat myöntämisedellytykset
Komissio voi päättää myöntää tukea rasvattoman maitojauheen yksityistä varastointia varten erityisesti, jos tuotteen hintojen ja varastojen kehitys kuvastaa markkinoilla vallitsevaa vakavaa häiriötä, joka voidaan välttää tai jota voidaan lieventää kausittaisella varastoinnilla.
36 artikla
Juustoa koskevat myöntämisedellytykset
1. Jos 31 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettujen juustotuotteiden hintojen kehitys ja varastotilanne osoittavat vakavaa markkinoiden epätasapainoa, joka voidaan poistaa tai jota voidaan vähentää kausittaisella varastoinnilla, komissio voi päättää myöntää tukea yksityistä varastointia varten.
2. Jos varastointisopimuksen päättymisen aikaan varastossa olevien juustojen markkinahintojen taso on korkeampi kuin sopimusta allekirjoitettaessa, komissio voi päättää tarkistaa tuen määrää vastaavasti.
37 artikla
Sianlihaa koskevat myöntämisedellytykset
Kun sianruhojen yhteisön markkinoiden keskihinta, joka on vahvistettu kussakin jäsenvaltiossa yhteisön edustavilla markkinoilla noteerattujen ja kunkin jäsenvaltion sikakarjan suhteellista merkitystä ilmaisevilla kertoimilla painotettujen hintojen perusteella, on alle 103 prosenttia viitehinnasta ja tulee todennäköisesti pysymään tällä tasolla, komissio voi päättää myöntää tukea yksityistä varastointia varten.
38 artikla
Lampaan- ja vuohenlihaa koskevat myöntämisedellytykset
Komissio voi päättää myöntää tukea yksityistä varastointia varten, kun lampaan- ja vuohenlihan markkinatilanne osoittautuu erityisen vaikeaksi yhdellä tai useammalla seuraavista hinnanmäärittelyalueista:
a)
Iso-Britannia,
b)
Pohjois-Irlanti,
c)
jokainen jäsenvaltio erikseen, Yhdistynyttä kuningaskuntaa lukuun ottamatta.
IV jakso
Yhteiset säännökset
39 artikla
Varastointia koskevat säännöt
1. Maksajavirastot eivät saa varastoida ostamiaan tuotteita sen jäsenvaltion alueen ulkopuolelle, jonka lainkäyttövaltaan ne kuuluvat, jollei komissio ole antanut siihen ennakolta lupaa.
Tätä artiklaa sovellettaessa Belgian ja Luxemburgin alueita pidetään yhtenä jäsenvaltiona.
2. Lupa on myönnettävä, jos varastointi on välttämätöntä, ottaen huomioon seuraavat seikat:
a)
varastointimahdollisuudet ja -vaatimukset jäsenvaltiossa, jonka lainkäyttövaltaan maksajavirasto kuuluu, ja muissa jäsenvaltioissa;
b)
kaikki varastoinnista aiheutuvat lisäkustannukset jäsenvaltiossa, jonka lainkäyttövaltaan maksajavirasto kuuluu, ja kuljetuksesta aiheutuvat lisäkustannukset.
3. Lupa varastointiin kolmannessa maassa myönnetään vain, jos varastointi toisessa jäsenvaltiossa aiheuttaa 2 kohdassa säädetyt perusteet huomioon ottaen huomattavia vaikeuksia.
4. Edellä 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetut tiedot todetaan kaikkien jäsenvaltioiden kuulemisen jälkeen.
5. Mitään tulleja ja mitään yhteisen maatalouspolitiikan mukaisesti myönnettäviä tai kannettavia määriä ei sovelleta tuotteisiin, jotka
a)
kuljetetaan 1, 2 ja 3 kohdan mukaisesti myönnetyn luvan perusteella, tai
b)
siirretään yhdeltä maksajavirastolta toiselle.
6. Edellä 1, 2 ja 3 kohdan mukaisesti toimiva maksajavirasto on vastuussa niistä tuotteista, jotka varastoidaan sen jäsenvaltion alueen ulkopuolelle, jonka lainkäyttövaltaan se kuuluu.
7. Jos maksajaviraston hallussaan pitämiä tuotteita, jotka ovat sen jäsenvaltion ulkopuolella, jonka lainkäyttövaltaan maksajavirasto kuuluu, ei tuoda takaisin tämän jäsenvaltion alueelle, tuotteet on myytävä varastointipaikkakunnalle vahvistetuin tai vahvistettavin hinnoin ja ehdoin.
40 artikla
Tarjouskilpailumenettelyä koskevat säännöt
Tarjouskilpailun on taattava kaikille asianosaisille yhtäläinen osallistumismahdollisuus.
Tarjouksia valittaessa etusijalle asetetaan yhteisölle edullisemmat tarjoukset. Sopimus voidaan aina jättää tekemättä.
41 artikla
Interventiokeskukset
1. Komissio nimeää vilja- ja riisialojen interventiokeskukset ja määrittää niihin sovellettavat edellytykset.
Vilja-alan tuotteiden osalta komissio voi nimetä kullekin viljalajille oman interventiokeskuksen.
2. Interventiokeskusten luetteloa laatiessaan komissio ottaa huomioon erityisesti seuraavat seikat:
a)
keskusten sijainti kyseisten tuotteiden ylijäämäalueilla;
b)
riittävien tilojen ja teknisten laitteistojen saatavuus;
c)
suotuisa tilanne kuljetusvälineiden suhteen.
42 artikla
Ruhojen luokittelu
1. Yhteisön ruhojen luokitteluasteikkoja sovelletaan liitteessä V vahvistettujen sääntöjen mukaisesti seuraavilla aloilla:
a)
täysikasvuisten nautaeläinten ruhoista saatu naudanliha;
b)
muiden sikojen kuin siitossikojen ruhoista saatu sianliha.
Lampaan- ja vuohenliha-alalla jäsenvaltiot voivat soveltaa yhteisön lampaanruhojen luokitteluasteikkoa liitteessä V olevan C kohdan sääntöjen mukaisesti.
2. Täysikasvuisten nautaeläinten ja lampaiden ruhojen luokittelua koskevat paikan päällä tapahtuvat tarkastukset suorittaa yhteisön puolesta komission tarkastuskomitea, joka koostuu komission asiantuntijoista ja jäsenvaltioiden nimeämistä asiantuntijoista. Komitea antaa komissiolle ja jäsenvaltioille kertomuksen tehdyistä tarkastuksista.
Yhteisö vastaa tehdyistä tarkastuksista johtuvista kustannuksista.
43 artikla
Täytäntöönpanosäännöt
Rajoittamatta tämän luvun säännöksillä komissiolle annettujen erityisten toimivaltuuksien soveltamista komissio hyväksyy sen luvun täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt, jotka voivat liittyä erityisesti seuraaviin seikkoihin:
a)
täytettävät vaatimukset ja edellytykset sekä, kun on kyse sianlihasta, 10 artiklassa tarkoitettujen julkisessa interventiossa ostettujen tai 28 ja 31 artiklassa tarkoitettujen yksityisen varastoinnin tukea saavien tuotteiden luettelo erityisesti laadun, laaturyhmien, laatuluokkien, luokkien, määrien, pakkausten ja merkintöjen, enimmäisiän, säilytyksen, vaihe, johon tuotteen interventiohinta liittyy, yksityisen varastoinnin kesto;
b)
liitteessä IV olevaan B osan muutokset;
c)
tarvittaessa sovellettavien hinnankorotusten ja -alennusten asteikko;
d)
maksajavirastojen toteuttamassa julkiseen interventioon haltuunotossa ja yksityisen varastoinnin tukea myönnettäessä noudatettavat menettelyt ja edellytykset, erityisesti:
i)
sopimusten tekeminen ja niiden sisältö;
ii)
yksityisen varastoinnin kesto ja edellytykset, joita on noudatettava sopimuksissa mainittuja aikoja pidennettäessä tai lyhennettäessä;
iii)
edellytykset, joiden mukaisesti voidaan päättää yksityisen varastointisopimuksen kattamien tuotteiden saattamisesta uudelleen markkinoille tai niiden myynnistä;
iv)
jäsenvaltio, jossa yksityistä varastointia koskeva pyyntö voidaan esittää;
e)
17 artiklassa ja 37 artiklassa tarkoitettujen edustavien markkinoiden luettelon hyväksyminen;
f)
säännöt, jotka koskevat julkisessa interventiossa ostettujen tuotteiden myyntiedellytyksiä, erityisesti myyntihintaa, tuotteiden varastosta poistamisen edellytyksiä ja tarvittaessa varastosta poistettujen tuotteiden myöhempää käyttöä tai määräpaikkaa, tehtäviä tarkastuksia ja mahdollisesti sovellettavaa vakuusjärjestelmää;
g)
27 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun vuosittaisen suunnitelman laatiminen;
h)
edellytykset, joita sovelletaan 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa hankinnoissa yhteisön markkinoilta;
i)
39 artiklassa tarkoitettuja lupia koskevat säännöt mukaan lukien, kun se on ehdottoman välttämätöntä, kaupassa noudatettavia sääntöjä koskevat poikkeukset;
j)
tarjouskilpailua käytettäessä noudatettaviin menettelyihin liittyvät säännöt;
k)
41 artiklassa tarkoitettujen interventiokeskusten nimeämistä koskevat säännöt;
l)
edellytykset, jotka niiden varastojen on täytettävä, joihin tuotteita saa varastoida;
m)
42 artiklan 1 kohdassa säädetyt yhteisön ruhojen luokitteluasteikot erityisesti seuraavilta osin:
i)
määritelmät;
ii)
täysikasvuisten nautaeläinten ruhojen luokitteluun liittyvät ruhojen tarjontamuodot hintaselvitystä varten;
iii)
niiden toimenpiteiden osalta, jotka teurastamoiden on toteutettava liitteessä V olevan A kohdan III kohdan mukaisesti:
-
niitä teurastamoja koskevat direktiivin 88/409/ETY 5 artiklassa tarkoitetut poikkeukset, jotka haluavat rajoittaa tuotantonsa paikallisille markkinoille,
-
poikkeukset, joita voidaan myöntää pyynnöstä jäsenvaltioiden teurastamoille, joissa teurastetaan vähän nautaeläimiä;
iv)
luvan antaminen jäsenvaltioille olla soveltamatta sianruhojen luokitteluasteikkoa ja käyttää painon ja vähärasvaisen lihan osuuden lisäksi muita arviointiperusteita;
v)
säännöt, jotka koskevat jäsenvaltioiden suorittamia tiettyjen tuotteiden hintaselvityksiä.
II LUKU
Erityiset interventiotoimenpiteet
I jakso
Poikkeukselliset markkinatukitoimenpiteet
44 artikla
Eläintaudit
1. Komissio voi toteuttaa poikkeuksellisia markkinatukitoimenpiteitä eläintautien leviämisen estämiseksi tarkoitetuista toimenpiteistä mahdollisesti aiheutuvien yhteisön sisäisen ja kolmansien maiden kanssa käytävän kaupan rajoitusten huomioon ottamiseksi.
Ensimmäisessä alakohdassa säädettyjä toimenpiteitä voidaan toteuttaa seuraavilla aloilla:
a)
naudanliha;
b)
maito ja maitotuotteet;
c)
sianliha;
d)
lampaan- ja vuohenliha;
e)
munat;
f)
siipikarjanliha.
2. Edellä 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetyt toimenpiteet on toteutettava kyseisen yhden tai useamman jäsenvaltion pyynnöstä.
Ne voidaan toteuttaa vain, jos kyseinen yksi tai useampi jäsenvaltio on toteuttanut pikaisesti terveys- ja eläinlääkintätoimenpiteitä taudin pysäyttämistä varten, ja ne voidaan toteuttaa ainoastaan niin laajoina ja niin pitkän aikaa kuin on ehdottomasti tarpeen asianomaisten markkinoiden tukemiseksi.
45 artikla
Kuluttajien luottamuksen menettäminen
Komissio voi toteuttaa siipikarjanliha- ja muna-aloilla poikkeuksellisia markkinatukitoimenpiteitä ottaakseen huomioon vakavat markkinahäiriöt, jotka liittyvät suoraan kansanterveyden tai eläinten terveyden riskeistä johtuvaan kuluttajien luottamuksen menettämiseen.
Nämä toimenpiteet toteutetaan kyseisen yhden tai useamman jäsenvaltion pyynnöstä.
46 artikla
Rahoitus
1. Yhteisö osallistuu 44 ja 45 artiklassa tarkoitettujen poikkeuksellisten toimenpiteiden rahoitukseen osuudella, joka on 50 prosenttia jäsenvaltioille aiheutuvista menoista.
Suu- ja sorkkataudin torjumiseksi naudanliha-, maito- ja maitotuote-, sianliha- sekä lampaan- ja vuohenliha-aloilla yhteisö osallistuu rahoitukseen kuitenkin osuudella, joka on 60 prosenttia tällaisista menoista.
2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jos tuottajat osallistuvat jäsenvaltioille aiheutuviin menoihin, siitä ei seuraa kilpailun vääristymistä eri jäsenvaltioiden tuottajien kesken.
3. Perustamissopimuksen 87, 88 ja 89 artiklaa ei sovelleta 44 ja 45 artiklassa tarkoitettuja poikkeuksellisia toimenpiteitä koskeviin jäsenvaltioiden rahoitusosuuksiin.
II jakso
Vilja- ja riisialojen toimenpiteet
47 artikla
Erityiset markkinatoimenpiteet vilja-alalla
1. Markkinatilanteen vaatiessa komissio voi toteuttaa erityisiä interventiotoimenpiteitä vilja-alalla. Tällaisia interventiotoimenpiteitä voidaan hyväksyä erityisesti, jos yhdellä tai useammalla yhteisön alueella markkinahinnat laskevat tai uhkaavat laskea suhteessa interventiohintaan.
2. Komissio päättää erityisten interventiotoimenpiteiden laadusta ja soveltamisesta sekä näiden toimenpiteiden kohteena olevien tuotteiden myyntiin saattamisen edellytyksistä ja siinä noudatettavista menettelyistä tai muuta käyttöä koskevista edellytyksistä.
48 artikla
Erityiset markkinatoimenpiteet riisialalla
1. Komissio voi toteuttaa erityistoimenpiteitä
a)
estääkseen tämän osan I luvun II jaksossa säädetyn riisialan julkisen intervention laajamittaisen soveltamisen tietyillä yhteisön alueilla;
b)
korvatakseen luonnonkatastrofeista johtuvan paddy- eli raakariisin puutteen.
2. Komissio hyväksyy yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta.
III jakso
Sokerialan toimenpiteet
49 artikla
Sokerijuurikkaan vähimmäishinta
1. Kiintiösokerijuurikkaan vähimmäishinta on:
a)
27,83 euroa tonnilta markkinointivuonna 2008/2009;
b)
26,29 euroa tonnilta markkinointivuodesta 2009/2010 alkaen.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua vähimmäishintaa sovelletaan liitteessä IV olevassa B kohdassa määriteltyyn vakiolaatuiseen sokerijuurikkaaseen.
3. Kiintiösokerin valmistukseen tarkoitettuja, sokerin valmistukseen soveltuvia kiintiösokerijuurikkaita ostavien sokeriyritysten on maksettava vähintään vähimmäishinta, jota mukautetaan korottamalla tai alentamalla hintaa, jos juurikkaat poikkeavat vakiolaadusta.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja korotuksia ja alennuksia sovelletaan komission vahvistamien täytäntöönpanosääntöjen mukaisesti.
4. Niiden sokerijuurikasmäärien osalta, jotka vastaavat teollisuudelle tarkoitetun sokerin tai ylijäämäsokerin määriä, joihin sovelletaan 64 artiklassa säädettyä ylijäämämaksua, asianomaisen sokeriyrityksen on mukautettava ostohintaa siten, että se on vähintään yhtä suuri kuin kiintiösokerijuurikkaan vähimmäishinta.
50 artikla
Toimialakohtaiset sopimukset
1. Toimialakohtaisten sopimusten ja toimitussopimusten on oltava 3 kohdan ja komission vahvistamien ostoehtojen mukaisia erityisesti sokerijuurikkaan osto-, toimitus-, haltuunotto- ja maksuehtojen osalta.
2. Sokerijuurikkaan ja -ruo'on ostoehtoihin sovelletaan näiden raaka-aineiden yhteisön viljelijöiden ja yhteisön sokeriyritysten välisiä toimialakohtaisia sopimuksia.
3. Toimitussopimuksessa on tehtävä ero sen mukaan, tulevatko sokerijuurikkaasta valmistettavat sokerimäärät olemaan:
a)
kiintiösokeria;
b)
kiintiön ulkopuolista sokeria.
4. Kunkin sokeriyrityksen on toimitettava jäsenvaltiolle, jossa se tuottaa sokeria, seuraavat tiedot:
a)
edellä 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetut sokerijuurikasmäärät, joista ne ovat tehneet toimitussopimukset ennen kylvöä, sekä sopimuksen perustana oleva sokeripitoisuus;
b)
vastaava arvioitu saanto.
Jäsenvaltiot voivat vaatia lisätietoja.
5. Jos sokeriyritys ei ole tehnyt ennen kylvöä toimitussopimusta, jonka mukaan yrityksen kiintiösokeria vastaavan sokerijuurikasmäärän osalta maksetaan kiintiösokerijuurikkaan vähimmäishinta, sen on maksettava vähintään kiintiösokerijuurikkaan vähimmäishinta kaikista sokerijuurikkaista, jotka se jalostaa sokeriksi.
6. Toimialakohtaisissa sopimuksissa voidaan asianomaisen jäsenvaltion suostumuksella poiketa 3 ja 4 kohdasta.
7. Jos toimialakohtaisia sopimuksia ei ole, kyseisen jäsenvaltion on toteutettava asianomaisten osapuolten etujen suojaamiseksi tarvittavat toimenpiteet tämän asetuksen mukaisesti.
51 artikla
Tuotantomaksu
1. Sokeria, isoglukoosia tai inuliinisiirappia tuottaville yrityksille myönnetyistä 56 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista sokeri-, isoglukoosi- ja inuliinisiirappikiintiöistä peritään tuotantomaksu.
2. Tuotantomaksu on 12 euroa tonnilta kiintiösokeria ja -inuliinisiirappia. Isoglukoosin tuotantomaksu on 50 prosenttia sokeriin sovellettavasta tuotantomaksusta.
3. Jäsenvaltion on perittävä 1 kohdan mukaisesti maksettu tuotantomaksu kokonaisuudessaan alueelleen sijoittautuneilta yrityksiltä suhteessa niiden asianomaisen markkinointivuoden kiintiöön.
Yritysten on suoritettava maksut ennen asianomaisen markkinointivuoden helmikuun loppua.
4. Yhteisön sokeri- ja inuliinisiirappiyritykset voivat vaatia, että sokerijuurikkaan tai sokeriruo'on viljelijät tai juurisikurin toimittajat vastaavat enintään 50 prosentista asianomaisesta tuotantomaksusta.
52 artikla
Sokerin poistaminen markkinoilta
1. Jotta markkinoiden rakenteellinen tasapaino säilyisi viitehintaa lähellä olevalla hintatasolla, markkinoilta voidaan poistaa seuraavan markkinointivuoden alkuun asti tietty, kaikille jäsenvaltioille sama prosenttiosuus kiintiösokeria, -isoglukoosia ja -inuliinisiirappia ottaen huomioon perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti tehdyistä sopimuksista johtuvat yhteisön sitoumukset.
Tällöin asianomaisena markkinointivuonna sama prosenttiosuus vähennetään 153 artiklassa säädetystä puhdistettavaksi tarkoitetun tuontiraakasokerin perinteisestä hankintatarpeesta.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu markkinoiltapoistamisen prosenttiosuus vahvistetaan viimeistään 31 päivänä lokakuuta asianomaisena markkinointivuonna kyseisen markkinointivuoden odotettavissa olevien markkinasuuntausten perusteella.
3. Kunkin yrityksen, jolle on myönnetty kiintiö, on varastoitava markkinoiltapoistamisjaksona omalla kustannuksellaan sokerimäärät, jotka johtuvat 1 kohdassa tarkoitetun prosenttiosuuden soveltamisesta yrityksen tuotantokiintiöön kyseisenä markkinointivuonna.
Minä tahansa markkinointivuonna markkinoilta poistettuja sokerimääriä pidetään ensimmäisinä seuraavan markkinointivuoden kiintiössä tuotettavina määrinä. Odotettavissa olevat markkinasuuntaukset huomioon ottaen komissio voi kuitenkin päättää, että kuluvana ja/tai seuraavana markkinointivuonna markkinoilta poistettua sokeria, isoglukoosia tai inuliinisiirappia pidetään kokonaan tai osittain:
a)
ylijäämäsokerina, -isoglukoosina tai -inuliinisiirappina, jota voidaan käyttää teollisuudelle tarkoitettuna sokerina, isoglukoosina tai inuliinisiirappina, tai
b)
väliaikaisena kiintiötuotantona, josta osa voidaan varata vientiä varten noudattaen perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti tehdyistä sopimuksista johtuvia yhteisön sitoumuksia.
4. Jos yhteisön sokeritarjonta on riittämätön, komissio voi päättää, että tietty määrä markkinoilta poistettua sokeria, isoglukoosia tai inuliinisiirappia voidaan myydä yhteisön markkinoilla ennen markkinoiltapoistamisjakson päättymistä.
5. Markkinointivuoden aikana tämän artiklan mukaisesti varastoituun sokeriin ei saa soveltaa muita 13, 32 tai 63 artiklan mukaisia varastointitoimenpiteitä.
53 artikla
Täytäntöönpanosäännöt
Komissio voi hyväksyä antaa tämän jakson täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt ja erityisesti:
a)
perusteet, joita sokeriyrityksiin sovelletaan myönnettäessä sokerijuurikkaan myyjille juurikasmäärät, joista on tehtävä ennen kylvöä toimitussopimukset 50 artiklan 4 kohdan mukaisesti;
b)
52 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun markkinoilta poistetun kiintiösokerin prosenttiosuuden;
c)
edellytykset, jotka liittyvät vähimmäishinnan maksamiseen silloin, kun markkinoilta poistettu sokeri myydään yhteisön markkinoilla 52 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
IV jakso
Tarjonnan mukauttaminen
54 artikla
Toimenpiteet, joilla helpotetaan tarjonnan mukauttamista markkinoiden vaatimuksiin
Jotta rohkaistaisiin ammattialajärjestöjä ja ammattialojen yhteisiä järjestöjä toteuttamaan toimia, joilla helpotetaan tarjonnan mukauttamista markkinoiden vaatimuksiin, lukuun ottamatta markkinoilta poistamiseen liittyviä toimia, komissio voi toteuttaa seuraavat elävien kasvien, naudanlihan, sianlihan, lampaan- ja vuohenlihan, munien ja siipikarjanlihan aloja koskevat toimenpiteet:
a)
toimenpiteet, joilla pyritään parantamaan laatua;
b)
toimenpiteet, joilla pyritään edistämään tuotannon, jalostuksen ja kaupan pitämisen parempaa järjestelyä;
c)
toimenpiteet, joilla pyritään helpottamaan markkinahintojen kehityksen seurantaa;
d)
toimenpiteet, joilla pyritään käytettävien tuotantokeinojen tuntemuksen perusteella mahdollistamaan lyhyen ja pitkän aikavälin ennusteiden laatiminen.
