РЕШЕНИЕ № 633/2009/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 13 юли 2009 година
за предоставяне на гаранция от Общността на Европейската инвестиционна банка за загуби по заеми и гаранции по заеми за проекти, осъществявани извън Общността
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейскатa общност, и по-специално членове 179 и 181а от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (1),
като имат предвид, че:
(1)
От 1963 г. Европейската инвестиционна банка („ЕИБ“) извършва операции извън Общността в подкрепа на външните политики на Общността.
(2)
Повечето от тези операции се извършват по искане на Съвета и са покрити с бюджетна гаранция от Общността, администрирана от Комисията. За последен път гаранцията от Общността е учредена за периода 2000-2007 г. с Решение 2008/580/ЕО на Съвета от 23 юни 2008 г. за предоставяне на гаранция от Общността на Европейската инвестиционна банка в случай на загуби, произтичащи от заеми за проекти, осъществявани извън Общността (югоизточните съседи, средиземноморските страни, Латинска Америка и Азия, Южноафриканската република) (2) и с Решение 2001/777/ЕО на Съвета от 6 ноември 2001 г. за предоставяне на гаранция от Общността за загуби по специални заеми за избрани екологични проекти в руската част от басейна на Балтийско море в рамките на Северното измерение (3) и Решение 2005/48/ЕО на Съвета от 22 декември 2004 г. за предоставяне на гаранция от Общността на Европейската инвестиционна банка срещу загуби от заеми за определени видове проекти в Русия, Украйна, Молдова и Беларус (4) за специфични регионални действия по предоставяне на заеми.
(3)
За да се подкрепи външната политика на ЕС, без да бъде засегнат кредитният рейтинг на ЕИБ, на ЕИБ следва да бъде предоставена бюджетна гаранция от Общността за операции, извършвани извън Общността. ЕИБ следва да бъде насърчавана да увеличава операциите си извън Общността, без да използва гаранцията от Общността, по-специално в държави в процес на присъединяване и средиземноморски страни, както и в държави с инвестиционен рейтинг от други региони, като по отношение на характера на покритието на гаранцията от Общността следва да бъде пояснено дали покрива политически рискове и рискове, свързани със суверенитета.
(4)
Гаранцията от Общността следва да покрива загуби по заеми и гаранции по заеми за отговарящи на условията на ЕИБ инвестиционни проекти, осъществявани в държави, обхванати от Инструмента за предприсъединителна помощ (5) (ИПП), Инструмента за европейско съседство и партньорство (6) (ИЕСП) и Инструмента за сътрудничество за развитие (7) (ИСР), когато заемното финансиране или гаранцията са отпуснати съгласно подписано споразумение, чийто срок на действие не е изтекъл или което не е прекратено („операции на ЕИБ по финансиране“).
(5)
Сумите, които се покриват от гаранцията от Общността съгласно настоящото решение, следва да представляват тавани за финансиране от ЕИБ под покритието на гаранцията от Общността. Те не следва да представляват цели, които ЕИБ е задължена да спазва.
(6)
През последните години политиките на Общността в областта на външните отношения бяха преразгледани и разширени. Такъв е случаят със стратегията за предприсъединяването, за Европейската политика за съседство, за подновените партньорства с Латинска Америка и Югоизточна Азия, както и стратегическите партньорства на Европейския съюз с Русия, Централна Азия, Китай и Индия. Такъв е и случаят с политиките на Общността за развитие, чийто обхват беше разширен, така че да бъдат включени всички развиващи се държави. Тези политики за развитие представляват един от стълбовете на външните отношения на Общността, като дават възможност за намирането на решение, адаптирано към потребностите на развиващите се държави.
(7)
От 2007 г. външните отношения на Общността са подкрепяни и чрез новите финансови инструменти, т.е. ИПП, ИЕСП, ИСР, Европейския инструмент за демокрация и човешки права (ЕИДЧП) (8) и Инструмента за стабилност (9).