III LUKU
Tuotannon rajoittamista koskevat järjestelmät
I jakso
Yleiset säännökset
55 artikla
Kiintiöjärjestelmät
1. Kiintiöjärjestelmä koskee seuraavia tuotteita:
a)
65 artiklan a ja b alakohdassa määritellyt maito ja muut maitotuotteet;
b)
sokeri, isoglukoosi ja inuliinisiirappi.
2. Jos tuottaja ylittää sovellettavan kiintiön eikä käytä sokerin ylijäämiä 61 artiklassa säädetyllä tavalla, näistä määristä peritään ylijäämämaksu, jollei II ja III jakson edellytyksistä muuta johdu.
3. Tätä asetusta on sovellettava rajoittamatta perunatärkkelystuotannon kiintiöjärjestelmästä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1868/94 (59) soveltamista.
II jakso
Sokeri
I alajakso
Kiintiön myöntäminen ja hallinnointi
56 artikla
Kiintiön myöntäminen
1. Liitteessä VI vahvistetaan sokerin, isoglukoosin ja inuliinisiirapin tuotantokiintiöt kansallisella tai alueellisella tasolla.
2. Jäsenvaltioiden on myönnettävä kiintiö kullekin alueelleen sijoittautuneelle sokeria, isoglukoosia tai inuliinisiirappia tuottavalle yritykselle, joka on hyväksytty 57 artiklan mukaisesti.
Kunkin yrityksen kiintiö on yhtä suuri kuin sille markkinointivuodeksi 2007/2008 asetuksen (EY) N:o 318/2006 mukaisesti myönnetty kiintiö.
3. Jos kiintiö myönnetään sokeriyritykselle, jolla on useampia kuin yksi tuotantoyksikkö, jäsenvaltioiden on toteutettava toimenpiteet, jotka ne katsovat tarpeellisiksi sokerijuurikkaan ja -ruo'on viljelijöiden etujen huomioon ottamiseksi.
57 artikla
Hyväksytyt yritykset
1. Jäsenvaltion on pyynnöstä myönnettävä hyväksyntä sokeria, isoglukoosia tai inuliinisiirappia tuottavalle yritykselle tai näitä tuotteita joksikin 62 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun luetteloon sisältyväksi tuotteeksi jalostavalle yritykselle, jos yritys täyttää seuraavat edellytykset:
a)
se todistaa, että sillä on ammattimainen tuotantokapasiteetti;
b)
se lupautuu toimittamaan tarvittavat tiedot ja hyväksyy tähän asetukseen liittyvät tarkastukset;
c)
sen hyväksyntää ei ole keskeytetty eikä peruutettu.
2. Hyväksytyn yrityksen on toimitettava seuraavat tiedot sille jäsenvaltiolle, jonka alueella sokerijuurikas tai -ruoko korjataan tai jossa puhdistaminen tapahtuu:
a)
sokerijuurikkaan tai -ruo'on määrät, joista on tehty toimitussopimus, sekä arvioitu sokerijuurikkaan, sokeriruo'on ja sokerin vastaava saanto hehtaaria kohden;
b)
tiedot, jotka koskevat sokerijuurikkaan, sokeriruo'on ja raakasokerin suunniteltuja ja tosiasiallisia toimituksia sekä sokerintuotantoa ja sokerivarastoja;
c)
myydyn valkoisen sokerin määrät sekä vastaavat hinnat ja ehdot.
58 artikla
Isoglukoosin lisä- ja täydentävä kiintiö
1. Markkinointivuonna 2008/2009 edellisen markkinointivuoden kiintiöön lisätään isoglukoosin lisäkiintiö, jonka suuruus on 100 000 tonnia. Tämä lisäys ei koske Bulgariaa ja Romaniaa.
Markkinointivuonna 2008/2009 edellisen markkinointivuoden kiintiöön lisätään isoglukoosin lisäkiintiö, jonka suuruus on Bulgarian osalta 11 045 tonnia ja Romanian osalta 1 966 tonnia.
Jäsenvaltion on myönnettävä yrityksille lisäkiintiöt suhteessa isoglukoosikiintiöihin, jotka niille on myönnetty 56 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
2. Italia, Liettua ja Ruotsi voivat pyynnöstä myöntää alueelleen sijoittautuneelle yritykselle täydentävän isoglukoosikiintiön markkinointivuosina 2008/2009 ja 2009/2010. Täydentävien kiintiöiden enimmäismäärät jäsenvaltiota kohden vahvistetaan liitteessä VII.
3. Yrityksille 2 kohdan mukaisesti myönnetyistä kiintiöistä on perittävä 730 euron kertamaksu. Se peritään myönnettyä täydentävän kiintiön tonnia kohden.
59 artikla
Kiintiöiden hallinnointi
1. Komissio mukauttaa liitteessä VI vahvistettuja kiintiöitä markkinointivuosien 2008/2009, 2009/2010 ja 2010/2011 osalta viimeistään edellisen markkinointivuoden helmikuun lopussa. Mukautuksissa on otettava huomioon tämän artiklan 2 kohdan, tämän asetuksen 58 artiklan ja asetuksen (EY) N:o 320/2006 3 artiklan soveltamisen tulokset.
2. Jotta vältetään markkinoiden epätasapaino markkinointivuodesta 2010/2011 alkaen, komissio vahvistaa asetuksessa (EY) N:o 320/2006 säädetyn rakenneuudistusjärjestelmän tulokset huomioon ottaen viimeistään 28 päivänä helmikuuta 2010 yhteisestä prosenttiosuuden, jolla vähennetään olemassa olevia sokeri-, isoglukoosi- ja inuliinisiirappikiintiöitä jäsenvaltiota tai aluetta kohden.
3. Jäsenvaltioiden on mukautettava kunkin yrityksen kiintiötä tämän mukaisesti.
60 artikla
Kansallisen kiintiön uudelleenjakaminen
1. Jäsenvaltio saa alentaa alueelleen sijoittautuneelle yritykselle myönnettyä sokeri- tai isoglukoosikiintiötä enintään 10 prosenttia kunakin markkinointivuonna.
2. Jäsenvaltiot voivat siirtää kiintiöitä yritysten välillä liitteessä VIII vahvistettuja sääntöjä noudattaen sekä ottaen huomioon kunkin osapuolen ja erityisesti sokerijuurikkaan tai sokeriruo'on viljelijöiden edut.
3. Kyseisen jäsenvaltion on myönnettävä 1 ja 2 kohdan mukaisesti alennetut määrät yhdelle tai useammalle alueelleen sijoittautuneelle yritykselle riippumatta siitä, onko niillä kiintiö.
II alajakso
Kiintiön ylittäminen
61 artikla
Soveltamisala
Sokeri, isoglukoosi tai inuliinisiirappi, jota tuotetaan jonakin markkinointivuonna 56 artiklassa tarkoitetun kiintiön ulkopuolella, voidaan:
a)
käyttää 62 artiklassa tarkoitettujen tiettyjen tuotteiden tuotantoon;
b)
siirtää seuraavan markkinointivuoden kiintiötuotantoon 63 artiklan mukaisesti;
c)
käyttää syrjäisimpien alueiden erityistä hankintajärjestelmää varten neuvoston asetuksen (EY) N:o 247/2006 (60) II osaston mukaisesti; tai
d)
viedä komission vahvistaman määrällisen rajoituksen puitteissa ja perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti tehtyjen sopimusten sitoumuksia noudattaen.
Muihin määriin sovelletaan 64 artiklassa tarkoitettua ylijäämämaksua.
62 artikla
Teollisuudelle tarkoitettu sokeri
1. Teollisuudelle tarkoitettu sokeri, isoglukoosi ja inuliinisiirappi on varattava jonkin 2 kohdassa tarkoitetun tuotteen tuotantoon silloin kun:
a)
siitä on tehty ennen markkinointivuoden loppua toimitussopimus sellaisen tuottajan ja käyttäjän välillä, joille molemmille on myönnetty hyväksyntä 57 artiklan mukaisesti; sekä
b)
se on toimitettu käyttäjälle viimeistään 30 päivänä marraskuuta seuraavana markkinointivuonna.
2. Komissio laatii luettelon tuotteista, joiden tuotannossa käytetään teollisuudelle tarkoitettua sokeria, isoglukoosia tai inuliinisiirappia.
Luettelo sisältää muun muassa seuraavat tuotteet:
a)
bioetanoli, alkoholi, rommi, elävä hiiva sekä levitteiksi tarkoitettujen ja ”Rinse appelstroopiksi” jalostettavien siirappien määrät;
b)
tietyt teollisuustuotteet, jotka eivät sisällä sokeria mutta joiden valmistuksessa käytetään sokeria, isoglukoosia tai inuliinisiirappia;
c)
tietyt kemian- tai lääketeollisuuden tuotteet, jotka sisältävät sokeria, isoglukoosia tai inuliinisiirappia.
63 artikla
Ylijäämäsokerin siirtäminen
1. Kukin yritys voi päättää siirtää sokeri-, isoglukoosi- tai inuliinisiirappikiintiönsä ylittävän tuotantonsa kokonaan tai osittain siten, että se luetaan seuraavan markkinointivuoden tuotantoon. Tätä koskeva päätös on peruuttamaton, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3 kohdan soveltamista.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun päätöksen tehneiden yritysten on:
a)
ilmoitettava kyseiselle jäsenvaltiolle ennen tämän jäsenvaltion määrittelemää päivämäärää:
-
siirrettävän sokeriuo'on määrät kuluvan markkinointivuoden 1 päivän helmikuuta ja 30 päivän kesäkuuta välisenä aikana,
-
siirrettävän sokerin tai inuliinisiirapin muut määrät kuluvan markkinointivuoden 1 päivän helmikuuta ja 15 päivän huhtikuuta välisenä aikana;
b)
sitouduttava varastoimaan siirrettävät määrät omalla kustannuksellaan kuluvan markkinointivuoden loppuun asti.
3. Jos yrityksen lopullinen tuotanto on kyseisenä markkinointivuonna pienempi kuin 1 kohdan mukaisen päätöksen tekohetkellä tehty arvio, siirrettyä määrää voidaan mukauttaa taannehtivasti viimeistään 31 päivänä lokakuuta seuraavana markkinointivuonna.
4. Siirrettyjä määriä pidetään ensimmäisinä seuraavan markkinointivuoden kiintiössä tuotettavina määrinä.
5. Markkinointivuoden aikana tämän artiklan mukaisesti varastoituun sokeriin ei saa soveltaa muita 13, 32 tai 52 artiklassa säädettyjä varastointitoimenpiteitä.
64 artikla
Ylijäämämaksu
1. Ylijäämämaksu peritään seuraavien tuotteiden määristä:
a)
minä tahansa markkinointivuonna tuotettu ylijäämäsokeri, -isoglukoosi ja -inuliinisiirappi lukuun ottamatta seuraavan markkinointivuoden kiintiötuotantoon siirrettyjä ja 63 artiklan mukaisesti varastoituja määriä tai 61 artiklan c ja d alakohdassa tarkoitettuja määriä;
b)
teollisuudelle tarkoitettu sokeri, isoglukoosi ja inuliinisiirappi, josta ei ole komission vahvistamaan määräpäivään mennessä toimitettu selvitystä, jonka mukaan se on valmistettu joksikin 62 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuksi tuotteeksi;
c)
sokeri, isoglukoosi ja inuliinisiirappi, joka on poistettu markkinoilta 52 artiklan mukaisesti ja jonka osalta 52 artiklan 3 kohdassa säädettyjä velvollisuuksia ei ole täytetty.
2. Komissio vahvistaa ylijäämämaksun riittävän korkealle tasolle, jotta estetään 1 kohdassa tarkoitettujen määrien kasaantuminen.
3. Jäsenvaltion on perittävä 1 kohdassa tarkoitettu ylijäämämaksu alueelleen sijoittautuneilta yrityksiltä niiden 1 kohdassa tarkoitettujen tuotantomäärien mukaan, jotka on todettu näiden yritysten osalta kyseisenä markkinointivuonna.
III jakso
Maito
I alajakso
Yleiset säännökset
65 artikla
Määritelmät
Tässä jaksossa tarkoitetaan:
a)
’maidolla’ yhdestä tai useammasta lehmästä lypsettyä tuotetta;
b)
’muilla maitotuotteilla’ muita maitotuotteita kuin maitoa, erityisesti rasvatonta maitoa, kermaa, voita, jogurttia ja juustoa; nämä muunnetaan tarvittaessa maitoekvivalentiksi soveltamalla niihin komission vahvistamia kertoimia;
c)
’tuottajalla’ viljelijää, jonka tila sijaitsee jonkin jäsenvaltion maantieteellisellä alueella ja joka tuottaa ja pitää kaupan maitoa tai joka valmistautuu harjoittamaan tällaista toimintaa hyvin pian;
d)
’tilalla’ asetuksen (EY) N:o 1782/2003 2 artiklassa määriteltyä tilaa;
e)
’ostajalla’ yritystä tai ryhmittymää, joka ostaa maitoa tuottajalta:
-
kerätäkseen, pakatakseen, varastoidakseen, jäähdyttääkseen tai jalostaakseen maitoa, myös toimeksiantona,
-
myydäkseen maidon yhdelle tai useammalle maitoa tai muita maitotuotteita käsittelevälle tai jalostavalle yritykselle.
Ostajana pidetään kuitenkin samalla maantieteellisellä alueella sijaitsevien ostajien ryhmittymää, joka tekee jäsentensä lukuun ylijäämämaksun suorittamisen kannalta tarpeellisia hallinnollisia ja kirjanpidollisia toimia. Tämän alakohdan ensimmäistä virkettä sovellettaessa Kreikkaa pidetään yhtenä maantieteellisenä alueena, ja se voi pitää julkista elintä ostajaryhmittymänä;
f)
’toimituksella’ kaikkia tuottajan suorittamia maidon, ei kuitenkaan muiden maitotuotteiden, toimituksia ostajalle riippumatta siitä, hoitaako kuljetuksen tuottaja, ostaja, nämä tuotteet käsittelevä tai jalostava yritys taikka jokin kolmas osapuoli;
g)
’suoramyynnillä’ tuottajan suorittamaa maidon myyntiä tai siirtoa suoraan kuluttajalle sekä tuottajan suorittamaa muiden maitotuotteiden myyntiä tai siirtoa. Komissio voi f alakohdassa esitettyä toimituksen määritelmää noudattaen mukauttaa suoramyynnin määritelmää erityisesti sen varmistamiseksi, ettei mikään kaupan pidettävä maito- tai muu maitotuotemäärä jää kiintiöjärjestelmän ulkopuolelle;
h)
’kaupan pitämisellä’ maidon toimittamista taikka maidon tai muiden maitotuotteiden suoramyyntiä;
i)
’tilakohtaisella kiintiöllä’ tuottajan kiintiötä kunkin kahdentoista kuukauden jakson 1 päivänä huhtikuuta;
j)
’kansallisella kiintiöllä’ kullekin jäsenvaltiolle vahvistettua 66 artiklassa tarkoitettua kiintiötä;
k)
’käytettävissä olevalla kiintiöllä’ tuottajien 31 päivänä maaliskuuta käytettävissä olevaa kiintiötä sen kahdentoista kuukauden jakson aikana, jolle ylijäämämaksu on laskettu, ottaen huomioon kaikki kyseisen kahdentoista kuukauden jakson aikana tehdyt, tässä asetuksessa säädetyt siirrot, myynnit, muuntamiset ja väliaikaiset uudelleenjaot.
II alajakso
Kiintiön myöntäminen ja hallinnointi
66 artikla
Kansalliset kiintiöt
1. Seitsemän 1 päivänä huhtikuuta 2008 alkavan peräkkäisen kahdentoista kuukauden jakson, jäljempänä ’kahdentoista kuukauden jakso’, aikana kaupan pidettävien maidon ja muiden maitotuotteiden kansalliset tuotantokiintiöt vahvistetaan liitteessä X olevassa 1 kohdassa.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut kiintiöt jaetaan tuottajien kesken 67 artiklan mukaisesti tekemällä ero toimitusten ja suoramyynnin välillä. Kansallisen kiintiön ylittäminen määritellään kansallisella tasolla kussakin jäsenvaltiossa tämän jakson mukaisesti eriteltynä toimitusten ja suoramyynnin osalta.
3. Liitteessä X olevassa 1 kohdassa esitetyt kansalliset kiintiöt vahvistetaan, jollei markkinoiden yleistilanteen vuoksi mahdollisesti tehtävästä tarkistuksesta ja tietyissä jäsenvaltioissa vallitsevista erityisolosuhteista muuta johdu.
4. Bulgariaa ja Romaniaa varten perustetaan erityinen rakenneuudistusvaranto liitteessä X olevassa 2 kohdassa esitetyn mukaisesti. Tämä varanto vapautetaan 1 päivästä huhtikuuta 2009 alkaen siinä määrin kuin maidon ja maitotuotteiden tilalla tapahtuva kulutus on kussakin näistä maista laskenut vuodesta 2002.
Komissio päättää varannon vapauttamisesta ja sen jakamisesta toimitusten ja suoramyynnin kiintiöön niiden kertomusten pohjalta, jotka Bulgaria ja Romania toimittavat komissiolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2008. Tässä kertomuksessa on esitettävä yksityiskohtaisesti tosiasiallisen rakenneuudistusprosessin tulokset ja suuntaukset kummankin maan maitoalalla ja erityisesti siirtyminen tilalla tapahtuvaan kulutukseen suunnatusta tuotannosta markkinoille suuntautuvaan tuotantoon.
5. Bulgarian, Tšekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Romanian, Slovenian ja Slovakian kansalliseen kiintiöön on sisällyttävä kaikki maito tai maitomäärää vastaavat tuotteet, jotka on toimitettu ostajalle tai myyty suoraan, riippumatta siitä, onko ne tuotettu tai pidetty kaupan mainituissa maissa sovellettavan siirtymätoimenpiteen puitteissa.
67 artikla
Tilakohtaiset kiintiöt
1. Tuottajien tilakohtaisen kiintiön tai tilakohtaisten kiintiöiden on 1 päivänä huhtikuuta 2008 vastattava heidän 31 päivän maaliskuuta 2008 mukaista tilakohtaista viitemääräänsä tai tilakohtaisia viitemääriään, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 päivänä huhtikuuta 2008 tapahtuneita kiintiöiden siirtoja, myyntejä ja muuntamisia.
2. Tuottajalla voi olla käytössään yksi tai kaksi tilakohtaista kiintiötä, joista toinen on toimituksia ja toinen suoramyyntiä varten. Ainoastaan jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi muuntaa tuottajan kiintiöiden välistä jakoa tuottajan perustellusta pyynnöstä.
3. Jos tuottajalla on kaksi kiintiötä, tuottajan mahdollinen ylijäämämaksu lasketaan erikseen kummankin kiintiön osalta.
4. Komissio voi korottaa 66 artiklassa tarkoitetun Suomen kansallisen kiintiön toimituksia koskevan osuuden enintään 200 000 tonniin korvauksena suomalaisille SLOM-tuottajille. Tämä yhteisön lainsäädännön mukaisesti jaettava varanto on käytettävä yksinomaan sellaisten tuottajien hyväksi, joiden kohdalla Euroopan unioniin liittyminen on vaikuttanut haitallisesti oikeuteen aloittaa tuotanto uudelleen.
5. Jäljempänä 71 artiklassa säädetyn kansallisen varannon täydentämiseksi mahdollisesti tehdyt vähennykset huomioon ottaen tilakohtaisia kiintiöitä mukautetaan tarvittaessa kunkin kyseessä olevan kahdentoista kuukauden jakson osalta, jotta tilakohtaisten toimituskiintiöiden summa ja tilakohtaisten suoramyyntikiintiöiden summa ei missään jäsenvaltiossa ylitä 69 artiklan mukaisesti mukautettua vastaavaa kansallista kiintiötä.
68 artikla
Kansallisessa varannossa olevien kiintiöiden jako
Jäsenvaltioiden on hyväksyttävä säännöt, joiden mukaisesti 71 artiklassa säädetyssä kansallisessa varannossa olevat määrät voidaan jakaa tuottajille joko kokonaisuudessaan tai osittain komissiolle ilmoitettavien objektiivisten perusteiden mukaisesti.
69 artikla
Kiintiöiden hallinnointi
1. Komissio mukauttaa kansallisten kiintiöiden jakoa toimitusten ja suoramyynnin kesken kunkin jäsenvaltion ja kunkin jakson osalta ennen kyseisen jakson päättymistä ottaen huomioon tuottajien esittämät pyynnöt tilakohtaisten toimitus- ja suoramyyntikiintiöiden muuntamisesta.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle vuosittain ennen komission 192 artiklan 2 kohdan mukaisesti vahvistamia päivämääriä ja sääntöjä noudattaen tiedot, joita tarvitaan:
a)
tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetun mukautuksen tekemiseksi;
b)
kunkin jäsenvaltion maksaman ylijäämämaksun laskemiseksi.
70 artikla
Rasvapitoisuus
1. Kullekin tuottajalle on vahvistettava viiterasvapitoisuus, jota sovelletaan tälle tuottajalle myönnettyyn tilakohtaiseen toimituskiintiöön.
2. Tuottajille 31 päivänä maaliskuuta 2008 67 artiklan 1 kohdan mukaisesti myönnettyjen kiintiöiden osalta 1 kohdassa tarkoitettu viiterasvapitoisuus on sama kuin kyseiseen kiintiöön mainittuna päivänä sovellettu viiterasvapitoisuus.
3. Viiterasvapitoisuutta muutetaan 67 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen muuntamisten yhteydessä ja hankittaessa, siirrettäessä tai väliaikaisesti siirrettäessä kiintiöitä noudattaen niitä sääntöjä, jotka komissio hyväksyy.
4. Rasvapitoisuus, jota sovelletaan uusiin tuottajiin, joiden tilakohtainen toimituskiintiö on myönnetty kokonaisuudessaan kansallisesta varannosta vahvistetaan komission hyväksymien sääntöjen mukaisesti.
5. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua tilakohtaista viiterasvapitoisuutta mukautetaan tarvittaessa tämän asetuksen tullessa voimaan ja sen jälkeen aina tarvittaessa kunkin kahdentoista kuukauden jakson alussa, jotta kunkin jäsenvaltion tilakohtaisten edustavien rasvapitoisuuksien painotettu keskiarvo ei ylitä yli 0,1 grammalla kiloa kohden liitteessä X vahvistettua viiterasvapitoisuutta.
Romanian osalta liitteessä X vahvistettua viiterasvapitoisuutta tarkastellaan uudelleen koko vuoden 2004 lukujen perusteella ja komissio mukauttaa sitä tarvittaessa.
71 artikla
Kansallinen varanto
1. Kunkin jäsenvaltion on perustettava kansallinen varanto liitteessä IX vahvistetuille kansallisille kiintiöille erityisesti 68 artiklassa säädettyjä jakoja varten. Kansallista varantoa täydennetään tarvittaessa ottamalla takaisin 72 artiklassa säädetyt määrät, peruuttamalla osa 76 artiklassa säädetyistä siirroista tai tekemällä kaikista tilakohtaisista kiintiöistä tasavähennyksiä. Kyseisten kiintiöiden alkuperäinen käyttötarkoitus (toimitukset tai suoramyynti) säilyy.
2. Mahdolliset jäsenvaltiolle myönnetyt lisäkiintiöt sisällytetään ilman eri toimenpiteitä kansalliseen varantoon ja jaetaan toimituksiin ja suoramyyntiin ennakoitavissa olevien tarpeiden mukaisesti.
3. Kansallisessa varannossa olevilla kiintiöillä ei ole viiterasvapitoisuutta.
72 artikla
Toiminnan harjoittamatta jättäminen
1. Kun tilakohtaisia kiintiöitä hallussaan pitävä luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö ei enää täytä jonkin kahdentoista kuukauden jakson aikana 65 artiklan c alakohdassa tarkoitettuja edellytyksiä, vastaavat määrät on siirrettävä kansalliseen varantoon viimeistään seuraavan kalenterivuoden 1 päivänä huhtikuuta, jollei kyseinen henkilö ryhdy uudelleen 65 artiklan c alakohdan mukaiseksi tuottajaksi ennen mainittua päivää.
Jos tällainen henkilö ryhtyy uudelleen tuottajaksi viimeistään määrien poistamista seuraavan toisen kahdentoista kuukauden jakson lopussa, häneltä otettu tilakohtainen kiintiö palautetaan kyseiselle henkilölle kokonaan tai osittain viimeistään hakupäivää seuraavana 1 päivänä huhtikuuta.
2. Jos tuottajat eivät pidä kaupan vähintään 70:tä prosenttia tilakohtaisesta kiintiöstään vähintään yhden kahdentoista kuukauden jakson aikana, jäsenvaltiot voivat päättää, onko käyttämätön kiintiö siirrettävä kokonaan tai osittain kansalliseen varantoon ja millä edellytyksillä tämä tapahtuu.
Jäsenvaltiot voivat vahvistaa edellytykset, joiden mukaisesti kiintiö jaetaan uudelleen kyseisille tuottajille, jos nämä jatkavat kaupan pitämistä.
3. Edellä olevaa 1 ja 2 kohtaa ei sovelleta ylivoimaisen esteen tapauksissa eikä asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa, jotka vaikuttavat tilapäisesti kyseisten tuottajien tuotantokapasiteettiin ja jotka ovat toimivaltaisten viranomaisten tunnustamia.
73 artikla
Väliaikaiset siirrot
1. Jäsenvaltioiden on kunkin kahdentoista kuukauden jakson loppuun mennessä sallittava, että tuottajat siirtävät kyseisen jakson aikana väliaikaisesti osan tilakohtaisista kiintiöistä, jotka ovat niiden käytettävissä mutta joita ne eivät aio käyttää.
Jäsenvaltiot voivat säännellä siirtoja tuottajaluokkien tai maidontuotantorakenteiden perusteella, rajoittaa ne koskemaan ainoastaan ostajia tai rajoittaa ne alueiden sisäisiksi, sallia 72 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa koko kiintiön siirtämisen ja määrittää, missä määrin siirtäjä voi uusia siirtoja.
2. Kukin jäsenvaltio voi päättää olla panematta 1 kohtaa täytäntöön toisen tai molempien seuraavien tekijöiden perusteella:
a)
tarve helpottaa rakenteellisia muutoksia ja mukautuksia;
b)
pakottava hallinnollinen tarve.
74 artikla
Kiintiöiden siirrot maa-alueen mukana
1. Tilakohtaiset kiintiöt siirtyvät tilan mukana sen haltuunsa ottavalle tuottajalle, kun tila myydään, vuokrataan tai se siirtyy perintönä, ennakkoperintönä tai muuna siirtona, jolla on vastaavia oikeudellisia vaikutuksia, noudattaen yksityiskohtaisia sääntöjä, jotka jäsenvaltio määrittelee ottaen huomioon maidontuotantoon käytettävän pinta-alan tai muut objektiiviset perusteet ja tarvittaessa osapuolten välisen sopimuksen. Se osa kiintiöstä, jota tarvittaessa ei siirretä tilan mukana, lisätään kansalliseen varantoon.
2. Jos kiintiöt on siirretty tai siirretään 1 kohdan mukaisesti maanvuokrauksella tai muuna siirtona, jolla on vastaavia oikeudellisia vaikutuksia, jäsenvaltiot voivat päättää objektiivisin perustein ja sen varmistamiseksi, että kiintiöt jaetaan yksinomaan tuottajille, ettei kiintiötä siirretä tilan mukana.
3. Kun maa-alue siirretään viranomaisille ja/tai kun julkinen etu niin vaatii tai kun siirto tapahtuu muista kuin maatalouteen perustuvista syistä, jäsenvaltioiden on varmistettava, että toteutetaan tarvittavat toimenpiteet osapuolten oikeutettujen etujen turvaamiseksi ja ennen kaikkea siitä, että tällaisesta maa-alueesta luopuvat tuottajat voivat halutessaan jatkaa maidontuotantoa.
4. Jos maanvuokraussopimus päättyy ilman, että sen jatkaminen on mahdollista vastaavilla ehdoilla, tai tilanteissa, joilla on vastaavia oikeudellisia vaikutuksia, ja jos osapuolet eivät pääse keskenään sopimukseen, kyseiset tilakohtaiset kiintiöt siirretään osittain tai kokonaan määrät haltuunsa ottavalle tuottajalle noudattaen säännöksiä, jotka jäsenvaltio antaa osapuolten oikeutetut edut huomioon ottaen.
75 artikla
Erityiset siirtotoimenpiteet
1. Jotta maidontuotannon rakenneuudistus onnistuisi tai ympäristöä voitaisiin parantaa, jäsenvaltiot voivat noudattaen yksityiskohtaisia sääntöjä, jotka ne vahvistavat ottaen huomioon osapuolten oikeutetut edut:
a)
myöntää tuottajille, jotka sitoutuvat lopettamaan pysyvästi maidontuotantonsa kokonaan tai osittain, yhtenä tai useampana vuotuisena eränä maksettavan korvauksen ja siirtää näin vapautuneet tilakohtaiset kiintiöt kansalliseen varantoon;
b)
määritellä objektiivisin perustein edellytykset, joilla toimivaltainen viranomainen tai sen nimeämä elin voi myöntää tuottajille maksua vastaan kahdentoista kuukauden jakson alussa tilakohtaiset kiintiöt, jotka ovat vapautuneet lopullisesti muilta tuottajilta edellisen kahdentoista kuukauden jakson päättyessä edellä mainitun maksun suuruista, yhtenä tai useampana vuotuisena eränä suoritettua korvausta vastaan;
c)
keskittää ja valvoa kiintiöiden siirtoja, joiden mukana ei siirry maa-alueita;
d)
säätää, että tuottajalle myönnetään kyseinen tilakohtainen kiintiö silloin, kun maa-alue on siirretty ympäristön parantamiseksi, jos maa-alueesta luopuva tuottaja haluaa jatkaa maidontuotantoa;
e)
määritellä objektiivisin perustein alueet tai keräilyalueet, joilla sallitaan kiintiöiden lopulliset siirrot ilman vastaavien maa-alueiden siirtämistä maidontuotannon rakenteen parantamiseksi;
f)
sallia tuottajan toimivaltaiselle viranomaiselle tai sen nimeämälle elimelle osoittamasta hakemuksesta kiintiöiden lopullisen siirron ilman vastaavien maa-alueiden siirtämistä ja päinvastoin maidontuotannon rakenteen parantamiseksi tilalla tai tuotannon laajaperäistämisen edistämiseksi.
2. Edellä oleva 1 kohta voidaan panna täytäntöön kansallisella tasolla, sopivalla alueellisella tasolla tai erityisillä keräilyalueilla.
76 artikla
Kiintiöistä tehtävä vähennys
1. Jäsenvaltiot voivat 74 ja 75 artiklassa tarkoitettujen siirtojen yhteydessä vähentää objektiivisin perustein osan tilakohtaisista kiintiöistä kansalliseen varantoon.
2. Jos kiintiöt on siirretty tai siirretään 74 ja 75 artiklan mukaisesti sitä vastaavan maa-alueen mukana tai ilman sitä maanvuokrauksella tai muuna siirtona, jolla on vastaavia oikeudellisia vaikutuksia, jäsenvaltiot voivat päättää objektiivisin perustein ja sen varmistamiseksi, että kiintiöt jaetaan yksinomaan tuottajille, palautuuko siirretty kiintiö kokonaan tai osittain kansalliseen varantoon ja millä edellytyksillä tämä tapahtuu.
77 artikla
Tuki kiintiöiden hankkimiseen
Mikään viranomainen ei saa myöntää kiintiöiden hankintaan suoraan liittyvää taloudellista tukea kiintiöiden myyntiin, siirtoon tai jakamiseen tämän jakson mukaisesti.
III alajakso
Kiintiön ylittäminen
78 artikla
Ylijäämämaksu
1. Ylijäämämaksu, joka peritään kansallisen kiintiön ulkopuolella kaupan pidettävästä maidosta ja muista maitotuotteista, vahvistetaan II alajakson mukaisesti.
Maksun määrä 100 kilogrammaa maitoa kohden on 27,83 euroa.
2. Jäsenvaltioiden on maksettava yhteisölle erikseen toimitusten ja suoramyynnin osalta määritellyn kansallisen kiintiön ylityksestä johtuva ylijäämämaksu. Niiden on maksettava siitä 99 prosenttia maataloustukirahastolle kyseistä kahdentoista kuukauden jaksoa seuraavan 16 päivän lokakuuta ja 30 päivän marraskuuta välisenä aikana.
3. Jos 1 kohdassa säädettyä ylijäämämaksua ei ole maksettu määräpäivään mennessä, komissio vähentää maatalousrahastojen komiteaa kuultuaan maksamatta jäänyttä ylijäämämaksua vastaavan määrän asetuksen (EY) N:o 1290/2005 14 artiklassa ja 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista kuukausittaisista maksuista. Ennen kuin komissio tekee päätöksensä se ilmoittaa asiasta asianomaiselle jäsenvaltiolle, jonka on ilmoitettava kantansa viikon kuluessa. Neuvoston asetuksen (EY) N:o 2040/2000 (61) 14 artiklaa ei sovelleta.
4. Komissio päättää yksityiskohtaisista tämän artiklan täytäntöönpanoa koskevista järjestelyistä.
79 artikla
Tuottajien maksuosuus ylijäämämaksusta
Ylijäämämaksu jaetaan kokonaisuudessaan 80 ja 83 artiklan mukaisesti niiden tuottajien kesken, jotka ovat osaltaan aiheuttaneet 66 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen kansallisten kiintiöiden kulloisenkin ylityksen.
Tuottajien on maksettava jäsenvaltiolle 69, 70 ja 80 artiklan mukaisesti laskettu maksuosuutensa ylijäämämaksusta pelkästään sillä perusteella, että ne ovat ylittäneet käytettävissä olevat kiintiönsä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 80 artiklan 3 kohdan ja 83 artiklan 1 kohdan soveltamista.
80 artikla
Toimituksia koskeva ylijäämämaksu
1. Ylijäämämaksun lopullista tilittämistä varten kunkin tuottajan toimittamia määriä korotetaan tai alennetaan kertoimia käyttäen ja noudattaen komission vahvistamia ehtoja todellisen rasvapitoisuuden ja viiterasvapitoisuuden mahdollisen eron huomioon ottamiseksi.
2. Jos 1 kohdan mukaisesti tarkistettujen toimitusten kokonaismäärä on kansallisella tasolla tosiasiallisia toimituksia pienempi, ylijäämämaksu lasketaan tosiasiallisten toimitusten perusteella. Tässä tapauksessa kutakin alaspäin tehtävää tarkistusta vähennetään suhteellisesti siten, että tarkistettujen toimitusten kokonaismäärä vastaa tosiasiallisia toimituksia.
Jos 1 kohdan mukaisesti tarkistettujen toimitusten kokonaismäärä on tosiasiallisia toimituksia suurempi, ylijäämämaksu lasketaan tarkistettujen toimitusten perusteella.
3. Kunkin tuottajan ylijäämämaksua koskeva maksuosuus vahvistetaan jäsenvaltion päätöksellä sen jälkeen, kun kansallisen toimituskiintiön käyttämätön osa on jaettu uudelleen tai jätetty jakamatta, joko suhteessa kunkin tuottajan tilakohtaisiin kiintiöihin tai jäsenvaltioiden vahvistamin objektiivisin perustein:
a)
joko kansallisella tasolla sen määrän perusteella, jolla kunkin tuottajan kiintiö on ylittynyt;
b)
tai ensin ostajakohtaisesti ja tämän jälkeen tarvittaessa kansallisella tasolla.
81 artikla
Ostajien tehtävät
1. Ostajat vastaavat ylijäämämaksua koskevan tuottajien maksuosuuden perimisestä kyseisiltä tuottajilta ja maksavat jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle ennen komission vahvistamaa määräaikaa ja sen vahvistamaa menettelyä noudattaen maksuosuudet, jotka vähennetään ylityksen aiheuttaneille tuottajille maksetusta maidon hinnasta tai jotka peritään muulla asianmukaisella tavalla.
2. Jos yksi ostaja korvaa yhden tai useamman muun ostajan joko kokonaan tai osittain, meneillään olevan kahdentoista kuukauden jakson loppuajan osalta otetaan huomioon tuottajien käytettävissä olevat tilakohtaiset kiintiöt sen jälkeen, kun niistä on vähennetty jo toimitetut määrät ja niiden rasvapitoisuus on otettu huomioon. Tätä kohtaa sovelletaan myös silloin, kun tuottaja siirtyy yhdeltä ostajalta toiselle.
3. Jos tuottajan toimittamat määrät ylittävät viitekauden aikana kyseisen tuottajan käytettävissä olevan kiintiön, asianomainen jäsenvaltio voi päättää, että ostaja vähentää osan maidon hinnasta kaikkien sellaisten kyseisen tuottajan toimitusten osalta, jotka ylittävät kiintiön, ennakkona tuottajan maksuosuudesta jäsenvaltion vahvistamien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti. Jäsenvaltio voi vahvistaa erityisjärjestelyjä, jotta ostajat pystyisivät vähentämään tämän ennakon, jos tuottajat toimittavat useille ostajille.
82 artikla
Hyväksyntä
Ostajan asema edellyttää ennakkohyväksyntää, jonka jäsenvaltio myöntää komission vahvistamien perusteiden mukaisesti.
Komissio vahvistaa edellytykset, jotka tuottajien on täytettävä, ja tiedot, jotka näiden on toimitettava suoramyynnin yhteydessä.
83 artikla
Suoramyyntiä koskeva ylijäämämaksu
1. Suoramyynnin yhteydessä kunkin tuottajan ylijäämämaksua koskeva maksuosuus vahvistetaan jäsenvaltion päätöksellä sopivalla alueellisella tai kansallisella tasolla sen jälkeen, kun suoramyyntiin varatun kansallisen kiintiön käyttämätön osa on jaettu uudelleen tai jätetty jakamatta.
2. Jäsenvaltioiden on vahvistettava myytyjen tai luovutettujen maitotuotteiden valmistukseen myydyn, luovutetun tai käytetyn maidon kokonaismäärästä maksettavaa ylijäämämaksua koskevan tuottajien maksuosuuden laskentaperusta komission vahvistamien perusteiden mukaisesti.
3. Rasvapitoisuuden tarkistamista ei oteta huomioon ylijäämämaksun lopullisen tilitystä suoritettaessa.
4. Komissio määrittää, miten ja milloin ylijäämämaksu on maksettava jäsenvaltion toimivaltaiselle elimelle.
84 artikla
Liikaa maksetut tai maksamattomat määrät
1. Kun ylijäämämaksu on maksettava ja tuottajilta peritty maksuosuus on suurempi kuin kyseinen maksu toimitusten ja suoramyynnin yhteydessä, jäsenvaltio voi:
a)
käyttää ylijäämän kokonaan tai osittain 75 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden rahoittamiseen ja/tai
b)
jakaa sen kokonaan tai osittain tuottajille, jotka
-
kuuluvat etuoikeutettuihin luokkiin, jotka jäsenvaltio on ottanut käyttöön komission vahvistamien objektiivisten perusteiden ja määräaikojen mukaisesti, tai
-
ovat joutuneet poikkeukselliseen tilanteeseen, joka aiheutuu kansallisesta säännöksestä, joka ei liity tässä luvussa säädettyyn maitoa ja muita maitotuotteita koskevaan kiintiöjärjestelmään.
2. Jos on todettu, ettei ylijäämämaksua ole tarpeen maksaa, ostajien tai jäsenvaltion mahdollisesti perimät ennakot on palautettava viimeistään seuraavan kahdentoista kuukauden jakson päättyessä.
3. Jos ostaja ei ole noudattanut velvoitetta periä tuottajien maksuosuutta ylijäämämaksusta 81 artiklan mukaisesti, jäsenvaltio voi periä maksamattomat määrät suoraan tuottajalta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta seuraamuksia, joita se voi soveltaa sääntöjä rikkoneeseen ostajaan.
4. Jos tuottaja tai ostaja ei noudata maksuja koskevaa määräaikaa, jäsenvaltiolle on maksettava komission vahvistama viivästyskorko.
IV jakso
Menettelysäännökset
85 artikla
Täytäntöönpanosäännöt
Komissio hyväksyy tämän luvun soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, joihin voivat erityisesti kuulua:
a)
lisätiedot, jotka 57 artiklassa tarkoitettujen hyväksyttyjen yritysten on toimitettava, sekä hallinnollisia seuraamuksia ja yritysten hyväksynnän keskeyttämistä ja peruuttamista koskevat perusteet;
b)
58 artiklassa tarkoitettujen määrien ja 64 artiklassa tarkoitetun ylijäämämaksun vahvistaminen ja tiedoksi antaminen;
c)
poikkeukset 63 artiklassa säädetyistä vaatimuksista.
IV LUKU
Tukijärjestelmät
I jakso
Jalostustuki
I alajakso
Kuivattu rehu
86 artikla
Tukikelpoiset yritykset
1. Kuivarehualan tuotteita koskevaa jalostustukea myönnetään mainitun alan tuotteita jalostaville yrityksille, jotka kuuluvat vähintään yhteen seuraavista luokista:
a)
jalostaja, joka on tehnyt sopimuksia kuivattavan rehun tuottajien kanssa. Jos sopimus on tuottajan toimittaman rehun jalostusta koskeva tuotantosopimus, siinä on oltava lauseke, jossa jalostusyritys velvoitetaan maksamaan tuottajalle tuki, jonka se saa sopimuksen mukaisesti jalostettavalle määrälle;
b)
yritys, joka jalostaa itse tuottamaansa satoa tai, jos kyseessä on yritysryhmä, sen jäsenten tuottamaa satoa;
c)
yritys, joka on hankkinut raaka-aineensa sellaisilta luonnollisilta henkilöiltä tai oikeushenkilöiltä, jotka ovat tehneet sopimuksia kuivattavan rehun tuottajien kanssa.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu tuki maksetaan jalostuslaitoksesta pois kuljetetulle kuivatulle rehulle, joka täyttää seuraavat vaatimukset:
a)
sen kosteuspitoisuus on enintään 11-14 prosenttia sen mukaan, missä muodossa tuote on;
b)
raakavalkuaisen vähimmäispitoisuus kuiva-aineessa on:
i)
vähintään 15 prosenttia liitteessä I olevan IV osan a kohdassa ja b kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta;
ii)
vähintään 45 prosenttia liitteessä I olevan IV osan b kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta;
c)
tuote on laadultaan virheetöntä ja myyntikelpoista.
87 artikla
Ennakkokorvaus
1. Jalostusyrityksillä on oikeus ennakkomaksuun, joka on 19,80 euroa tonnilta tai 26,40 euroa tonnilta, jos ne ovat asettaneet vakuuden, joka on 6,60 euroa tonnilta.
Jäsenvaltioiden on tarvittavin tarkastuksin varmistettava hakijan oikeus tukeen. Ennakko maksetaan, kun oikeus tukeen on todettu.
Ennakko voidaan kuitenkin maksaa ennen kuin oikeus tukeen on todettu, jos jalostaja antaa vakuuden, jonka arvo on ennakkomaksun määrä 10 prosentilla korotettuna. Tämä vakuus toimii myös ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuna vakuutena. Se alennetaan ensimmäisessä alakohdassa vahvistetun määrän tasolle, kun oikeus tukeen on todettu, ja se vapautuu kokonaisuudessaan, kun tuen loppuosa maksetaan.
2. Ennakko voidaan maksaa vasta, kun kuivattu rehu on kuljetettu pois jalostusyrityksestä.
3. Jos kuivattua rehua jalostavalle yritykselle on maksettu ennakkoa, yritykselle myönnettävän tuen kokonaismäärän ja ennakon välinen erotus maksetaan ottaen huomioon 88 artiklan 2 kohdan säännökset.
4. Jos ennakko ylittää kokonaismäärän, johon jalostusyritys on oikeutettu 88 artiklan 2 kohdan soveltamisen jälkeen, jalostajan on pyynnöstä korvattava ylittävä määrä jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle.
88 artikla
Tuen määrä
1. Edellä 86 artiklassa säädetyksi tueksi vahvistetaan 33 euroa tonnilta.
2. Jos kuivatun rehun määrä, jolle tukea haetaan, jonain markkinointivuonna ylittää 89 artiklassa säädetyn taatun enimmäismäärän, tukea on poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, alennettava kussakin jäsenvaltiossa, jossa tuotanto ylittää taatun kansallisen määrän, vähentämällä menoja sen mukaisesti, mikä on kyseisen jäsenvaltion ylityksen prosentuaalinen osuus kaikkien ylitysten yhteismäärästä.