(8)
Операциите на ЕИБ по финансиране следва да бъдат съобразени с външните политики на Общността, включително специфичните регионални цели, и следва да ги подпомагат, както и да допринасят за постигането на посочената в членове 177 и 179 от Договора цел за насърчаване и укрепване на демокрацията и на правовата държава, зачитане на правата на човека и основните свободи и спазванe на международните споразумения в областта на околната среда, по които Общността е страна. По-конкретно, по отношение на развиващите се държави, операциите на ЕИБ по финансиране следва да насърчават устойчивото икономическо и социално развитие на тези държави, по-специално на онези от тях, които се намират в най-неблагоприятно положение, плавното им и постепенно интегриране в световната икономика, кампанията за борба с бедността, общата цел за развитие и укрепване на демокрацията и правовата държава, общата цел за зачитането на правата на човека и основните свободи, както и изпълнението на приетите от Общността цели в рамките на Организацията на обединените нации и други компетентни международни организации. Чрез гарантиране на обща съгласуваност с действията на Общността, финансирането от ЕИБ следва да допълва съответните политики, програми и инструменти на Общността за помощ в различните региони. При това опазването на околната среда и енергийната сигурност на държавите-членки следва да бъде част от финансовите цели на ЕИБ във всички отговарящи на условията региони. Операциите на ЕИБ по финансиране следва да се провеждат в държави, които отговарят на подходящи условия, съобразени със споразуменията на Общността на високо равнище по отношение на политическите и макроикономическите аспекти.
(9)
Следва да бъдат засилени политическият диалог между Комисията и ЕИБ, както и стратегическото планиране и съгласуваността между ЕИБ и финансирането от Комисията. Връзката между дейностите на ЕИБ извън Общността и политиките на Общността следва да бъде задълбочена посредством засилено сътрудничество между ЕИБ и Комисията както на централно, така и на местно равнище. Подобно засилено сътрудничество следва да включва, наред с другото, взаимни консултации на ранен етап по политически въпроси, подготовка на документи от значение и за двете страни и подготовка на бъдещи проекти. От особено значение са консултациите на ранен етап по стратегически програмни документи, подготвени от Комисията или от ЕИБ, за максимално увеличаване на единодействието между дейностите на ЕИБ и на Комисията и измерване на напредъка при изпълнението на съответните политически цели на Общността.
(10)
По отношение на държавите в процес на присъединяване финансирането от ЕИБ в тези държави следва да отразява приоритетите, определени в партньорствата за присъединяване и европейските партньорства, в споразуменията за стабилизиране и асоцииранe и в преговорите с Общността. Центърът на действията на Общността в Западните Балкани следва да продължава да се измества постепенно от подкрепа за възстановяване към подкрепа за предприсъединяване. В този контекст дейността на ЕИБ следва да цели също така насърчаване на институционалното изграждане, когато това е уместно, в сътрудничество с други международни финансови институции, които действат в региона. През периода 2007-2011 г. финансирането на държавите кандидатки (Хърватия, Турция и Бивша югославска република Македония) следва да се извършва все повече в рамките на предприсъединителния инструмент на ЕИБ, който следва да бъде разширяван с времето така, че да обхване потенциалните държави кандидатки от Западните Балкани в съответствие с развитието на процеса на тяхното присъединяване.
(11)
По отношение на страните, обхванати от ИЕСП, ЕИБ следва да продължи да развива и укрепва своите дейности във връзка със средиземноморския регион, като концентрира усилията си върху развитието на частния сектор. В това отношение е необходимо сътрудничество със страните партньори с цел улесняване развитието на частния сектор и насърчаване на структурната реформа, особено реформата на финансовия сектор, както и други мерки за улесняване на дейностите на ЕИБ, по-специално за да се гарантира, че ЕИБ може да издава облигации на местните пазари. По отношение на Източна Европа, Южен Кавказ и Русия ЕИБ следва да засили своята дейност в съответните държави при спазване на съответните условия, съобразени със споразуменията на Общността на високо равнище със съответната държава по отношение на политическите и макроикономическите аспекти. В този регион ЕИБ следва да финансира проекти от значителен интерес за Общността в областта на транспорта, енергетиката, телекомуникациите и екологичната инфраструктура. Следва да бъде даден приоритет на проекти по разширяване на основни оси на трансевропейската мрежа, проекти с трансгранично приложение за една или повече държави-членки и основни проекти, които подпомагат регионалната интеграция чрез засилване на връзките. В сектора на околната среда в Русия ЕИБ следва да даде приоритет главно на проекти за партньорството в сферата на околната среда в рамките на северното измерение. В сектора на енергетиката от особена важност са стратегическите енергийни доставки и енергийните транспортни проекти, в съответствие с целта на политиката на Общността за диверсификация на енергийните ресурси и с оглед гарантиране на стабилни и сигурни ресурси за потребителите. Операциите на ЕИБ по финансиране в този регион следва да бъдат извършвани в тясно сътрудничество с Европейската банка за възстановяване и развитие (ЕБВР), по-специално по отношение на условията, изложени в тристранния меморандум за разбирателство между Комисията, ЕИБ и ЕБВР.