Komissio vahvistaa tämän alennuksen tasolle, jolla varmistetaan, että talousarviomenot eivät ylitä määrää, joka olisi toteutunut, jos taattua enimmäismäärää ei olisi ylitetty.
89 artikla
Taattu määrä
Markkinointivuosikohtaiseksi taatuksi enimmäismääräksi, jolle 86 artiklassa säädettyä tukea voidaan myöntää, vahvistetaan4 960 723 tonnia dehydratoitua ja/tai aurinkokuivattua rehua. Tämä määrä on jaettava kyseessä olevien jäsenvaltioiden kesken kansallisina taattuina enimmäismäärinä liitteessä XI olevan B kohdan mukaisesti.
90 artikla
Täytäntöönpanosäännöt
Komissio hyväksyy tämän alajakson täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt, jotka voivat erityisesti sisältää sääntöjä, jotka koskevat:
a)
yritysten tukea hakiessaan toimittamia ilmoituksia;
b)
tukikelpoisuuden määrittelemiseksi noudatettavia edellytyksiä, jotka liittyvät erityisesti varastokirjanpitoon ja muihin todistusasiakirjoihin;
c)
tässä alajaksossa säädetyn tuen ja ennakon myöntämistä sekä 87 artiklan 1 kohdassa säädettyjen vakuuksien vapauttamista;
d)
edellytyksiä ja perusteita, jotka 86 artiklassa tarkoitettujen yritysten on täytettävä, ja jos yritykset hankkivat raaka-aineensa luonnollisilta henkilöiltä tai oikeushenkilöiltä, tällaisten henkilöiden asettamia vakuuksia koskevia sääntöjä;
e)
jäsenvaltioiden soveltamia kuivattavan rehun ostajien hyväksyntää koskevia ehtoja;
f)
edellä 86 artiklan 2 kohdassa säädettyjen vaatimusten määrittelyperusteita;
g)
sopimusten tekemistä varten noudatettavia perusteita ja tietoja, jotka sopimusten on sisällettävä;
h)
edellä 89 artiklassa säädetyn taatun enimmäismäärän soveltamista;
i)
edellä 86 artiklassa säädettyjen vaatimusten lisäksi sovellettavia vaatimuksia, erityisesti karoteeni- ja kuitupitoisuuden osalta.
II alajakso
Kuiduntuotantoon tarkoitettu pellava
91 artikla
Tukikelpoisuus
1. Kuiduntuotantoon tarkoitettujen pellavanvarsien jalostustukea myönnetään hyväksytylle ensimmäiselle jalostajalle sen kuitumäärän mukaan, joka on tosiasiallisesti saatu niistä varsista, joista viljelijän kanssa on tehty myyntisopimus.
Jos niiden varsien omistusoikeus säilyy viljelijöillä, jotka nämä sopimuksesta antavat hyväksytyn ensimmäisen jalostajan jalostettaviksi, ja jos viljelijät osoittavat saattaneensa saadut kuidut markkinoille, tuki myönnetään kuitenkin viljelijöille.
Jos hyväksytty ensimmäinen jalostaja ja viljelijä ovat yksi ja sama henkilö, myyntisopimus korvataan asianosaisen sitoumuksella suorittaa jalostus itse.
2. Tämän alajakson soveltamiseksi ’hyväksytyllä ensimmäisellä jalostajalla’ tarkoitetaan luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä taikka luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden ryhmittymää - riippumatta siitä, mikä on ryhmittymän tai sen jäsenten oikeudellinen asema kansallisessa lainsäädännössä - jonka sen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on hyväksynyt, jonka alueella sen pellavakuituja tuottavat laitokset sijaitsevat.
92 artikla
Tuen määrä
1. Edellä 91 artiklassa säädetyn jalostustuen määräksi vahvistetaan 200 euroa tonnilta pitkiä pellavakuituja.
2. Tukea saavien kuitujen määrää rajoitetaan niiden pinta-alojen perusteella, joista on tehty 91 artiklassa tarkoitettu sopimus tai sitoumus.
Jäsenvaltioiden on vahvistettava ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut rajat siten, että noudatetaan 94 artiklassa tarkoitettuja taattuja kansallisia määriä.
93 artikla
Ennakkokorvaus
Hyväksytyn ensimmäisen jalostajan hakemuksesta 91 artiklassa tarkoitetusta tuesta maksetaan ennakkoa saatujen kuitujen määrien mukaan.
94 artikla
Taattu määrä
1. Tukikelpoisten pitkien pellavakuitujen markkinointivuosikohtaiseksi taatuksi enimmäismääräksi vahvistetaan 80 878 tonnia. Tämä määrä on jaettava tiettyjen jäsenvaltioiden kesken kansallisina taattuina määrinä liitteessä XI olevan A kohdan mukaisesti.
2. Kun jäsenvaltiossa saadut kuidut ovat peräisin toisessa jäsenvaltiossa tuotetuista varsista, kyseiset kuitumäärät kirjataan sen jäsenvaltion taattuun kansalliseen määrään, jossa varret on korjattu. Tuen maksaa jäsenvaltio, jonka taattuun kansalliseen määrään kirjaaminen on tehty.
95 artikla
Täytäntöönpanosäännöt
Komissio hyväksyy tämän alajakson täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt, jotka voivat erityisesti sisältää sääntöjä, jotka koskevat:
a)
edellä 91 artiklassa tarkoitettujen ensimmäisten jalostajien hyväksynnän edellytyksiä;
b)
edellytyksiä, joita hyväksyttyjen ensimmäisten jalostajien on noudatettava 91 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen myyntisopimusten ja sitoumusten osalta;
c)
vaatimuksia, joita viljelijöiden on noudatettava 91 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa;
d)
ominaisuuksia, jotka pitkillä pellavakuiduilla on oltava;
e)
edellytyksiä tuen ja ennakon myöntämiselle ja erityisesti varsien jalostamisesta esitettävää selvitystä;
f)
edellytyksiä, joita on noudatettava vahvistettaessa 92 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut rajat.
II jakso
Tuotantotuki
96 artikla
Tärkkelyksen tuotantotuki
1. Tuotantotukea voidaan myöntää:
a)
maissista, vehnästä tai perunasta saatavalle tärkkelykselle sekä tietyille johdannaisille, joita käytetään tiettyjen tuotteiden valmistukseen ja joita koskeva luettelon komissio laatii;
b)
seuraaville määrille Suomessa ja Ruotsissa ohrasta ja kaurasta kunakin markkinointivuonna saatavaa tärkkelystä, koska mainituissa jäsenvaltioissa ei ole muiden tärkkelyksen tuotannossa käytettävien viljalajien merkittävää kotimaista tuotantoa, sikäli kuin tuki ei lisää näistä kahdesta viljalajista saatavan tärkkelyksen tuotantoa:
i)
50 000 tonnia Suomessa,
ii)
10 000 tonnia Ruotsissa.
2. Komissio vahvistaa määräajoin 1 kohdassa tarkoitetun tuen määrän.
97 artikla
Tuotantotuki sokerialalla
1. Liitteessä I olevan III osan b-e kohdassa luetelluille sokerialan tuotteille voidaan myöntää tuotantotukea, jos 62 artiklan 2 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden valmistukseen ei ole saatavilla ylijäämäsokeria tai tuontisokeria taikka ylijäämäisoglukoosia tai ylijäämäinuliinisiirappia maailmanmarkkinahintaan.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu tuotantotuki vahvistetaan ottaen huomioon erityisesti tuontisokerin käytöstä alalle aiheutuvat kustannukset siinä tapauksessa, että sokeri olisi hankittava maailmanmarkkinoilta, sekä yhteisön markkinoilla saatavilla olevan ylijäämäsokerin hinta tai viitehinta, jos ylijäämäsokeria ei ole.
98 artikla
Myöntämisen edellytykset
Komissio vahvistaa tässä jaksossa tarkoitettujen tuotantotukien myöntämisen edellytykset sekä tuotantotukien määrän ja 97 artiklassa säädetyn sokerin tuotantotuen osalta tukikelpoiset tuotemäärät.
III jakso
Tuet maito- ja maitotuotealalla
99 artikla
Tuki eläinten ruokinnassa käytettävälle rasvattomalle maidolle ja rasvattomalle maitojauheelle
1. Eläinten ruokinnassa käytettävälle rasvattomalle maidolle ja rasvattomalle maitojauheelle myönnetään tukea komission myöhemmin määrittelemien edellytysten ja tuotevaatimusten mukaisesti.
Tässä artiklassa kirnupiimä ja kirnupiimäjauhe rinnastetaan rasvattomaan maitoon ja rasvattomaan maitojauheeseen.
2. Komissio vahvistaa tuen määrät ottaen huomioon seuraavat tekijät:
a)
rasvattomalle maitojauheelle 8 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohdassa vahvistettu viitehinta;
b)
tarjontatilanteen kehittyminen rasvattoman maidon ja rasvattoman maitojauheen osalta ja niiden rehuna käytön kehittyminen;
c)
vasikoiden hintojen kehityssuunnat;
d)
rasvattoman maitojauheen kanssa kilpailevien valkuaisaineiden markkinahintojen kehityssuunnat.
100 artikla
Tuki kaseiiniksi ja kaseinaateiksi jalostetulle rasvattomalle maidolle
1. Yhteisössä tuotetulle, kaseiiniksi ja kaseinaateiksi jalostetulle rasvattomalle maidolle myönnetään tukea komission myöhemmin määrittelemien, tällaista maitoa ja siitä valmistettuja kaseiinia ja kaseinaatteja koskevien edellytysten ja tuotevaatimusten mukaisesti.
2. Komissio vahvistaa tuen ottaen huomioon seuraavat tekijät:
a)
rasvattoman maitojauheen viitehinta tai ensiluokkaisen sumutuskuivatun rasvattoman maitojauheen markkinahinta, jos tämä hinta on viitehintaa suurempi;
b)
kaseiinin ja kaseinaattien markkinahinnat yhteisössä ja maailmanmarkkinoilla.
Tuki voi vaihdella sen mukaan, onko rasvaton maito jalostettu kaseiiniksi tai kaseinaateiksi sekä näiden tuotteiden laadun mukaan.
101 artikla
Tuki kerman, voin ja voiöljyn hankkimiseksi alennetuin hinnoin
Jos maitotuotteiden ylijäämiä muodostuu tai on vaarassa muodostua, komissio voi määrittelemiensä edellytysten mukaisesti päättää myöntää tukea, jonka avulla seuraavat tahot voivat hankkia kermaa, voita ja voiöljyä alennetuin hinnoin:
a)
voittoa tavoittelemattomat yhteisöt ja järjestöt;
b)
asevoimat ja asemaltaan vastaavat jäsenvaltioiden yksiköt;
c)
konditoriatuotteiden ja jäätelön valmistajat;
d)
muiden komission määrittelemien elintarvikkeiden valmistajat;
e)
voiöljyä sellaisenaan käyttävät kuluttajat.
102 artikla
Tuki maitotuotteiden toimittamiseksi koulujen oppilaille
1. Komission myöhemmin määrittelemille tietyille jalostetuille maitotuotteille, jotka kuuluvat CN-koodeihin 0401, 0403, 0404 90 ja 0406 tai CN-koodiin 2202 90, myönnetään yhteisön tukea komission määrittelemien edellytysten mukaisesti.
2. Poiketen siitä, mitä 180 artiklassa säädetään, jäsenvaltiot voivat yhteisön tuen lisäksi myöntää kansallista tukea 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden toimittamiseen koulujen oppilaille. Jäsenvaltiot voivat rahoittaa kansallisen tukensa maitoalalla kerätyillä maksuilla tai maitoalan muunlaisen osallistumisen avulla.
3. Täysmaidon osalta yhteisön tuki on 18,15 euroa/100 kg.
Komissio määrittelee muiden maitotuotteiden tuen määrät ottaen huomioon kyseisten tuotteiden maitopitoisuuden.
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua tukea myönnetään enintään 0,25 litralta maitoekvivalenttia oppilasta kohti päivässä.
IV jakso
Tuet oliiviöljy- ja syötäväksi tarkoitettujen oliivien alalla
103 artikla
Tuet toimijaorganisaatioille
1. Yhteisö rahoittaa jäsenvaltioiden asetuksen (EY) N:o 1782/2003 110 i artiklan 4 kohdan mukaisesti pidättämistä määristä 125 artiklassa tarkoitettujen toimijaorganisaatioiden laatimia kolmivuotisia toimintaohjelmia yhdellä tai useammalla seuraavista aloista:
a)
oliiviöljy- ja syötäväksi tarkoitettujen oliivien alan markkinoiden seuranta ja hallinnointi;
b)
oliivinviljelyn ympäristövaikutusten parantaminen;
c)
oliiviöljyn ja syötäväksi tarkoitettujen oliivien tuotannon laadun parantaminen;
d)
oliiviöljyn ja syötäväksi tarkoitettujen oliivien jäljitettävyysjärjestelmä sekä laadun varmentaminen ja suojaaminen, erityisesti loppukuluttajille myytävien oliiviöljyjen laadun tarkkailu kansallisten viranomaisten valvonnassa;
e)
toimijaorganisaatioiden toteuttamia oliiviöljyn laadun parantamiseen tähtääviä toimia koskevien tietojen levittäminen.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuille toimintaohjelmille myönnettävä yhteisön rahoitusosuuden enimmäismäärä on samansuuruinen kuin jäsenvaltioiden määristä pidättämä osuus. Rahoitusta voidaan myöntää tukikelpoisiin kustannuksiin seuraavien enimmäismäärien rajoissa:
a)
100 prosenttia 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetuilla aloilla toteutettavien toimien osalta;
b)
100 prosenttia käyttöomaisuuteen liittyvien investointien ja 75 prosenttia 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla alalla toteutettavien muiden toimien osalta;
c)
75 prosenttia sellaisten toimintaohjelmien osalta, joita toteuttavat hyväksytyt toimijaorganisaatiot vähintään kahdesta tuottajajäsenvaltiosta ainakin kolmessa kolmannessa maassa tai ei-tuottajajäsenvaltiossa 1 kohdan d ja e alakohdassa tarkoitetuilla aloilla, ja 50 prosenttia muiden näillä aloilla toteutettavien toimien osalta.
Jäsenvaltio myöntää lisärahoitusta, jonka määrä voi olla enintään 50 prosenttia kustannuksista, jotka eivät saa yhteisön rahoitusta.
Komissio vahvistaa tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt ja erityisesti menettelyt, joita sovelletaan jäsenvaltioiden suorittamaan toimintaohjelmien hyväksymiseen ja tällaisten ohjelmien tukikelpoisten toimien lajit.
3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että edellytykset yhteisön rahoituksen myöntämiseksi täyttyvät, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sellaisten erityissäännösten soveltamista, joita komissio voi antaa 194 artiklan mukaisesti. Tässä tarkoituksessa niiden on tarkastettava toimintaohjelmat ja toteutettava valvontasuunnitelma, joka sisältää riskianalyysiin perustuvan otoksen, joka koskee vähintään 30:tä prosenttia tuottajaorganisaatioista vuodessa ja kaikkia muita toimijaorganisaatioita, jotka saavat yhteisön rahoitusta tämän artiklan nojalla.
V jakso
Yhteisön tupakkarahasto
104 artikla
Tupakkarahasto
1. Perustetaan yhteisön tupakkarahasto, jäljempänä ’rahasto’, josta rahoitetaan toimenpiteitä seuraavilla aloilla:
a)
kaikissa muodoissa tapahtuvan tupakankulutuksen haittavaikutuksia koskevan tietämyksen parantaminen erityisesti tiedotus- ja valistustoimien avulla, tiedonkeruun parantaminen tupakankulutuksen suuntausten selvittämiseksi ja tupakointia yhteisössä koskevien epidemiologisten tutkimusten tekemiseksi sekä tupakoinnin ehkäisemistä koskeva tutkimus;
b)
erityistoimenpiteet, joilla autetaan tupakanviljelijöitä suuntaamaan tuotantonsa muihin kasvilajeihin tai muuhun työpaikkoja luovaan taloudelliseen toimintaan, sekä tutkimukset, jotka koskevat tupakanviljelijöiden mahdollisuuksia tähän.
2. Rahasto rahoitetaan:
a)
pidättämällä asetuksen (ETY) N:o 2075/92, sellaisena kuin sitä sovelletaan vuoden 2005 satoon asti, I osastossa säädetystä palkkiosta kaksi prosenttia satovuonna 2002 ja kolme prosenttia satovuosina 2003, 2004 ja 2005 kaikkien 1 kohdassa säädettyjen toimenpiteiden rahoittamiseksi;
b)
kalenterivuosina 2006 ja 2007 asetuksen (EY) N:o 1782/2003 110 m artiklan mukaisesti.
3. Komissio hyväksyy tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
VI jakso
Mehiläishoitoalaa koskevat erityissäännökset
105 artikla
Soveltamisala
1. Jäsenvaltiot voivat mehiläistuotteiden tuotantoon ja kaupan pitämiseen liittyvien yleisten edellytysten parantamiseksi laatia kolmen vuoden ajan sovellettavan kansallisen ohjelman, jäljempänä ’mehiläishoito-ohjelma’.
2. Poiketen siitä, mitä 180 artiklassa säädetään, perustamissopimuksen 87, 88 ja 89 artiklaa ei sovelleta:
a)
jäsenvaltioiden rahoitusosuuteen toimenpiteissä, joihin myönnetään yhteisön tukea tämän jakson säännösten mukaisesti;
b)
kansallisiin erityistukiin, joita myönnetään rakenteellisten tai luonnonolojen vuoksi epäedullisessa asemassa olevien mehiläistarhojen suojelemiseksi tai talouskehitysohjelmien osana, tuotantoon tai kaupan pitämiseen myönnettäviä tukia lukuun ottamatta.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava b alakohdassa tarkoitetuista tuista komissiolle salla kuin aikaan kuin ne toimittavat sille mehiläishoito-ohjelmansa 109 artiklan mukaisesti.
106 artikla
Tukikelpoiset toimenpiteet
Seuraavat toimenpiteet voivat sisältyä mehiläishoito-ohjelmaan:
a)
mehiläishoitajille ja mehiläishoitajien ryhmittymille annettava tekninen apu;
b)
varroapunkin torjunta;
c)
siirtohoidon järkeistäminen;
d)
hunajan fysikaalis-kemiallisia ominaisuuksia määrittäviä laboratorioita koskevat tukitoimenpiteet;
e)
tukitoimenpiteet yhteisön mehiläiskantojen lisäämiseksi;
f)
yhteistoiminta mehiläishoitoalaa ja mehiläistuotteita koskevan soveltavan tutkimuksen ohjelmien toteuttamiseen erikoistuneiden tahojen kanssa.
Maaseuturahastosta neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 (62) mukaisesti rahoitetut toimenpiteet eivät kuulu mehiläishoito-ohjelmien piiriin.
107 artikla
Tutkimus mehiläishoitoalan tuotannon ja kaupan pitämisen rakenteesta
Voidakseen päästä osallisiksi 108 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta osarahoituksesta jäsenvaltioiden on suoritettava tutkimus mehiläishoitoalan rakenteesta alueellaan sekä tuotannon että kaupan pitämisen osalta.
108 artikla
Rahoitus
1. Yhteisö osallistuu mehiläishoito-ohjelmien rahoitukseen 50 prosenttiin asti niistä jäsenvaltioille aiheutuvista menoista.
2. Jäsenvaltioiden on suoritettava mehiläishoito-ohjelmien osana toteutettuihin toimiin liittyvät menot kunakin vuonna 15 päivään lokakuuta mennessä.
109 artikla
Kuuleminen
Mehiläishoito-ohjelma on laadittava läheisessä yhteistyössä mehiläishoitoalan edustavien järjestöjen ja osuuskuntien kanssa. Se on toimitettava komissiolle hyväksyttäväksi.
110 artikla
Täytäntöönpanosäännöt
Komissio vahvistaa yksityiskohtaiset säännöt tämän jakson soveltamisesta.
VII jakso
Tuet silkkiäistoukka-alalla
111 artikla
Silkkiäistoukkien kasvattajille myönnettävä tuki
1. Tukea myönnetään yhteisössä kasvatetuille CN-koodiin ex 0106 90 00 kuuluville silkkiäistoukille ja CN-koodiin ex 0511 99 85 kuuluville silkkiäismunille.
2. Tukea myönnetään silkkiäistoukkien kasvattajille käytettyä silkkiäismunalaatikkoa kohden edellyttäen, että laatikot sisältävät myöhemmin määritettävän vähimmäismäärän silkkiäismunia ja että toukkien kasvatus on suoritettu asianmukaisesti loppuun.
3. Tuki yhtä käytettyä silkkiäismunalaatikkoa kohden on 133,26 euroa.
112 artikla
Täytäntöönpanosäännöt
Komissio hyväksyy tämän jakson soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat erityisesti 111 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua vähimmäismäärää.
II OSASTO
KAUPAN PITÄMISTÄ JA TUOTANTOA KOSKEVAT SÄÄNNÖT
I LUKU
Kaupan pitämistä koskevat vaatimukset ja tuotantoedellytykset
I jakso
Kaupan pitämistä koskevat vaatimukset
113 artikla
Kaupan pitämistä koskevat vaatimukset
1. Komissio voi säätää seuraavien alojen yhden tai useamman tuotteen kaupan pitämistä koskevista vaatimuksista:
a)
oliiviöljy ja syötäväksi tarkoitetut oliivit liitteessä I olevan VII osan a kohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta;
b)
banaanit;
c)
elävät kasvit.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut vaatimukset:
a)
vahvistetaan ottaen huomioon erityisesti:
i)
kyseisten tuotteiden erityispiirteet;
ii)
tarve varmistaa edellytykset näiden tuotteiden sujuvalle myynnille markkinoilla;
iii)
kuluttajien tarve saada riittäviä ja avoimia tuotetietoja;
iv)
liitteessä I olevan VII osan a kohdassa tarkoitettujen oliiviöljyjen osalta muutokset menetelmissä, joita käytetään näiden tuotteiden fysikaalisten, kemiallisten ja aistinvaraisten ominaisuuksien määrittämiseen;
b)
voivat koskea erityisesti laatua, luokittelua, painoa, kokoluokittelua, pakkaamista, käärimistä, varastointia, kuljetusta, tarjontamuotoa, alkuperää ja pakkausmerkintöjä.
3. Jollei komissio toisin säädä 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja perusteiden mukaisesti, tuotteita, joiden kaupan pitämistä koskevat vaatimukset on vahvistettu, voidaan pitää yhteisössä kaupan ainoastaan tällaisia vaatimuksia noudattaen.
Jäsenvaltioiden on tarkastettava, ovatko nämä tuotteet mainittujen vaatimusten mukaiset, ja sovellettava tarvittaessa seuraamuksia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sellaisten erityissäännösten soveltamista, joita komissio voi hyväksyä 194 artiklan mukaisesti.
114 artikla
Maidon ja maitotuotteiden kaupan pitämistä koskevat vaatimukset
1. Ihmisravinnoksi tarkoitettuja elintarvikkeita voidaan pitää kaupan maitona ja maitotuotteina ainoastaan, jos ne vastaavat liitteessä XII säädettyjä määritelmiä ja nimityksiä.
2. CN-koodiin 0401 kuuluvaa ihmisravinnoksi tarkoitettua maitoa voidaan pitää yhteisössä kaupan ainoastaan liitteen XIII ja erityisesti sen I kohdassa esitettyjen määritelmien mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisön lainsäädännössä säädettyjä poikkeuksia ja kansanterveyden suojelemiseen tähtäävien toimenpiteiden toteuttamista.
115 artikla
Rasvojen kaupan pitämistä koskevat vaatimukset
Liitteessä XV säädettyjä vaatimuksia on sovellettava seuraaviin ihmisravinnoksi tarkoitettuihin tuotteisiin, joiden rasvapitoisuus on vähintään 10 painoprosenttia mutta alle 90 painoprosenttia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 114 artiklan 1 kohdan säännösten tai eläinlääkintä- ja elintarvikealalla annettujen säännösten, joiden tarkoituksena on taata tuotteiden hygienia- ja terveysvaatimusten noudattaminen ja ihmisten ja eläinten terveyden suojelu, soveltamista:
a)
CN-koodeihin 0405 ja ex 2106 kuuluvat maitorasvat;
b)
CN-koodiin ex 1517 kuuluvat rasvat;
c)
kasvi- ja/tai eläintuotteista koostuvat CN-koodiin ex 1517 ja ex 2106 kuuluvat rasvat.
Rasvapitoisuuden, lisättyä suolaa lukuun ottamatta, on oltava vähintään kaksi kolmasosaa kuiva-aineesta.
Näitä vaatimuksia sovelletaan kuitenkin vain tuotteisiin, jotka säilyttävät kiinteän koostumuksensa 20 oC:n lämpötilassa ja jotka soveltuvat levitteiksi.
116 artikla
Muna- ja siipikarjanliha-alojen tuotteiden kaupan pitämistä koskevat vaatimukset
Muna- ja siipikarjanliha-alojen tuotteet on pidettävä kaupan liitteessä IV esitettyjen säännösten mukaisesti.
117 artikla
Humalan varmentaminen
1. Yhteisössä korjattuihin tai valmistettuihin humala-alan tuotteisiin on sovellettava varmentamismenettelyä.
2. Varmennustodistus voidaan antaa ainoastaan tuotteille, joiden laatu vastaa määrätylle kaupan pitämisen vaiheelle asetettuja vähimmäisvaatimuksia. Humalajauheelle, lupuliinipitoiselle humalajauheelle, humalauutteelle ja humalatuotteiden seoksille voidaan antaa varmennustodistus ainoastaan, jos näiden tuotteiden alfahappopitoisuus ei ole pienempi kuin sen humalan alfahappopitoisuus, josta ne on valmistettu.
3. Varmennustodistuksessa on ilmoitettava vähintään:
a)
humalan tuotantopaikka tai -paikat;
b)
sadonkorjuuvuosi tai -vuodet;
c)
lajike tai lajikkeet.
4. Humala-alan tuotteita voidaan pitää kaupan tai viedä ainoastaan, jos niille on annettu 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitettu varmennustodistus.
Jos on kyse humala-alan tuontituotteista, 158 artiklan 2 kohdassa säädettyä todistusta pidetään varmennustodistusta vastaavana.
5. Komissio voi toteuttaa 4 kohdasta poikkeavia toimenpiteitä:
a)
tiettyjen kolmansien maiden kaupan vaatimusten täyttämiseksi; tai
b)
tiettyjen erityiskäyttöön tarkoitettujen tuotteiden osalta.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuilla toimenpiteillä:
a)
ei saa vaikuttaa varmennustodistuksen saaneiden tuotteiden tavanomaiseen kaupan pitämiseen;
b)
on varmistettava, että vältetään kaikenlaiset näitä tuotteita koskevat epäselvyydet.
118 artikla
Oliiviöljyjen ja oliivin puristemassaöljyjen kaupan pitämistä koskevat vaatimukset
1. Liitteessä XV esitettyjen oliiviöljyjen ja oliivin puristemassaöljyjen kuvausten ja määritelmien käyttö on pakollista yhteisössä toteutettavassa kyseisten tuotteiden kaupan pitämisessä ja, sikäli kuin se on kansainvälisten pakottavien sääntöjen mukaista, kolmansien maiden kanssa käytävässä kaupassa.
2. Vähittäismyyntivaiheessa voidaan pitää kaupan ainoastaan liitteessä XV olevan 1 kohdan a ja b alakohdassa sekä 3 ja 6 kohdassa tarkoitettuja öljyjä.
II jakso
Tuotantoedellytykset
119 artikla
Kaseiinin ja kaseinaattien käyttö juuston valmistuksessa
Kaseiinien ja kaseinaattien käyttö juuston valmistuksessa edellyttää ennakkolupaa, joka myönnetään vain, jos tällainen käyttö on tuotteiden valmistamisen välttämätön edellytys.
120 artikla
Maatalousperäisen etyylialkoholin tuotantomenetelmä
Komissio voi vahvistaa perustamissopimuksen liitteessä I luetellusta tietystä maataloustuotteesta saatavan maatalousperäisen etyylialkoholin tuotantomenetelmän ja ominaisuudet.
III jakso
Menettelysäännöt
121 artikla
Vaatimusten, täytäntöönpanosääntöjen ja poikkeusten vahvistaminen
Komissio vahvistaa tämän luvun soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, jotka voivat koskea seuraavia:
a)
edellä 113 artiklassa tarkoitetut kaupan pitämistä koskevat vaatimukset, mukaan luettuina säännöt, jotka koskevat vaatimuksista tehtäviä poikkeuksia, vaatimuksissa edellytettyjen tietojen esittämistä ja vaatimusten soveltamista yhteisöön tuotaviin ja yhteisöstä vietäviin tuotteisiin;
b)
niiden määritelmien ja nimitysten osalta, joita voidaan 114 artiklan 1 kohdan mukaisesti käyttää maidon ja maitotuotteiden kaupan pitämisessä:
i)
luettelon laatiminen liitteessä XII olevan III kohdan 1 alakohdassa tarkoitetuista tuotteista ja tarvittaessa sen täydentäminen jäsenvaltioiden toimittamien luetteloiden perusteella;
ii)
liitteessä XII olevan II kohdan 2 alakohdan toisen alakohdan a alakohdassa esitetyistä nimityksistä laaditun luettelon täydentäminen tarvittaessa;
c)
edellä 115 artiklassa tarkoitettujen levitettävien rasvojen vaatimusten osalta:
i)
luettelo liitteessä XV olevan I kohdan 2 alakohdan kolmannen alakohdan a alakohdassa tarkoitetuista tuotteista jäsenvaltioiden komissiolle toimittamien luetteloiden perusteella;
ii)
edellä 115 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden koostumuksen ja tuotanto-ominaisuuksien valvontaan tarvittavat analyysimenetelmät;
iii)
yksityiskohtaiset säännöt näytteiden ottamisesta;
iv)
yksityiskohtaiset säännöt 115 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden markkinoita koskevien tilastotietojen saannista;
d)
liitteessä XIV olevassa A osassa esitettyjen, munien kaupan pitämistä koskevien säännösten osalta:
i)
määritelmät;
ii)
munien keruutiheys, toimittaminen, säilyttäminen ja käsittely;
iii)
laatuvaatimukset, erityisesti kuoren ulkonäkö, valkuaisen ja keltuaisen koostumus sekä ilmatilan korkeus;
iv)
painoluokitus poikkeuksineen;
v)
munien merkitseminen ja pakkauksissa olevat merkinnät sekä poikkeukset ja pakkaamojen osalta sovellettavat säännöt;
vi)
kolmansien maiden kanssa käytävä kauppa;
vii)
tuotantotavat;
e)
liitteessä XIV olevassa B osassa esitettyjen, siipikarjanlihan kaupan pitämistä koskevien säännösten osalta:
i)
määritelmät;
ii)
luettelo siipikarjanruhoista, kyseisten ruhojen osista ja muista eläimenosista, mukaan lukien hanhenmaksa, joihin sovelletaan liitteessä XIV olevaa B osaa;
iii)
liitteessä XIV olevan B osan III kohdan 1 kohdassa tarkoitetut luokitteluperusteet;
iv)
säännöt, jotka koskevat lopulliselle kuluttajalle tarkoitettua siipikarjanlihaa seuraavissa kaupallisissa asiakirjoissa, merkinnöissä, esillepanossa ja mainonnassa esitettäviä lisämerkintöjä sekä direktiivin 2000/13/EY 3 artiklan 1 kohdan 1 kohdassa tarkoitettu myyntinimike;
v)
vapaaehtoiset merkinnät, jotka koskevat käytettyä jäähdytysmenetelmää ja tuotantotyyppiä;
vi)
poikkeukset, joita voidaan soveltaa, kun on kyseessä toimitus leikkaamoon tai jalostuslaitokseen;
vii)
säännöt, joita sovelletaan prosentteina ilmaistavan veden imeytymisen osalta tuoreiden, jäädytettyjen ja pakastettujen ruhojen ja palojen valmistuksessa sekä tältä osin tehtävät merkinnät;
f)
liitteessä XIV olevassa C osassa esitettyjen, siitosmunien ja siipikarjan poikasten tuotantoa ja kaupan pitämistä koskevien säännösten osalta:
i)
määritelmät;
ii)
siitosmunia tai siipikarjan poikasia tuottavien tai kaupan pitävien laitosten rekisteröiminen;
iii)
siitosmuniin tehtävät merkinnät, mukaan lukien kolmansista maista tuotavat tai kolmansiin maihin vietävät munat, sekä pakkauksiin tehtävät merkinnät, samoin kuin kolmansista maista peräisin olevien poikasten osalta sovellettavat säännöt;
iv)
rekisterit, joita hautomojen on pidettävä;
v)
haudontalaitteesta poistettujen haudottujen munien mahdollinen käyttö muuhun tarkoitukseen kuin ihmisravinnoksi;
vi)
hautomojen ja muiden laitosten jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille toimittamat tiedot;
vii)
mukana seuraavat asiakirjat;
g)
edellä 117 artiklassa tarkoitettujen humala-alan tuotteiden laadulliset vähimmäisominaisuudet;
h)
käytettävät analyysimenetelmät tarvittaessa;
i)
edellä 119 artiklassa tarkoitettujen kaseiinin ja kaseinaattien käytön osalta:
i)
edellytykset, joiden mukaan jäsenvaltiot myöntävät luvat sekä sekoituksen enimmäisprosenttiosuudet objektiivisten perusteiden mukaisesti ottaen huomioon tekniseltä kannalta välttämättömät seikat;
ii)
velvollisuudet, joita i alakohdan mukaisesti luvan saaneiden yritysten on noudatettava.
II LUKU
Tuottajaorganisaatiot, toimialakohtaiset organisaatiot ja toimijaorganisaatiot
I jakso
Yleiset periaatteet
122 artikla
Tuottajaorganisaatiot
Jäsenvaltioiden on hyväksyttävä tuottajaorganisaatiot, jotka
a)
muodostuvat jonkin seuraavan alan tuottajista:
i)
humala-ala;
ii)
oliiviöljy- ja syötäväksi tarkoitettujen oliivien ala;
iii)
silkkiäistoukka-ala;
b)
on perustettu tuottajien aloitteesta;
c)
pyrkivät tiettyyn tavoitteeseen, esimerkiksi:
i)
keskittämään tarjontaa ja pitämään kaupan jäsenten tuotantoa;
ii)
mukauttamaan yhdessä tuotantoa markkinoiden vaatimuksiin ja parantamaan tuotetta;
iii)
edistämään tuotannon järkeistämistä ja koneistamista.
123 artikla
Toimialakohtaiset organisaatiot
Jäsenvaltioiden on hyväksyttävä toimialakohtaiset organisaatiot,
a)
joihin kuuluu edustajia taloudellisten toimien aloilta, jotka liittyvät seuraavien alojen tuotteiden tuotantoon, kauppaan ja/tai jalostukseen:
i)
oliiviöljy- ja syötäväksi tarkoitettujen oliivien ala;
ii)
tupakka-ala;
b)
jotka on perustettu kokonaan tai osittain niihin kuuluvien organisaatioiden tai yhteenliittymien aloitteesta;
c)
jotka pyrkivät tiettyyn tavoitteeseen, esimerkiksi:
i)
keskittämään ja sovittamaan yhteen jäsenten tuotteiden tarjontaa ja kaupan pitämistä;
ii)
mukauttamaan tuotantoa ja jalostusta markkinoiden vaatimuksiin ja parantamaan tuotetta;
iii)
edistämään tuotannon ja jalostuksen järkeistämistä ja koneistamista;
iv)
toteuttamaan tutkimuksia kestävistä tuotantomenetelmistä ja markkinoiden kehityksestä.
Silloin kun toimialakohtaiset organisaatiot harjoittavat toimintaansa useamman jäsenvaltion alueilla, hyväksynnän myöntää komissio ilman 188 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun komitean myötävaikutusta.
124 artikla
Tuottajaorganisaatioita ja toimialakohtaisia organisaatioita koskevat yhteiset säännökset
1. Edellä 122 artiklaa ja 123 artiklan ensimmäistä kohtaa sovelletaan rajoittamatta jäsenvaltioiden kansallisen lainsäädännön nojalla ja yhteisön lainsäädännön mukaisesti antamaa tuottajaorganisaatioiden ja toimialakohtaisten organisaatioiden hyväksyntää millä tahansa 1 artiklassa tarkoitetulla alalla, lukuun ottamatta 122 artiklassa ja 123 artiklan 1 kohdassa mainittuja aloja.
2. Asetusten (EY) N:o 865/2004, (EY) N:o 1952/2005 ja (EY) N:o 1544/2006 mukaisesti hyväksyttyjä tuottajaorganisaatioita pidetään tämän asetuksen 122 artiklan mukaisina hyväksyttyinä tuottajaorganisaatioina.
Asetusten (ETY) N:o 2077/92 ja (EY) N:o 865/2004 mukaisesti hyväksyttyjä toimialakohtaisia organisaatioita pidetään tämän asetuksen 123 artiklan mukaisina hyväksyttyinä toimialakohtaisina organisaatioina.
125 artikla
Toimijaorganisaatiot
Tässä asetuksessa toimijaorganisaatioihin katsotaan kuuluvan hyväksytyt tuottajaorganisaatiot, hyväksytyt toimialakohtaiset organisaatiot sekä oliiviöljy- ja syötäväksi tarkoitettujen oliivien alan muiden toimijoiden hyväksytyt organisaatiot ja niiden yhteenliittymät.
II jakso
Tupakka-alan toimialakohtaisia organisaatioita koskevat säännöt
126 artikla
Organisaatioon kuulumattomien toimijoiden maksamat jäsenmaksut
1. Jos yhdestä tai useammasta 2 kohdassa tarkoitetusta hyväksytyn toimialakohtaisen organisaation harjoittamasta toiminnasta aiheutuu yleistä taloudellista hyötyä taloudellisille toimijoille, joiden toiminta liittyy yhteen tai useampaan kyseessä olevaan tuotteeseen, hyväksynnän antanut jäsenvaltio tai, jos komissio on antanut hyväksynnän, komissioilman 195 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun komitean myötävaikutusta, voi päättää, että organisaatioon kuulumattomien yksittäisten toimijoiden tai ryhmien, jotka eivät ole organisaation jäseniä mutta jotka hyötyvät tästä toiminnasta, on maksettava organisaatiolle jäsenmaksuja vastaava määrä kokonaan tai osittain, siltä osin kuin tällaisten jäsenmaksujen on tarkoitus kattaa kyseisestä toiminnasta suoraan aiheutuneet kulut, hallinnollisia kustannuksia lukuun ottamatta.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen toimintojen on liityttävä johonkin seuraavista tavoitteista:
a)
tutkimus tuotteiden arvon lisäämiseksi erityisesti uusien kansanterveyttä vaarantamattomien käyttötapojen avulla;
b)
tupakanlehtien tai paalatun tupakan laadun parantamiseen tähtäävät tutkimukset;
c)
kasvinsuojeluaineiden käytön rajoittamisen mahdollistavia sekä maaperän ja ympäristön säilymisen turvaavia viljelymenetelmiä koskeva tutkimus.
3. Kyseessä olevien jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle päätöksistä, jotka ne aikovat tehdä 1 kohdan mukaisesti. Näitä päätöksiä ei saa soveltaa ennen kuin on kulunut kolme kuukautta päivästä, jona asiasta ilmoitettiin komissiolle. Tämän kolmen kuukauden aikana kuluessa komissio voi vaatia päätösehdotuksen hylkäämistä kokonaan tai osittain, jos yleinen taloudellinen etu, johon asiassa on vedottu, ei vaikuta perustellulta.
4. Kun komission tämän luvun säännösten mukaisesti hyväksymän toimialakohtaisen organisaation toteuttamat toimet edistävät yleistä taloudellista etua, komissio toimittaa päätösluonnoksensa jäsenvaltioille, joiden on esitettävä huomautuksensa kahden kuukauden kuluessa.
III jakso
Menettelysäännöt
127 artikla
Täytäntöönpanosäännöt
Komissio antaa tämän luvun soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat erityisesti yksittäisten alojen tuottajaorganisaatioiden, toimialakohtaisten organisaatioiden ja toimijaorganisaatioiden hyväksynnän edellytyksiä ja -menettelyjä, mukaan luettuina:
a)
erityistavoitteet, joihin tällaisten organisaatioiden on pyrittävä;
b)
tällaisten organisaatioiden perussäännöt;
c)
tällaisten organisaatioiden toiminta;
d)
poikkeukset 122, 123 ja 125 artiklassa säädetyistä vaatimuksista;
e)
toimialakohtaiseksi organisaation hyväksynnästä mahdollisesti aiheutuvat vaikutukset.
III OSA
KOLMANSIEN MAIDEN KANSSA KÄYTÄVÄ KAUPPA
I LUKU
Yleiset säännökset
128 artikla
Yleiset periaatteet
Jollei tässä asetuksessa tai sen nojalla annetuissa säännöksissä toisin säädetä, kolmansien maiden kanssa käytävässä kaupassa kielletään:
a)
vaikutukseltaan tulleja vastaavien maksujen kantaminen;
b)
kaikkien määrällisten rajoitusten tai vaikutukseltaan vastaavien toimenpiteiden soveltaminen.
129 artikla
Yhdistetty nimikkeistö
Tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden tariffiluokitteluun sovelletaan tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2658/2007 (63) säädetyn yhdistetyn nimikkeistön yleisiä tulkintasääntöjä ja sen soveltamista koskevia erityissääntöjä. Tämän asetuksen soveltamisen pohjalta saatu tullinimikkeistö, mukaan luettuina tarvittaessa liitteen III määritelmät, liitetään yhteiseen tullitariffiin.
II LUKU
Tuonti
I jakso
Tuontitodistukset
130 artikla
Tuontitodistukset
1. Komissio voi edellyttää seuraavien alojen yhden tai useamman tuotteen yhteisöön tuontia varten tuontitodistuksen esittämistä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tapauksia, joissa tämän asetuksen mukaisesti vaaditaan tuontitodistukset:
a)
vilja;
b)
riisi;
c)
sokeri;
d)
siemenet;
e)
oliivit ja syötäväksi tarkoitetut oliivit CN-koodeihin 1509, 1510 00, 0709 90 39, 0711 20 90, 2306 90 19, 1522 00 31 ja 1522 00 39 kuuluvien tuotteiden osalta;
f)
pellava ja hamppu, kun kyse on hampusta;
g)
banaanit;
h)
elävät kasvit;
i)
naudanliha;
j)
maito ja maitotuotteet;
k)
sianliha;
l)
lampaan- ja vuohenliha;
m)
munat;
n)
siipikarjanliha;
o)
maatalousperäinen etyylialkoholi.
2. Komissio ottaa 1 kohtaa soveltaessaan huomioon tuontitodistusten tarpeen kyseessä olevien markkinoiden hallinnoinnin ja erityisesti kyseisten tuotteiden tuonnin seurannan kannalta.
131 artikla
Todistusten myöntäminen
Jäsenvaltioiden on myönnettävä tuontitodistukset kaikille hakijoille riippumatta näiden sijoittautumispaikasta yhteisössä, jollei neuvoston asetuksessa tai muussa neuvoston säädöksessä toisin säädetä ja rajoittamatta tämän luvun soveltamiseksi toteutettuja toimenpiteitä.
132 artikla
Voimassaolo
Tuontitodistukset ovat voimassa kaikkialla yhteisössä.
133 artikla
Vakuus
1. Jollei komissio toisin säädä, todistusten myöntämisen edellytyksenä on vakuus, jolla taataan, että tuotteet tuodaan todistuksen voimassaoloaikana.
2. Ylivoimaista estettä lukuun ottamatta vakuus pidätetään kokonaan tai osittain, jos tuonti ei toteudu todistuksen voimassaoloaikana tai se toteutuu vain osittain.
134 artikla
Täytäntöönpanosäännöt
Komissio hyväksyy tämän jakson soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, mukaan luettuina todistusten voimassaoloajat ja vakuuden suuruus.
II jakso
Tuontitullit ja maksut
135 artikla
Tuontitullit
Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä, 1 artiklassa tarkoitettuihin tuotteisiin sovelletaan yhteisen tullitariffin tuontitulleja.
136 artikla
Viljojen tuontitullien laskeminen
1. Sen estämättä, mitä 135 artiklassa säädetään, CN-koodiin 1001 10 00, 1001 90 91, ex 1001 90 99 (korkealaatuinen tavallinen vehnä), 1002 00 00, 1005 10 90, 1005 90 00 ja 1007 00 90 (kylvämiseen tarkoitettua hybridiä lukuun ottamatta) kuuluvien tuotteiden tuontitulli on sama kuin näiden tuotteiden tuontihetkellä voimassa oleva interventiohinta 55 prosentilla korotettuna ja kyseiseen lähetykseen sovellettavalla cif-tuontihinnalla vähennettynä. Tämä tulli ei kuitenkaan voi olla korkeampi kuin yhdistetyn nimikkeistön pohjalta määritelty sopimustulli.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun tuontimaksun laskemista varten edustavat cif-tuontihinnat vahvistetaan säännöllisesti mainitussa kohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta.
137 artikla
Esikuoritun riisin tuontitullien laskeminen
1. Sen estämättä, mitä 135 artiklassa säädetään, komissio vahvistaa ilman 195 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun komitean myötävaikutusta CN-koodiin 1006 20 kuuluvan esikuoritun riisin tuontitullin kymmenen päivän kuluessa kyseessä olevan viitejakson päättymisestä liitteessä XVII olevan 1 kohdan mukaisesti.
Komissio vahvistaa ilman 195 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun komitean myötävaikutusta uuden sovellettavan tullin, jos mainitun liitteen mukaisesti tehdyt laskelmat osoittavat, että tullia on tarpeen muuttaa. Aiemmin vahvistettua tullia sovelletaan uuden sovellettavan tullin vahvistamiseen asti.
2. Liitteessä XVII olevassa 1 kohdassa tarkoitetun tuonnin laskemiseksi on otettava huomioon määrät, joille CN-koodiin 1006 20 kuuluvan esikuoritun riisin tuontitodistuksia myönnettiin vastaavalla viitejaksolla, lukuun ottamatta 138 artiklassa tarkoitetun Basmati-riisin tuontitodistuksia.
3. Vuosittainen viitemäärä on 449 678 tonnia. Osittainen viitemäärä vastaa kunakin markkinointivuonna puolta vuosittaisesta viitemäärästä.
138 artikla
Esikuoritun Basmati-riisin tuontitullien laskeminen
Sen estämättä, mitä 135 artiklassa säädetään, CN-koodeihin 1006 20 17 ja 1006 20 98 kuuluviin liitteessä XVIII lueteltuihin esikuoritun Basmati-riisin lajikkeisiin voidaan komission vahvistamin edellytyksin soveltaa tuontitullia, joka on nolla.
139 artikla
Hiotun riisin tuontitullien laskeminen
1. Sen estämättä, mitä 135 artiklassa säädetään, komissio vahvistaa ilman 195 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun komitean myötävaikutusta CN-koodiin 1006 30 kuuluvan osittain tai kokonaan hiotun riisin tuontitullin kymmenen päivän kuluessa kyseessä olevan viitejakson päättymisestä liitteessä XVII olevan 2 kohdan mukaisesti.
Komissio vahvistaa ilman 195 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun komitean myötävaikutusta uuden sovellettavan tullin, jos kyseisen liitteen mukaisesti tehdyt laskelmat osoittavat, että tullia on tarpeen muuttaa. Aiemmin vahvistettua tullia sovelletaan uuden sovellettavan tullin vahvistamiseen asti.
2. Liitteessä XVII olevassa 2 kohdassa tarkoitetun tuonnin laskemiseksi on otettava huomioon määrät, joille CN-koodiin 1006 30 kuuluvan osittain tai kokonaan hiotun riisin tuontitodistuksia myönnettiin vastaavalla viitejaksolla.
140 artikla
Rikkoutuneiden riisinjyvien tuontitullien laskeminen
Sen estämättä, mitä 135 artiklassa säädetään, CN-koodiin 1006 40 00 kuuluvien rikkoutuneiden riisinjyvien tuontitulli on 65 euroa tonnilta.
141 artikla
Lisätuontitullit
1. Yhden tai useamman 135-140 artiklassa säädetyn tullimaksun alaisen vilja-, riisi-, sokeri-, naudanliha-, maito- ja maitotuote-, sianliha-, lampaan- ja vuohenliha-, muna-, siipikarjanliha- ja banaanialan tuotteen tuonnissa on sovellettava lisätuontitullia kyseisestä tuonnista johtuvien epäsuotuisten vaikutusten ehkäisemiseksi ja torjumiseksi yhteisön markkinoilla, jos:
a)
tuontihinta alittaa tason, jonka yhteisö on ilmoittanut WTO:lle (”käynnistyshinta”);
b)
tuonnin määrä ylittää minä tahansa vuonna tietyn tason (”käynnistysmäärä”).
Käynnistysmäärä perustuu markkinoille pääsyn mahdollisuuksiin, jotka määritellään tapauksen mukaan tuonnin prosenttiosuutena edellisten kolmen vuoden vastaavasta kotimaisesta kulutuksesta.
2. Lisätuontitulleja ei määrätä, jos tuonti ei todennäköisesti häiritse yhteisön markkinoita tai jos vaikutukset ovat epäsuhteessa asetettuun tavoitteeseen nähden.
3. Edellä olevan 1 kohdan a alakohdan soveltamiseksi tuontihinnat määritellään tarkasteltavana olevan lähetyksen cif-tuontihintojen perusteella.
Cif-tuontihinnat tarkistetaan kyseisen tuotteen osalta maailmanmarkkinoilla tai yhteisön tuontimarkkinoilla todettujen edustavien hintojen perusteella.
142 artikla
Tuontitullien soveltamisen keskeyttäminen sokerialalla
Jotta varmistetaan 62 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden valmistamiseksi tarvittava saatavuus, komissio voi keskeyttää tuontitullien soveltamisen kokonaan tai osittain seuraavien tuotteiden tiettyjen määrien osalta:
a)
CN-koodiin 1701 kuuluva sokeri;
b)
CN-koodeihin 1702 30 10, 1702 40 10, 1702 60 10 ja 1702 90 30 kuuluva isoglukoosi.
143 artikla
Täytäntöönpanosäännöt
Komissio hyväksyy tämän jakson soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt täsmentäen erityisesti:
a)
edellä olevan 136 artiklan osalta:
i)
korkealaatuista tavallista vehnää koskevat vähimmäisvaatimukset;
ii)
huomioon otettavat hintanoteeraukset;
iii)
tarvittaessa mahdollisuuden antaa toimijoille tietyissä tapauksissa mahdollisuus saada sovellettavan tullin suuruus tietoonsa ennen kyseessä olevien lähetysten saapumista;
b)
edellä 141 artiklan osalta tuotteet, joihin lisätuontitulleja sovelletaan, sekä muut tarvittavat edellytykset mainitun artiklan 1 kohdan soveltamisen varmistamiseksi.
III jakso
Tuontikiintiön hallinnointi
144 artikla
Tariffikiintiöt
1. Komissio avaa 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden tuonnissa sovellettavat, perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti tehdyistä sopimuksista tai mistä tahansa muusta neuvoston säädöksestä johtuvat tariffikiintiöt ja hallinnoi niitä hyväksymiensä yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti.
2. Tariffikiintiöitä hallinnoidaan soveltamalla jotain seuraavista menetelmistä, niiden yhdistelmää tai jotain muuta asianmukaista menetelmää välttäen kaikenlaista toimijoihin kohdistuvaa syrjintää:
a)
hakemusten saapumisjärjestykseen perustuva menetelmä (”ensin tullutta palvellaan ensin” -periaate);
b)
menetelmä, jossa kiintiöt jaetaan suhteessa haettuihin määriin hakemusten jättöhetkellä (”samanaikaisen tarkastelun menetelmä”);
c)
perinteisiin kaupan järjestelyihin perustuva menetelmä (”perinteiset/uudet toimijat” -menetelmä).
3. Käytettävässä hallinnointimenetelmässä on tarvittaessa otettava riittävästi huomioon yhteisön markkinoiden hankintatarpeet ja tarve turvata näiden markkinoiden tasapaino.
145 artikla
Tariffikiintiöiden avaaminen
Komissio säätää vuosittaisista tariffikiintiöistä, jotka jaetaan tarvittaessa sopivalla tavalla vuoden ajalle, ja päättää käytettävästä hallinnointimenetelmästä.
146 artikla
Erityissäännöt
1. CN-koodeihin 0202 20 30, 0202 30 ja 0206 29 91 kuuluvan jäädytetyn ja jalostukseen tarkoitetun naudanlihan 54 703 tonnin tuontikiintiön osalta neuvosto voi perustamissopimuksen 37 artiklan 2 kohdassa määrättyä menettelyä noudattaen määrätä, että koko kiintiö tai osa siitä kattaa vastaavan määrän laatulihaa muuntokurssilla 4,375.
2. Espanjan 2 000 000 maissitonnin ja 300 000 durratonnin tuontitariffikiintiön sekä Portugalin 500 000 maissitonnin tuontitariffikiintiön osalta 148 artiklassa tarkoitettuihin yksityiskohtaisiin sääntöihin on sisällyttävä myös säännökset, jotka ovat tarpeen tariffikiintiötuonnin ja tarvittaessa kyseisten jäsenvaltioiden maksajavirastojen tuomien määrien julkisen varastoinnin ja kyseisten jäsenvaltioiden markkinoille saattamisen toteuttamiseksi.
147 artikla
Banaaneista kannettavat tullit
Tämän luvun soveltaminen ei rajoita neuvoston asetuksen (EY) N:o 1964/2005 (64) soveltamista.
148 artikla
Täytäntöönpanosäännöt
Komissio hyväksyy tämän jakson täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt ja erityisesti ne, jotka koskevat:
a)
takeita tuotteen luonteesta, lähtöpaikasta ja alkuperästä;
b)
edellä a alakohdassa tarkoitettujen takeiden tarkistamisen mahdollistavan asiakirjan hyväksymistä;
c)
tuontitodistusten myöntämisedellytyksiä ja voimassaoloaikaa.
IV jakso
Eräitä tuotteita koskevat erityissäännökset
I alajakso
Tuontia koskevat erityissäännökset vilja- ja riisialalla
149 artikla
Eri viljojen seosten tuonti
Liitteessä I olevan I osan a ja b kohtaan kuuluvista viljoista koostuviin seoksiin sovellettava tuontitulli on vahvistettava seuraavasti:
a)
jos seos koostuu kahdesta tällaisesta viljasta, tuontitulli on se, jota sovelletaan:
i)
painoltaan suurempaan ainesosaan, jos se on vähintään 90 prosenttia seoksen painosta;
ii)
ainesosaan, jolla on korkeampi tuontitulli, jos kumpikaan ainesosista ei ole vähintään 90 prosenttia seoksen painosta;
b)
jos seos koostuu useammasta kuin kahdesta tällaisesta viljasta ja jos useista viljoista kukin on enemmän kuin 10 prosenttia seoksen painosta, seokseen sovellettava tuontitulli on korkein näihin viljoihin sovellettavista tuontitulleista, siinäkin tapauksessa, että kahdella tai useammalla niistä on sama tuontitulli.
Jos ainoastaan yksi vilja on enemmän kuin 10 prosenttia seoksen painosta, sovellettava tuontitulli on tähän viljaan sovellettava tuontitulli;
c)
kaikissa a ja b alakohdan soveltamisalaan kuulumattomissa tapauksissa sovellettava tuontitulli on seokseen kuuluviin viljoihin sovellettavista tuontitulleista korkein, siinäkin tapauksessa, että kahdella tai useammalla viljalla on sama tuontitulli.
150 artikla
Viljoista ja riisistä koostuvien seosten tuonti
Yhdestä tai useammasta liitteessä I olevan I osan a ja b kohtaan kuuluvasta viljasta sekä yhdestä tai useammasta liitteessä I olevan II osan a ja b kohtaan kuuluvasta tuotteesta koostuviin seoksiin sovellettava tuontitulli on se, jota sovelletaan ainesosaan tai tuotteeseen, jolla on korkein tuontitulli.
151 artikla
Riisiseosten tuonti
Useampiin eri jalostusryhmiin tai -asteisiin luokiteltavasta riisistä koostuviin seoksiin taikka useampiin eri jalostusryhmiin tai -asteisiin luokiteltavasta riisistä ja rikkoutuneista riisinjyvistä koostuviin sekoituksiin sovellettava tuontitulli on se, jota sovelletaan:
a)
painoltaan suurimpaan ainesosaan, jos se on vähintään 90 prosenttia seoksen painosta;
b)
ainesosaan, jolla on korkein tuontitulli, jos yksikään ainesosista ei ole vähintään 90 prosenttia seoksen painosta.
152 artikla
Tariffiluokittelun sovellettavuus
Jos 149-151 artiklassa säädettyä tuontitullin vahvistamismenettelyä ei voida soveltaa, mainituissa artikloissa tarkoitettuihin seoksiin sovellettava tulli on seosten tariffiluokittelun perusteella määritelty tulli.
II alajakso
Sokerin tuontietuusjärjestelyt
153 artikla
Perinteinen hankintatarve puhdistusta varten
1. Sen estämättä, mitä 52 artiklan 1 kohdassa säädetään, puhdistettavaksi tarkoitetun sokerin perinteiseksi hankintatarpeeksi yhteisössä vahvistetaan markkinointivuotta kohden 2 424 735 tonnia valkoisena sokerina ilmaistuna.
Perinteinen hankintatarve jakautuu markkinointivuonna 2008/2009 seuraavasti:
a)
Bulgaria 198 748 tonnia;
b)
Ranska 296 627 tonnia;
c)
Italia 100 000 tonnia;
d)
Portugali 291 633 tonnia;
e)
Romania 329 636 tonnia;
f)
Slovenia 19 585 tonnia;
g)
Suomi 59 925 tonnia;
h)
Yhdistynyt kuningaskunta 1 128 581 tonnia.
2. Edellä 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua perinteistä hankintatarvetta korotetaan 65 000 tonnilla. Tämä määrä koskee raakaa ruokosokeria, ja se varataan markkinointivuodeksi 2008/2009 ainoata Portugalissa vuonna 2005 toiminnassa olevaa sokerijuurikkaan jalostustehdasta varten. Tätä jalostustehdasta pidetään päätoimisena puhdistamona.
3. Puhdistettavaksi tarkoitetun sokerin tuontitodistuksia saa myöntää vain päätoimisille puhdistamoille sillä edellytyksellä, että asianomaiset määrät eivät ylitä määriä, jotka saadaan tuoda 1 kohdassa tarkoitetun perinteisen hankintatarpeen puitteissa. Todistuksia voidaan siirtää ainoastaan päätoimisten puhdistamojen kesken, ja niiden voimassaolo lakkaa sen markkinointivuoden lopussa, jolle ne on myönnetty.
Tätä kohtaa sovelletaan markkinointivuoteen 2008/2009 ja kunkin seuraavan markkinointivuoden ensimmäisiin kolmeen kuukauteen.
4. Tuontitullien soveltaminen liitteessä XIX tarkoitetuista valtioista peräisin olevaan puhdistettavaksi tarkoitettuun, CN-koodiin 1701 11 10 kuuluvaan ruokosokeriin keskeytetään sellaisen täydentävän määrän osalta, joka tarvitaan markkinointivuonna 2008/2009 päätoimisten puhdistamojen riittävien hankintojen varmistamiseksi.
Komissio vahvistaa täydentävän määrän, joka perustuu 1 kohdassa tarkoitetun perinteisen hankintatarpeen ja puhdistettavaksi tarkoitetun sokerin hankintaennusteiden väliseen tasapainoon kyseessä olevana markkinointivuonna. Komissio voi tarkistaa tätä tasapainoa markkinointivuoden aikana, ja se voi perustua kulutukseen tarkoitetun raakasokerin historiallisiin kiinteisiin arvioihin.
154 artikla
Takuuhinta
1. AKT-maista/Intiasta peräisin olevalle sokerille vahvistettuja takuuhintoja sovelletaan tuotaessa vakiolaatuista raakasokeria ja valkoista sokeria:
a)
vähiten kehittyneistä maista neuvoston asetuksen (EY) N:o 980/2005 (65) 12 ja 13 artiklassa tarkoitettujen järjestelyjen mukaisesti;
b)
liitteessä XIX luetelluista valtioista silloin kun kyseessä on 153 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu täydentävä määrä.
2. Takuuhintaista sokeria koskevissa tuontitodistushakemuksissa on oltava mukana vientimaan viranomaisten myöntämä vientitodistus, jossa todistetaan sokerin olevan asianomaisissa sopimuksissa vahvistettujen sääntöjen mukaista.
155 artikla
Sokeripöytäkirjan mukaiset sitoumukset
Komissio voi toteuttaa toimenpiteitä varmistaakseen, että AKT-maista/Intiasta peräisin oleva sokeri tuodaan yhteisöön AKT-EY-kumppanuussopimuksen liitteessä V olevassa pöytäkirjassa nro 3 ja Euroopan yhteisön ja Intian tasavallan välisessä ruokosokeria koskevassa sopimuksessa vahvistetuin edellytyksin. Nämä toimenpiteet voivat tarvittaessa poiketa tämän asetuksen 153 artiklasta.
156 artikla
Täytäntöönpanosäännöt
Komissio hyväksyy yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat tämän alajakson soveltamista erityisesti kansainvälisten sopimusten noudattamiseksi. Ne voivat sisältää myös muutoksia liitteeseen XIX.
III alajakso
Hampun tuontia koskevat erityissäännökset
157 artikla
Hampun tuonti
1. Seuraavia tuotteita voidaan tuoda yhteisöön vain, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
CN-koodiin 5302 10 00 kuuluvan raa'an hampun on täytettävä asetuksen (EY) N:o 1782/2003 52 artiklassa säädetyt edellytykset;
b)
CN-koodiin ex 1207 99 15 kuuluvien, kylvettäviksi tarkoitettujen hampunsiementen mukana on oltava selvitys siitä, että tetrahydrokannabinolipitoisuus (THC) ei ylitä asetuksen (EY) N:o 1782/2003 52 artiklan mukaisesti vahvistettua pitoisuutta;
c)
CN-koodiin 1207 99 91 kuuluvia, muita kuin kylvettäviksi tarkoitettuja hampunsiemeniä tuovat vain jäsenvaltion hyväksymät tuojat, jotta varmistetaan, että tällaisia siemeniä ei käytetä kylvämiseen.
2. Tämän artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa säädettyjen tuotteiden yhteisöön tuontiin on tämän artiklan 1 kohdassa säädettyjen edellytysten täyttymisen määrittelemistä varten sovellettava tarkastuksia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta komission 194 artiklan mukaisesti mahdollisesti antamien erityissäännösten soveltamista.
3. Tämän artiklan soveltaminen ei rajoita niiden tiukempien säännösten soveltamista, joita jäsenvaltiot ovat antaneet perustamissopimuksen ja WTO:n maataloussopimukseen perustuvien velvoitteiden noudattamiseksi.
IV alajakso
Humalan tuontia koskevat erityissäännökset
158 artikla
Humalan tuonti
1. Humala-alan tuotteita voidaan tuoda kolmansista maista ainoastaan, jos niiden laatuominaisuudet vastaavat vähintään yhteisössä korjatuille ja yhteisössä korjatuista tuotteista valmistetuille tuotteille vahvistettuja vaatimuksia.
2. Tuotteilla katsotaan olevan 1 kohdassa tarkoitetut ominaisuudet, jos niiden mukana seuraa alkuperämaan viranomaisten myöntämä ja 117 artiklassa tarkoitettua varmennustodistusta vastaavaksi todettu todistus.
Humalajauheen, lupuliinipitoisen humalajauheen, humalauutteen ja humalatuotteiden seosten osalta todistus voidaan todeta varmennustodistusta vastaavaksi ainoastaan, jos kyseisten tuotteiden alfahappopitoisuus ei ole pienempi kuin sen humalan alfahappopitoisuus, josta ne on valmistettu.
Todistusten vastaavuus on tarkastettava komission hyväksymiä yksityiskohtaisia sääntöjä noudattaen.
V jakso
Suojatoimenpiteet ja sisäinen jalostus
159 artikla
Suojatoimenpiteet
1. Jollei tämän artiklan 3 kohdasta muuta johdu, komissio toteuttaa yhteisöön suuntautuvaa tuontia vastaan suojatoimenpiteitä neuvoston asetusten (EY) N:o 519/94 (66) ja (EY) N:o 3285/94 (67) mukaisesti.
2. Jollei muiden neuvoston säädösten nojalla toisin säädetä, komissio toteuttaa tämän artiklan 3 kohdan mukaisesti suojatoimenpiteitä sellaista yhteisöön suuntautuvaa tuontia vastaan, josta määrätään perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti tehdyissä kansainvälisissä sopimuksissa.
3. Komissio voi toteuttaa ilman 195 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun komitean myötävaikutusta 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet jonkin jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan. Jos komissio saa jäsenvaltiolta tällaisen pyynnön, se tekee asiasta päätöksen viiden työpäivän kuluessa pyynnön vastaanottamisesta.
Jäsenvaltioille ilmoitetaan tällaisista toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi.
Mikä tahansa jäsenvaltio voi saattaa komission 1 ja 2 kohdan mukaisesti tekemän päätöksen neuvoston käsiteltäväksi viiden työpäivän kuluessa sen tiedoksisaamisesta. Neuvosto kokoontuu viipymättä. Se voi määräenemmistöllä muuttaa tai kumota kyseisen päätöksen yhden kuukauden kuluessa päivästä, jona se saatettiin neuvoston käsiteltäväksi.
4. Jos komissio katsoo, että mikä tahansa 1 tai 2 kohdan mukaisesti toteutettu suojatoimenpide olisi kumottava tai sitä olisi muutettava, se toimii seuraavasti:
a)
jos toimenpiteestä on päättänyt neuvosto, komissio ehdottaa neuvostolle suojatoimenpiteen muuttamista tai kumoamista. Neuvosto päättää asiasta määräenemmistöllä;
b)
kaikissa muissa tapauksissa komissio kumoaa yhteisön suojatoimenpiteet tai muuttaa niitä ilman 195 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun komitean myötävaikutusta.
160 artikla
Sisäisen jalostusmenettelyn keskeyttäminen
1. Jos yhteisön markkinat häiriintyvät tai uhkaavat häiriintyä sisäisen jalostusmenettelyn vuoksi, komissio voi jonkin jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan keskeyttää osittain tai kokonaan sisäisen jalostusmenettelyn käytön vilja-, riisi-, sokeri-, oliiviöljy- ja syötäväksi tarkoitettujen oliivien, naudanliha-, maito- ja maitotuote-, sianliha-, lampaan- ja vuohenliha-, muna-, siipikarjanliha-alan ja maatalousperäisen etyylialkoholialan tuotteiden osalta. Jos komissio saa jäsenvaltiolta tällaisen pyynnön, se tekee asiasta päätöksen viiden työpäivän kuluessa pyynnön vastaanottamisesta.
Jäsenvaltioille ilmoitetaan tällaisista toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi.
Mikä tahansa jäsenvaltio voi saattaa komission ensimmäisen alakohdan mukaisesti toteuttaman toimenpiteen neuvoston käsiteltäväksi viiden työpäivän kuluessa sen tiedoksisaamisesta. Neuvosto kokoontuu viipymättä. Se voi määräenemmistöllä muuttaa tai kumota kyseisen toimenpiteen yhden kuukauden kuluessa päivästä, jona se saatettiin neuvoston käsiteltäväksi.
2. Siinä määrin kuin se on tarpeen maatalouden yhteisen markkinajärjestelyn moitteettoman toiminnan kannalta, neuvosto voi perustamissopimuksen 37 artiklan 2 kohdassa vahvistettua menettelyä noudattaen kieltää sisäisen jalostusmenettelyn käytön osittain tai kokonaan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta.
III LUKU
Vienti
I jakso
Vientitodistukset
161 artikla
Vientitodistukset
1. Komissio voi edellyttää seuraavien alojen yhden tai useamman tuotteen yhteisöstä vientiä varten vientitodistuksen esittämistä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tapauksia, joissa tämän asetuksen mukaisesti vaaditaan vientitodistuksia:
a)
vilja;
b)
riisi;
c)
sokeri;
d)
oliiviöljy ja syötäväksi tarkoitetut oliivit liitteessä I olevan VII osan a kohdassa tarkoitetun oliiviöljyn osalta;
e)
naudanliha;
f)
maito ja maitotuotteet;
g)
sianliha;
h)
lampaan- ja vuohenliha;
i)
munat;
j)
siipikarjanliha;
k)
maatalousperäinen etyylialkoholi.
Komissio ottaa ensimmäistä alakohtaa soveltaessaan huomioon vientitodistusten tarpeen kyseessä olevien markkinoiden hallinnoinnin ja erityisesti kyseisten tuotteiden viennin seurannan kannalta.
2. Edellä olevaa 131-133 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin.
3. Komissio vahvistaa 1 ja 2 kohdan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, mukaan luettuina todistusten voimassaoloajat ja vakuuden suuruuden.
II jakso
Vientituet
162 artikla
Vientitukien soveltamisala
1. Jotta vienti olisi maailmanmarkkinanoteerausten ja -hintojen perusteella mahdollista sekä perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti tehdyistä sopimuksista johtuvissa rajoissa, mainittujen noteerausten tai hintojen ja yhteisön hintojen välinen erotus voidaan seuraavien tuotteiden osalta kattaa vientituella:
a)
seuraavien alojen tuotteet, jotka viedään sellaisenaan:
i)
vilja;
ii)
riisi;
iii)
sokeri liitteessä I olevan III osan b, c, d ja g kohdassa lueteltujen tuotteiden osalta;
iv)
naudanliha;
v)
maito ja maitotuotteet;
vi)
sianliha;
vii)
munat;
viii)
siipikarjanliha;
b)
edellä a alakohdan i, ii, iii, v ja vii alakohdassa luetellut tuotteet, jotka viedään liitteissä XX ja XXI lueteltuina tavaroina.
Kun kyse on liitteessä XX olevassa IV osassa lueteltuina tuotteina vietävistä maidosta ja maitotuotteista, vientitukia voidaan myöntää ainoastaan liitteessä I olevan XVI osan a-e ja g kohdassa luetelluille tuotteille.
2. Vientituki tuotteille, jotka viedään liitteissä XX ja XXI lueteltuina jalostettuina tavaroina, ei saa olla suurempi kuin samojen, sellaisenaan vietävien tuotteiden vientituki.
3. Tiettyjen viljasta saatavien alkoholipitoisten juomien valmistuksen erityispiirteiden huomioon ottamiseksi komissio voi mukauttaa 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen vientitukien myöntämisperusteita ja valvontamenetelmiä tarpeellisessa määrin tähän erityistilanteeseen soiviksi.
163 artikla
Vientituen jakaminen
Määrät, jotka voidaan viedä vientituella, myönnetään noudattamalla menetelmää, joka:
a)
sopii parhaiten tuotteen luonteeseen ja kyseiseen markkinatilanteeseen ja jolla hyödynnetään käytettävissä olevia voimavaroja mahdollisimman tehokkaasti ottaen huomioon yhteisön viennin tehokkuus ja rakenne, aiheuttamatta kuitenkaan syrjintää kyseessä olevien toimijoiden ja etenkin suurten ja pienten toimijoiden välillä;
b)
on toimijoille hallinnollisesti kevein, kun hallinnolliset vaatimukset otetaan huomioon.
c)
estää kaikenlaisen syrjinnän kyseessä olevien toimijoiden välillä.
164 artikla
Vientituen vahvistaminen
1. Vientituki on samansuuruinen kaikkialla yhteisössä. Se voi vaihdella määräpaikan mukaan, erityisesti jos maailmanmarkkinatilanne, tiettyjen markkinoiden erityisvaatimukset tai perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti tehdyistä sopimuksista johtuvat velvoitteet niin edellyttävät.
2. Komissio vahvistaa vientituet.
Vientituet voidaan vahvistaa:
a)
säännöllisin määräajoin;
b)
sellaisia tuotteita koskevilla tarjouskilpailuilla, joiden osalta on ennen tämän asetuksen soveltamisen aloittamista 204 artiklan 2 kohdan mukaisesti säädetty tällaisesta menettelystä.
Tarjouskilpailulla vahvistettua tukea lukuun ottamatta luettelo tuotteista, joille myönnetään vientitukea, sekä vientitukien määrä on vahvistettava vähintään kerran kolmessa kuukaudessa. Vientituen määrä voi kuitenkin pysyä samana pidempään kuin kolme kuukautta ja tarvittaessa komissio voi ilman 195 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun komitean myötävaikutusta tarkistaa sitä muuna ajankohtana joko jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan.
3. Tiettyä tuotetta koskevia vientitukia vahvistettaessa on otettava huomioon yksi tai useampi seuraavista seikoista:
a)
vallitseva tilanne ja kehitysnäkymät seuraavien seikkojen osalta:
-
kyseisen tuotteen hinnat ja saatavuus yhteisön markkinoilla,
-
kyseisen tuotteen hinnat maailmanmarkkinoilla;
b)
yhteisen markkinajärjestelyn tavoitteet, joiden tarkoituksena on taata tasapaino markkinoilla sekä hintojen ja kaupan luonnollinen kehitys;
c)
tarve välttää häiriöitä, jotka saattavat luoda pitkäaikaista epätasapainoa kysynnän ja tarjonnan välillä yhteisön markkinoilla;
d)
suunnitellun viennin taloudelliset näkymät;
e)
perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti tehdyistä sopimuksista johtuvat rajoitukset;
f)
tarve säilyttää tasapaino yhteisöstä kolmansiin maihin jalostettuina tuotteina vietävien maatalouden perustuotteiden ja kolmansista maista tuotavien sisäiseen jalostukseen tarkoitettujen tuotteiden käytön välillä;
g)
suotuisimmat kaupan pitämisen kustannukset ja kuljetuskustannukset yhteisön markkinoilta yhteisön satamiin tai muihin vientipaikkoihin, mukaan luettuina kuljetuskustannukset määrämaihin;
h)
kysyntä yhteisön markkinoilla;
i)
sianliha-, muna- ja siipikarjanliha-alojen osalta näiden alojen tuotteiden tuottamiseen yhteisössä tarvittavan rehuviljamäärän hintojen erotus yhteisön sisällä ja maailmanmarkkinoilla.
4. Komissio voi vahvistaa vientitukiin sovellettavan korjausmäärän vilja- ja riisialojen osalta. Komissio voi kuitenkin ilman 195 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun komitean myötävaikutusta tarvittaessa muuttaa korjausmääriä.
Ensimmäistä alakohtaa voidaan soveltaa myös tuotteisiin, jotka viedään liitteessä XX lueteltuina tavaroina.
165 artikla
Varastossa olleen maltaan vientituki
Edellisen markkinointivuoden lopussa varastossa olleen maltaan tai mainittuna aikana varastossa olleesta ohrasta valmistetun maltaan vientiin sovelletaan markkinointivuoden kolmen ensimmäisen kuukauden aikana tukea, jota olisi sovellettu kyseisen vientitodistuksen osalta edellisen markkinointivuoden viimeisen kuukauden aikana toteutuneeseen vientiin.
166 artikla
Vientituen tarkistaminen viljan osalta
Jollei komissio toisin säädä, komissio tarkistaa liitteessä I olevan I osan a ja b kohdassa luetelluille tuotteille maksettavaa, 167 artiklan 2 kohdan mukaisesti vahvistettua vientitukea interventiohintaan sovellettavien kuukausittaisten korotusten ja tarvittaessa tämän hinnan muutosten mukaisesti.
Ensimmäistä kohtaa voidaan soveltaa kokonaan tai osittain liitteessä I olevan I osan c ja d kohdassa lueteltuihin tuotteisiin sekä liitteessä I olevassa I osassa tarkoitettuihin tuotteisiin, jotka viedään liitteessä XX olevassa I osassa tarkoitettuina tavaroina. Siinä tapauksessa ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua tarkistusta korjataan soveltamalla kuukausittaiseen korotukseen kerrointa, joka kuvaa suhdetta perustuotteen määrän ja vietävän jalostustuotteen sisältämän tai vietävässä kauppatavarassa käytetyn perustuotteen määrän välillä.
167 artikla
Vientituen myöntäminen
1. Edellä 162 artiklan 1 kohdan a alakohdassa luetelluille sellaisenaan vietäville tuotteille voivaan myöntää tukea vain hakemuksesta ja esittämällä asianmukaisen vientitodistuksen.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin tuotteisiin sovelletaan vientitodistuksen hakemispäivänä sovellettavaa vientitukea tai tapauksen mukaan asianomaiseen tarjousmenettelyyn perustuvaa vientitukea ja eriytetyn tuen osalta vientitukea, jota kyseisenä päivänä sovelletaan:
a)
todistuksessa esitettyyn määräpaikkaan; tai
b)
tapauksen mukaan todelliseen määräpaikkaan, jos se ei ole sama kuin todistuksessa mainittu määräpaikka, jolloin sovellettava määrä ei saa olla suurempi kuin vientitodistuksessa mainittuun määräpaikkaan sovellettava määrä.
Komissio voi toteuttaa asianmukaisia toimenpiteitä tässä kohdassa säädetyn jouston väärinkäytön välttämiseksi.
3. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, komissio voi päättää, että vientitodistukset voidaan siitosmunien ja päivänikäisten untuvikkojen osalta myöntää jälkikäteen.
4. Neuvoston asetuksen (EY) N:o 3448/93 (68) 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen voidaan päättää, että 1 ja 2 kohtaa sovelletaan tämän asetuksen 162 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin tavaroihin.
5. Komissio voi myöntää poikkeuksia 1 ja 2 kohdasta elintarvikeaputoimien yhteydessä vientitukea saavien tuotteiden osalta.
6. Vientituki maksetaan, kun esitetään selvitys siitä, että:
a)
tuotteet on viety yhteisöstä;
b)
tuotteet ovat eriytetyn vientituen tapauksessa saapuneet todistuksessa ilmoitettuun määräpaikkaan tai muuhun määräpaikkaan, jolle on vahvistettu vientituki, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 kohdan b alakohdan soveltamista.
Komissio voi kuitenkin sallia poikkeuksia, jos säädetään edellytyksistä, jotka tarjoavat vastaavat takuut.
7. Komissio voi yhden tai useamman tuotteen osalta vahvistaa vientituen myöntämiselle lisäedellytyksiä. Niissä voidaan vaatia, että:
a)
vientitukia maksetaan ainoastaan yhteisöstä peräisin oleville tuotteille;
b)
tuontituotteista maksettavan vientitukien määrän on oltava samansuuruinen kuin tuotaessa kannetut tuontitullit, jos ne ovat pienempiä kuin sovellettava vientituki.
168 artikla
Elävistä eläimistä naudanliha-alalla maksettavat vientituet
Naudanliha-alan tuotteiden osalta eläviä eläimiä koskevien vientitukien myöntäminen ja maksaminen edellyttää eläinten hyvinvointia ja erityisesti eläinten suojelua kuljetuksen aikana koskevassa yhteisön lainsäädännössä vahvistettujen säännösten noudattamista.
169 artikla
Vientirajoitukset
Perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti tehdyistä sopimuksista johtuvien määrällisten sitoumusten noudattaminen taataan kyseessä oleviin tuotteisiin sovellettavien viiteajanjaksojen osalta myönnettyjen vientitodistusten perusteella. WTO:n maataloussopimuksesta johtuvien velvoitteiden noudattamisen osalta viitejakson päättyminen ei vaikuta vientitodistusten voimassaoloon.
170 artikla
Täytäntöönpanosäännöt
Komissio vahvistaa tämän jakson soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, erityisesti:
a)
ne, jotka koskevat sellaisten vietävissä olevien määrien uudelleenjakamista, joita ei ole myönnetty eikä käytetty;
b)
ne, jotka koskevat vientitukikelpoisten tuotteiden laatua ja muita erityisvaatimuksia ja -edellytyksiä;
c)
ne, jotka koskevat vientitukien ja kaikkien muiden vientitoimiin liittyvien taloudellisten suoritusten maksuun oikeuttavien toimien, fyysiset ja asiakirjatarkastukset mukaan luettuina, toteuttamista ja säännönmukaisuutta.
Komissio tekee liitteeseen XX tarvittavat muutokset ottaen huomioon asetuksen (EY) N:o 3448/93 8 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut perusteet.
Edellä olevan 167 artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt on kuitenkin 162 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta vahvistettava asetuksen (EY) N:o 3448/93 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
III jakso
Vientikiintiön hallinnointi maito- ja maitotuotealalla
171 artikla
Kolmansien maiden avaamien tariffikiintiöiden hallinnointi
1. Jos perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti tehdyssä sopimuksessa määrätään jonkin kolmannen maan maidon ja maitotuotteiden osalta avaaman tariffikiintiön hallinnoinnista kokonaan tai osittain, komissio vahvistaa sovellettavan hallinnointimenetelmän ja sitä koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja tariffikiintiöitä on hallinnoitava tavalla, jolla vältetään kaikenlainen kyseessä olevien toimijoiden välinen syrjintä ja varmistetaan kyseisen kiintiön tarjoamien mahdollisuuksien täysipainoinen hyödyntäminen soveltamalla jotain seuraavista menetelmistä, niiden yhdistelmää tai jotain muuta asianmukaista menetelmää:
a)
hakemusten saapumisjärjestykseen perustuva menetelmä (”ensin tullutta palvellaan ensin” -periaate);
b)
menetelmä, jossa kiintiöt jaetaan suhteessa haettuihin määriin hakemusten jättöhetkellä (”samanaikaisen tarkastelun menetelmä”);
c)
perinteisiin kaupan järjestelyihin perustuva menetelmä (”perinteiset/uudet toimijat -menetelmä”).
IV jakso
Erityistuontikohtelu kolmansissa maissa
172 artikla
Erityistuontikohtelun kolmannessa maassa saavien tuotteiden todistukset
1. Vietäessä tuotteita, jotka yhteisön perustamissopimuksen 300 artiklan nojalla tekemien sopimusten mukaisesti voivat saada erityiskohtelun tuonnissa kolmanteen maahan, jos tiettyjä edellytyksiä noudatetaan, jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on annettava pyynnöstä ja asianmukaisten tarkastusten jälkeen asiakirja, jolla todistetaan edellytysten täyttyminen.
2. Komissio hyväksyy yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamiseksi.
V jakso
Eläviä kasveja koskevat erityissäännökset
173 artikla
Viennin vähimmäishinnat
1. Komissio voi vahvistaa kullekin CN-koodiin 0601 10 kuuluvalle elävien kasvien alan tuotteelle hyvissä ajoin ennen markkinointikautta yhden tai useamman vähimmäishinnan kolmansiin maihin vientiä varten.
Tällaisten tuotteiden vienti on sallittu ainoastaan, jos se tapahtuu yhtä suureen tai korkeampaan hintaan kuin kyseiselle tuotteelle vahvistettu vähimmäishinta.
2. Komissio hyväksyy 1 kohdan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt perustamissopimuksen 300 artiklan 2 kohdan mukaisesti tehdyistä sopimuksista aiheutuvia velvoitteita noudattaen.
VI jakso
Ulkoinen jalostus
174 artikla
Ulkoisen jalostusmenettelyn keskeyttäminen
1. Jos yhteisön markkinat häiriintyvät tai uhkaavat häiriintyä ulkoisen jalostusmenettelyn vuoksi, komissio voi jonkin jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan keskeyttää osittain tai kokonaan ulkoisen jalostusmenettelyn käytön vilja-, riisi-, naudanliha-, sianliha-, lampaan- ja vuohenliha- sekä siipikarjanliha-alan tuotteiden osalta. Jos komissio saa jäsenvaltiolta tällaisen pyynnön, se tekee asiasta päätöksen viiden työpäivän kuluessa pyynnön vastaanottamisesta.
Jäsenvaltioille ilmoitetaan tällaisista toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi.
Mikä tahansa jäsenvaltio voi saattaa komission ensimmäisen alakohdan mukaisesti toteuttaman toimenpiteen neuvoston käsiteltäväksi viiden työpäivän kuluessa sen tiedoksisaamisesta. Neuvosto kokoontuu viipymättä. Se voi määräenemmistöllä muuttaa tai kumota kyseisen toimenpiteen yhden kuukauden kuluessa päivästä, jona se saatettiin neuvoston käsiteltäväksi.
2. Siinä määrin kuin se on tarpeen maatalouden yhteisen markkinajärjestelyn moitteettoman toiminnan kannalta, neuvosto voi perustamissopimuksen 37 artiklan 2 kohdassa vahvistettua menettelyä noudattaen kieltää ulkoisen jalostusmenettelyn käytön osittain tai kokonaan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta.
IV OSA
KILPAILUSÄÄNNÖT
I LUKU
Yrityksiin sovellettavat säännöt
175 artikla
Perustamissopimuksen 81-86 artiklan soveltaminen
Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä, perustamissopimuksen 81-86 artiklaa sekä niiden täytäntöönpanoa koskevia säännöksiä sovelletaan kaikkiin perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa ja 82 artiklassa tarkoitettuihin sopimuksiin, päätöksiin ja menettelytapoihin, jotka koskevat tämän asetuksen 1 artiklan 1 kohdan a-h alakohdassa, k alakohdassa ja m-u alakohdassa sekä 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden tuotantoa tai kauppaa, jollei tämän asetuksen 176 artiklasta muuta johdu.
176 artikla
Poikkeukset
1. Perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta tämän asetuksen 175 artiklassa tarkoitettuihin sopimuksiin, päätöksiin ja menettelytapoihin, jotka kuuluvat olennaisena osana kansalliseen markkinajärjestelyyn tai jotka ovat tarpeen perustamissopimuksen 33 artiklassa esitettyjen tavoitteiden saavuttamiseksi.
Erityisesti perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta sellaisiin yksittäisen jäsenvaltion maataloustuottajien, tuottajien yhteenliittymien tai tällaisten yhteenliittymien muodostamien liittojen sopimuksiin, päätöksiin ja menettelytapoihin, jotka koskevat maataloustuotteiden tuotantoa tai myyntiä taikka maataloustuotteiden yhteisten varastointi-, käsittely- tai jalostuslaitosten käyttöä sikäli kuin niihin ei sisälly velvoitetta noudattaa määrättyjä hintoja, jollei komissio totea, että kilpailu tällöin estyy tai että perustamissopimuksen 33 artiklassa mainittujen tavoitteiden saavuttaminen vaarantuu.
2. Jollei yhteisöjen tuomioistuimen toimivallasta tutkia komission päätöksiä muuta johdu, ainoastaan komissiolla on toimivalta, sen jälkeen kun se on kuullut jäsenvaltioita ja niitä yrityksiä tai yritysten yhteenliittymiä, joita asia koskee, sekä muita luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä, joiden kuulemista se pitää tarpeellisena, ratkaista päätöksellään, joka on julkaistava, mitkä sopimukset, päätökset ja menettelytavat täyttävät 1 kohdassa säädetyt edellytykset.
Komissio tekee kyseisen ratkaisun joko omasta aloitteestaan taikka jonkin jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tai sellaisen yrityksen tai yritysten yhteenliittymän pyynnöstä, jota asia koskee.
3. Edellä 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua päätöksessä on mainittava asianosaisten nimet ja päätöksen pääasiallinen sisältö. Siinä on otettava huomioon yritysten perustellut edut niiden liikesalaisuuksien suojan suhteen.
177 artikla
Tupakka-alan sopimukset ja yhdenmukaistetut menettelytavat
1. Perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta tupakka-alan hyväksyttyjen toimialakohtaisten organisaatioiden sopimuksiin ja yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin, joiden tarkoituksena on panna täytäntöön tämän asetuksen 123 artiklan c alakohdassa tarkoitetut tavoitteet, edellyttäen että:
a)
sopimuksista ja yhdenmukaistetuista menettelytavoista on ilmoitettu komissiolle;
b)
komissio ei ole kolmen kuukauden kuluessa kaikkien vaadittavien yksityiskohtaisten tietojen saamisesta todennut näiden sopimusten tai yhdenmukaistettujen menettelytapojen olevan yhteisön kilpailusääntöjen vastaisia.
Sopimuksia ja yhdenmukaistettuja menettelytapoja ei saa panna täytäntöön mainitun kolmen kuukauden jakson aikana.
2. Sopimukset ja yhdenmukaistetut menettelytavat on julistettava yhteisön kilpailusääntöjen vastaisiksi seuraavissa tapauksissa:
a)
ne voivat aiheuttaa markkinoiden lokeroitumista yhteisön sisällä;
b)
ne voivat haitata yhteisen markkinajärjestelyn moitteetonta toimintaa;
c)
ne voivat luoda kilpailun vääristymiä, jotka eivät ole välttämättömiä yhteisen maatalouspolitiikan niiden tavoitteiden saavuttamiseksi, joihin toimialakohtaisen organisaation toimenpiteellä pyritään;
d)
ne sisältävät hintojen tai kiintiöiden vahvistamisen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta toimenpiteitä, joita toimialakohtaiset organisaatiot toteuttavat yhteisön sääntöihin sisältyvien erityisten säännösten soveltamiseksi;
e)
ne voivat olla syrjiviä tai poistaa kilpailua kyseisten tuotteiden merkittävältä osalta.
3. Jos komissio toteaa 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun kolmen kuukauden määräajan jälkeen, että tämän luvun soveltamista koskevat edellytykset eivät täyty, se tekee ilman 195 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun komitean myötävaikutusta päätöksen siitä, että kyseiseen sopimukseen tai yhdenmukaistettuun menettelytapaan sovelletaan perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa.
Tätä päätöstä ei voida soveltaa ennen kuin sinä päivänä, jona se annetaan tiedoksi asianomaiselle toimialakohtaiselle organisaatiolle, paitsi jos viimeksi mainittu on antanut virheellisiä tietoja tai on käyttänyt väärin 1 kohdassa säädettyä poikkeusta.
178 artikla
Tupakka-alan sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen sitova vaikutus toimialakohtaisiin organisaatioihin kuulumattomiin toimijoihin
1. Tupakka-alan toimialakohtaiset organisaatiot voivat pyytää, että niiden tietyistä sopimuksista tai yhdenmukaistetuista menettelytavoista tehdään rajoitetuksi ajaksi sitovia niiden jäsenistön edustamiin ammattialoihin kuulumattomille saman talouden alan yksittäisille toimijoille tai näiden ryhmittymille alueella, jolla ne harjoittavat toimintaansa.
Sääntöjen laajennuksen soveltamiseksi toimialakohtaisten organisaatioiden on edustettava vähintään kahta kolmasosaa kyseisestä tuotannosta ja/tai kaupasta. Jos ehdotettu sääntöjen laajennus koskee useampaa aluetta, toimialakohtaisten organisaatioiden on osoitettava, että niillä on vähimmäisedustavuus jokaisella jäsenistönsä edustamalla ammattialalla jokaisella niistä alueista, joille niiden toiminta ulottuu.
2. Sääntöjen, joiden soveltamisalan laajentamista pyydetään, on pitänyt olla voimassa vähintään vuoden ja niiden on liityttävä johonkin seuraavista tavoitteista:
a)
tuotannon ja markkinoiden tuntemus;
b)
vähimmäislaatujen määrittely;
c)
ympäristönsuojelun vaatimukset täyttävien viljelymenetelmien käyttö;
d)
pakkaamista ja tarjontamuotoa koskevien vähimmäisvaatimusten määrittely;
e)
varmennettujen siementen käyttö ja tuotteiden laadun valvonta.
3. Sääntöjen laajentamisen edellytyksenä on komission antama hyväksyntä.
179 artikla
Tupakka-alan sopimuksia ja yhdenmukaistettuja menettelytapoja koskevat täytäntöönpanosäännöt
Komissio vahvistaa 177 ja 178 artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, mukaan lukien tiedoksiantamista ja julkaisemista koskevat säännöt.
II LUKU
Valtiontukisäännöt
180 artikla
Perustamissopimuksen 87, 88 ja 89 artiklan soveltaminen
Jollei tämän asetuksen säännöksistä muuta johdu ja lukuun ottamatta erityisesti tämän asetuksen 182 artiklassa tarkoitettuja valtiontukia, perustamissopimuksen 87, 88 ja 89 artiklaa sovelletaan tämän asetuksen 1 artiklan 1 kohdan a-h alakohdassa, k alakohdassa ja m-u alakohdassa sekä 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden tuotantoon ja kauppaan.
181 artikla
Maito- ja maitotuotealaa koskevat erityissäännökset
Jollei perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdasta muuta johdu, kielletään tuet, joiden määrä vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä I olevassa XVI osassa lueteltujen tuotteiden hinnan tai määrän perusteella.
Kielletään myös kansalliset toimenpiteet, jotka sallivat tämän asetuksen liitteessä I olevassa XVI osassa lueteltujen tuotteiden hintojen tasaamisen.
182 artikla
Kansalliset erityissäännökset
1. Suomi ja Ruotsi voivat komission suostumuksella myöntää tukea porojen ja porotuotteiden (CN-koodit ex 0208 ja ex 0210) tuotantoon ja kaupan pitämiseen sikäli kuin niistä ei aiheudu perinteisten tuotantotasojen lisäystä.
2. Suomi voi erityisten ilmasto-olosuhteidensa vuoksi myöntää komission suostumuksella tukea tietyille määrille siemeniä ja tietyille määrille siemenviljaa, jotka on tuotettu yksinomaan Suomessa.
3. Jäsenvaltiot, jotka alentavat asetuksen (EY) N:o 318/2006 liitteessä III 20 päivänä helmikuuta 2006 vahvistettua sokerikiintiötään yli 50 prosenttia, voivat myöntää väliaikaista valtiontukea ajanjaksona, jona sokerijuurikkaan viljelijöille tarkoitettua siirtymäkauden tukea maksetaan asetuksen (EY) N:o 1782/2003 IV osaston 10 f luvun mukaisesti. Komissio tekee kyseessä olevan jäsenvaltion hakemuksesta päätöksen tätä toimenpidettä varten käytettävissä olevan valtiontuen kokonaismäärästä.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu väliaikainen tuki ei saa Italian osalta olla yli 11 euroa markkinointivuotta ja sokerijuurikastonnia kohden, ja se on myönnettävä sokerijuurikkaan viljelijöille ja sokerijuurikkaiden kuljetuksiin.
Suomi saa myöntää sokerijuurikkaan viljelijöille tukea enintään 350 euroa hehtaaria ja markkinointivuotta kohden.
Kyseisten jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle markkinointivuonna tosiasiallisesti myönnetty valtiontuen määrä 30 päivän kuluessa kunkin markkinointivuoden päättymisestä.
4. Saksa voi 31 päivään joulukuuta 2010 asti myöntää tukea sellaisia tuotteita koskevan alkoholimonopolinsa puitteissa, jotka monopoli edelleen muunnettuina saattaa markkinoille perustamissopimuksen liitteessä I mainittuna maatalousperäisenä etyylialkoholina, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen 88 artiklan 1 kohdan ja 88 artiklan 3 kohdan ensimmäisen virkkeen soveltamista. Tämän tuen kokonaismäärä ei saa ylittää 110 miljoonaa euroa vuodessa.
Saksan on annettava komissiolle vuosittain 30 päivään kesäkuuta mennessä kertomus järjestelmän toimivuudesta.
V OSA
YKSITTÄISIÄ ALOJA KOSKEVAT ERITYISET SÄÄNNÖKSET
183 artikla
Maito- ja maitotuotealan myynninedistämismaksu
Rajoittamatta tämän asetuksen 180 artiklan mukaisesti perustamissopimuksen 87, 88 ja 89 artiklan soveltamista, jäsenvaltio voi periä kaupan pidetyistä maitomääristä ja maitoa vastaavista tuotemääristä maidontuottajiltaan myynninedistämismaksua rahoittaakseen kulutuksen edistämistä yhteisössä, maidon ja maitotuotteiden markkinoiden laajentamista ja laadun parantamista koskevia toimenpiteitä.
184 artikla
Tiettyjä aloja koskevat kertomukset
Komissio antaa:
1)
tämän asetuksen sisältämien säännösten arvioinnin perusteella ennen 30 päivää syyskuuta 2008 neuvostolle kuivarehualaa koskevan kertomuksen, jossa käsitellään erityisesti palkokasvirehun ja muun tuorerehun viljelyalojen kehittymistä, kuivatun rehun tuotantoa ja saavutettua fossiilisten polttoaineiden säästöä. Kertomukseen liitetään tarvittaessa aiheellisia ehdotuksia;
2)
joka kolmas vuosi ja ensimmäisen kerran viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2010 Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen II osan I osaston IV luvun VI jaksossa vahvistettujen mehiläishoitoalaa koskevien toimenpiteiden täytäntöönpanosta;
3)
ennen 31 päivää joulukuuta 2009 Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen 182 artiklan 4 kohdassa säädetyn Saksan alkoholimonopolia koskevan poikkeuksen soveltamisesta, mukaan luettuna kyseisen monopolin puitteissa myönnettyjen tukien arviointi, ja tarvittaessa asianmukaiset ehdotukset.
185 artikla
Humala-alan sopimusten rekisteröinti
1. Kunkin tuottajajäsenvaltion sitä varten nimeämien elinten on rekisteröitävä kaikki yhteisössä tuotetun humalan toimitusta koskevat sopimukset, jotka on tehty tuottajan tai tuottajaorganisaation ja ostajan välillä.
2. Määrättyjen määrien toimittamista sovittuun hintaan yhtenä tai useampana satokautena koskevia sopimuksia, jotka on tehty ennen asianomaisen ensimmäisen satovuoden 1 päivää elokuuta, pidetään ”etukäteen tehtyinä sopimuksina”. Ne on rekisteröitävä erikseen.
3. Rekisteröinnissä kirjattuja tietoja saa käyttää vain tämän asetuksen soveltamiseksi.
4. Komissio vahvistaa humalan toimitussopimusten rekisteröintiä koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
186 artikla
Sisämarkkinahintoihin liittyvät häiriöt
Komissio voi toteuttaa tarvittavat toimenpiteet seuraavissa tilanteissa, jos kyseiset tilanteet näyttävät jatkuvan, minkä vuoksi markkinat häiriintyvät tai uhkaavat häiriintyä:
a)
sokeri-, humala-, naudanliha- sekä lampaan- ja vuohenliha-alan tuotteiden osalta, jos minkä tahansa kyseisen tuotteen yhteisön markkinahinta nousee tai laskee merkittävästi;
b)
sianliha-, muna- ja siipikarjanliha-alan tuotteiden sekä oliiviöljyn osalta, jos minkä tahansa kyseisen tuotteen yhteisön markkinahinta nousee merkittävästi.
187 artikla
Maailmanmarkkinanoteerausten tai -hintojen aiheuttamat häiriöt
Jos yhden tai useamman vilja-, riisi-, sokeri- ja maito- tai maitotuotealan tuotteen maailmanmarkkinanoteeraukset tai -hinnat saavuttavat tason, joka häiritsee tai uhkaa häiritä tuotteiden saatavuutta yhteisön markkinoilla, ja jos tilanne näyttää jatkuvan samanlaisena ja huononevan, komissio voi toteuttaa kyseessä olevan alan osalta tarvittavat toimenpiteet. Se voi erityisesti keskeyttää tuontitullien kantamisen kokonaan tai osittain tiettyjen määrien osalta.
188 artikla
Häiriötilanteissa sovellettavia toimenpiteitä koskevat edellytykset ja täytäntöönpanosäännöt
1. Edellä 186 ja 187 artiklassa säädetyt toimenpiteet voidaan toteuttaa:
a)
edellyttäen, että kaikki muut tämän asetuksen nojalla käytettävissä olevat toimenpiteet vaikuttavat riittämättömiltä;
b)
perustamissopimuksen 300 artiklan 2 kohdan mukaisista sopimuksista aiheutuvia velvoitteita noudattaen.
2. Komissio voi hyväksyy 186 ja 187 artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
189 artikla
Tiedonannot etyylialkoholialalla
1. Jäsenvaltioiden on etyylialkoholialan tuotteiden osalta annettava komissiolle seuraavat tiedot:
a)
maatalousperäisen etyylialkoholin tuotanto hehtolitroina puhdasta alkoholia, eriteltynä alkoholin valmistukseen käytetyn tuotteen mukaan;
b)
maatalousperäisen etyylialkoholin myynti hehtolitroina puhdasta alkoholia, eriteltynä käyttötarkoitusalan mukaan;
c)
kyseisessä jäsenvaltiossa edellisen vuoden lopussa käytettävissä olleet maatalousperäisen etyylialkoholin varastot;
d)
kuluvan vuoden tuotantoa koskevat arviot.
Komissio hyväksyy näiden tietojen toimittamista koskevat säännöt ja erityisesti tietojen toimittamistiheyden ja käyttötarkoitusalojen määrittelyn.
2. Komissio laatii 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen ja muiden saatavilla olevien tietojen perusteella ilman 195 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun komitean myötävaikutusta tilaston yhteisön maatalousperäisen etyylialkoholin markkinoista edellisenä vuonna ja tilastoarvion kuluvalle vuodelle.
Yhteisön tilasto sisältää myös tietoja muusta kuin maatalousperäisestä etyylialkoholista. Komissio vahvistaa näiden tietojen täsmällisen sisällön ja menetelmät niiden keräämiseksi.
Tätä kohtaa sovellettaessa ”muulla kuin maatalousperäisellä etyylialkoholilla” tarkoitetaan CN-koodeihin 2207, 2208 90 91 ja 2208 90 99 kuuluvia tuotteita, jotka on saatu muusta kuin perustamissopimuksen liitteessä I luetellusta tietystä maataloustuotteesta.
3. Komissio antaa jäsenvaltioille tiedoksi 2 kohdassa tarkoitetut tilastot ja arviot.
VI OSA
YLEISET SÄÄNNÖKSET
190 artikla
Rahoitusta koskevat säännökset
Asetusta (EY) N:o 1290/2005 ja sen täytäntöönpanemiseksi annettuja säännöksiä sovelletaan menoihin, jotka aiheutuvat jäsenvaltioille tästä asetuksesta johtuvien velvoitteiden täyttämisestä.
191 artikla
Kiireelliset toimenpiteet
Komissio toteuttaa toimenpiteet, jotka ovat tarpeen ja perusteltuja erityisten käytännön ongelmien ratkaisemiseksi kiireellisissä tapauksissa.
Nämä toimenpiteet voivat poiketa tämän asetuksen säännöksistä, mutta ainoastaan siinä määrin ja sellaisen ajan kuin on ehdottoman välttämätöntä.
192 artikla
Jäsenvaltioiden ja komission välinen tiedonvaihto
1. Jäsenvaltiot ja komissio toimittavat toisilleen tämän asetuksen soveltamisen tai markkinoiden seurannan ja analysoinnin ja 1 artiklassa tarkoitettuja tuotteita koskevien kansainvälisten velvoitteiden noudattamisen kannalta tarpeelliset tiedot.
2. Komissio hyväksyy yksityiskohtaiset säännöt sen määrittelemiseksi, mitkä tiedot ovat tarpeen 1 kohdan soveltamiseksi sekä yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat näiden tietojen muotoa, sisältöä, aikataulua ja määräaikoja sekä tietojen ja asiakirjojen toimittamista tai käyttöön saattamista koskevia järjestelyjä.
193 artikla
Säännösten kiertämistä koskeva lauseke
Tässä asetuksessa säädettyjä etuuksia ei myönnetä luonnollisille henkilöille tai oikeushenkilöille, joiden osalta on osoitettu, että näiden etuuksien saamiseen vaaditut edellytykset on luotu keinotekoisesti ja tämän asetuksen mukaisten tavoitteiden vastaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta erityisten säännösten soveltamista.
194 artikla
Tarkastukset ja hallinnolliset toimenpiteet ja seuraamukset sekä niistä raportointi
Komissio määrittelee:
a)
säännöt, jotka koskevat jäsenvaltioiden toteuttamia tämän asetuksen soveltamisesta aiheutuvien velvoitteiden noudattamiseen liittyviä hallinnollisia ja fyysisiä tarkastuksia;
b)
hallinnollisten toimenpiteiden ja seuraamusten soveltamista koskevan järjestelmän, kun havaitaan tämän asetuksen soveltamisesta aiheutuvien velvoitteiden noudattamatta jättämisiä;
c)
säännöt tämän asetuksen soveltamisen seurauksena aiheettomasti maksettujen maksujen takaisinperinnästä;
d)
säännöt, jotka koskevat toteutettujen tarkastusten ja niiden tulosten raportointia.
Edellä d alakohdassa tarkoitetut hallinnolliset seuraamukset on porrastettava havaitun noudattamatta jättämisen vakavuuden, laajuuden, keston ja toistuvuuden mukaan.
VII OSA
TÄYTÄNTÖÖNPANO-, SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
I LUKU
Täytäntöönpanosäännökset
195 artikla
Komitea
1. Komissiota avustaa maatalouden yhteisen markkinajärjestelyn hallintokomitea, jäljempänä ’komitea’.
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 4 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä.
Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa säädetty määräaika vahvistetaan yhdeksi kuukaudeksi.
196 artikla
Komitean työskentelyn järjestäminen
Edellä 195 artiklassa tarkoitetun komitean kokousten järjestämisessä on erityisesti otettava huomioon sen vastuualan laajuus, käsiteltävien kysymysten erityispiirteet sekä tarve saada käyttöön asianmukaista asiantuntemusta.
II LUKU
Siirtymä- ja loppusäännökset
197 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 muutokset
Kumotaan asetuksen (EY) N:o 1493/1999 74-76 artikla.
198 artikla
Asetuksen (EY) N:o 2200/96 muutokset
Kumotaan asetuksen (EY) N:o 2200/96 46 ja 47 artikla.
199 artikla
Asetuksen (EY) N:o 2201/96 muutokset
Kumotaan asetuksen (EY) N:o 2201/96 29 ja 30 artikla.
200 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1184/2006 muutokset
Muutetaan asetus (EY) N:o 1184/2006 seuraavasti:
1)
Korvataan nimi seuraavasti:
”Neuvoston asetus (EY) N:o 1184/2006, annettu 24 päivänä heinäkuuta 2006, tiettyjen kilpailusääntöjen soveltamisesta tiettyjen maataloustuotteiden tuotantoon ja kauppaan”.
2)
Korvataan 1 artikla seuraavasti:
”1 artikla
Tässä asetuksessa vahvistetaan säännöt, joita sovelletaan perustamissopimuksen 81-86 artiklan sekä 88 artiklan eräiden määräysten soveltamiseen, jotka koskevat perustamissopimuksen liitteessä I lueteltujen tuotteiden tuotantoa tai kauppaa, neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (69) 1 artiklan 1 kohdan a-h, k sekä m-u alakohdassa ja 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja tuotteita lukuun ottamatta.
1 a artikla
Jollei tämän asetuksen 2 artiklasta muuta johdu, perustamissopimuksen 81-86 artiklaa sekä niiden täytäntöönpanoa koskevia säännöksiä sovelletaan kaikkiin perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa ja 82 artiklassa tarkoitettuihin sopimuksiin, päätöksiin ja menettelytapoihin, jotka koskevat 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden tuotantoa tai kauppaa.
3)
Korvataan 2 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti:
”1. Perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta sellaisiin tämän asetuksen 1 a artiklassa tarkoitettuihin sopimuksiin, päätöksiin ja menettelytapoihin, jotka kuuluvat olennaisena osana kansallisiin markkinoihin tai jotka ovat tarpeen perustamissopimuksen 33 artiklassa esitettyjen tavoitteiden saavuttamiseksi.”
4)
Korvataan 3 artikla seuraavasti:
”3 artikla
Perustamissopimuksen 88 artiklan 1 kohtaa ja 88 artiklan 3 kohdan ensimmäistä virkettä sovelletaan 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden tuotannon tai kaupan tukeen.”
201 artikla
Kumoamiset
1. Jollei 3 kohdasta muuta johdu, kumotaan seuraavat asetukset:
a)
asetukset (ETY) N:o 234/68, (ETY) N:o 827/68, (ETY) N:o 2517/69, (ETY) N:o 2728/75, (ETY) N:o 1055/77, (ETY) N:o 2931/79, (ETY) N:o 1358/80, (ETY) N:o 3730/87, (ETY) N:o 4088/87, (ETY) N:o 404/93, (EY) N:o 670/2003 ja (EY) N:o 797/2004, 1 päivästä tammikuuta 2008;
b)
asetukset (ETY) N:o 707/76, (EY) N:o 1786/2003, (EY) N:o 1788/2003 ja (EY) N:o 1544/2006, 1 päivästä huhtikuuta 2008;
c)
asetukset (ETY) N:o 315/68, (ETY) N:o 316/68, (ETY) N:o 2729/75, (ETY) N:o 2759/75, (ETY) N:o 2763/75, (ETY) N:o 2771/75, (ETY) N:o 2777/75, (ETY) N:o 2782/75, (ETY) N:o 1898/87, (ETY) N:o 1906/90, (ETY) N:o 2204/90, (ETY) N:o 2075/92, (ETY) N:o 2077/92, (ETY) N:o 2991/94, (EY) N:o 2597/97, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1255/1999, (EY) N:o 2250/1999, (EY) N:o 1673/2000, (EY) N:o 2529/2001, (EY) N:o 1784/2003, (EY) N:o 865/2004, (EY) N:o 1947/2005, (EY) N:o 1952/2005 ja (EY) N:o 1028/2006, 1 päivästä heinäkuuta 2008;
d)
asetus (EY) N:o 1785/2003, 1 päivästä syyskuuta 2008;
e)
asetus (EY) N:o 318/2006, 1 päivästä lokakuuta 2008;
f)
asetukset (ETY) N:o 3220/84, (ETY) N:o 386/90, (ETY) N:o 1186/90, (ETY) N:o 2137/92 ja (EY) N:o 1183/2006, 1 päivästä tammikuuta 2009.
2. Kumotaan päätös 74/583/ETY 1 päivästä tammikuuta 2008.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen asetusten kumoaminen ei vaikuta:
a)
kyseisten asetusten perusteella annettujen yhteisön säädösten voimassaoloon; eikä
b)
kyseisillä asetuksilla muihin yhteisön lainsäädännön säädöksiin, joita ei kumota tällä asetuksella, tehtyjen muutosten voimassaoloon.
202 artikla
Viittaukset
Viittauksia 197-201 artiklalla muutettuihin tai kumottuihin säännöksiin ja asetuksiin on pidettävä viittauksina tähän asetukseen, ja ne on luettava liitteessä XXII esitettyjen vastaavuustaulukkojen mukaisesti.
203 artikla
Siirtymäsäännökset
Komissio voi toteuttaa toimenpiteitä, joilla helpotetaan siirtymistä 197-201 artiklalla muutetuissa tai kumotuissa asetuksissa säädetyistä järjestelyistä niihin, jotka on vahvistettu tässä asetuksessa.
204 artikla
Voimaantulo
1. Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
2. Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2008.
Sitä sovelletaan kuitenkin:
a)
vilja-, siemen-, humala-, oliiviöljy- ja syötäväksi tarkoitettujen oliivien, pellava- ja hamppu-, raakatupakka-, naudanliha-, sianliha-, lampaan- ja vuohenliha-, muna- ja siipikarjanliha-alan osalta 1 päivästä heinäkuuta 2008;
b)
riisialan osalta 1 päivästä syyskuuta 2008;
c)
sokerialan osalta 1 päivästä lokakuuta 2008 lukuun ottamatta 59 artiklaa, jota sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2008;
d)
kuivarehualan ja silkkiäistoukka-alan osalta 1 päivästä huhtikuuta 2008;
e)
viinialan sekä 197 artiklan osalta 1 päivästä elokuuta 2008;
f)
maito- ja maitotuotealan osalta, II osan I osaston III luvussa vahvistettuja säännöksiä lukuun ottamatta, 1 päivästä heinäkuuta 2008;
g)
tämän asetuksen II osan I osaston III luvussa vahvistetun maidontuotannon rajoittamista koskevan järjestelmän osalta 1 päivästä huhtikuuta 2008;
h)
42 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen yhteisön ruhojen luokitteluasteikkojen osalta 1 päivästä tammikuuta 2009.
Edellä olevia 27, 39 ja 172 artiklaa sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2008 ja 149-152 artiklaa 1 päivästä heinäkuuta 2008 kaikkien asianomaisten tuotteiden osalta.
3. Sokerialan osalta II osan I osastoa sovelletaan sokerin markkinointivuoden 2014/2015 päättymiseen asti.
4. Tämän asetuksen II osan I osaston III luvussa vahvistettuun maidontuotannon rajoittamista koskevaan järjestelmään liittyviä säännöksiä sovelletaan 66 artiklan mukaisesti 31 päivään maaliskuuta 2015.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Luxemburgissa 22 päivänä lokakuuta 2007.