(12)
Финансирането от ЕИБ в азиатските и латиноамериканските държави ще бъде постепенно приведено в съответствие със стратегията на Съюза за сътрудничество в тези региони и ще допълва инструментите, финансирани с бюджетните ресурси на Общността. ЕИБ следва да се стреми постепенно да разширява дейностите си към по-голям брой държави в тези региони, включително в по-малко богатите държави. В подкрепа на целите на Общността финансирането от ЕИБ в азиатските и латиноамериканските държави следва да се насочи към екологичната устойчивост (включително смекчаване последиците от изменението на климата) и проектите в областта на енергийната сигурност, както и към продължаване подкрепата на присъствието на Съюза в Азия и Латинска Америка чрез преки чуждестранни инвестиции и трансфер на технологии и ноу-хау. Като взема под внимание разходната ефективност, ЕИБ следва да може да работи и директно с местни дружества, по-специално в областта на екологичната устойчивост и енергийната сигурност. При междинния преглед ще се преразгледат целите на финансиране от ЕИБ в Азия и Латинска Америка.
(13)
В Централна Азия ЕИБ следва да насочи вниманието си към основните проекти в областта на доставките и преноса на енергия, които служат също така на интересите на Общността в областта на енергетиката и съответстват на политическите цели на Общността по отношение на диверсификацията на енергийните източници и на изискванията от Киото, както и по отношение на подобряване на опазването на околната среда. Финансиране от ЕИБ в Централна Азия следва да се извършва в тясно сътрудничество с ЕБВР, по-специално съобразно условията, които предстои да бъдат изложени в тристранния меморандум за разбирателство между Комисията, ЕИБ и ЕБВР.
(14)
За да се допълни дейността на ЕИБ по Споразумението за партньорство между членовете на групата страни от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн, от една страна, и Европейската общност и нейните държави-членки, от друга страна (10) („Споразумението от Котону“) за съответните държави, в Южна Африка ЕИБ следва да насочи вниманието си върху инфраструктурни проекти от обществен интерес (включително общинска инфраструктура, снабдяване с електроенергия и водоснабдяване) и подкрепа за частния сектор, включително малките и средни предприятия. Прилагането на разпоредбите за икономическо сътрудничество съгласно Споразумението за търговия, развитие и сътрудничество между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Република Южна Африка, от друга страна (11) ще насърчава още повече дейността на ЕИБ в този регион.
(15)
С оглед по-доброто съгласуване на цялостната подкрепа на Общността в съответните региони следва да се търсят възможности за съчетаване на финансирането от ЕИБ с бюджетните ресурси на ЕС, доколкото е уместно, под формата на безвъзмездна помощ, рисков капитал и лихвени субсидии, заедно с техническата помощ за подготовка и изпълнение на проекти, или за подобряване на законодателната и регулаторна рамка, чрез ИПП, ИЕСП, Инструмента за стабилност и ЕИДЧП, а за Южна Африка - чрез ИСР.
(16)
ЕИБ вече тясно си сътрудничи с международни финансови институции и с европейски институции на двустранна основа. Това сътрудничество се ръководи от специфични за регионите меморандуми за разбирателство, които следва да бъдат одобрени от управителните органи на ЕИБ. При финансовите си операции извън Общността, които попадат в приложното поле на настоящото решение, ЕИБ следва да се стреми да насърчава по-нататъшната координация и сътрудничество с международните финансови институции и с европейските институции на двустранна онова, когато е приложимо, включително, ако е уместно, сътрудничество относно условията на сектора, повишено използване на съфинансиране и участие с други международни финансови институции в глобални инициативи като тези, които насърчават координацията и ефективността на помощта.
(17)
Следва да се подобри докладването и предаването на информация от страна на ЕИБ и на Комисията относно операциите на ЕИБ по финансиране. Въз основа на получената от ЕИБ информация Комисията следва да представя годишен доклад пред Европейския парламент и пред Съвета за операциите на ЕИБ по финансиране, извършвани съгласно настоящото решение. Докладът следва да съдържа, по-специално, стратегическите програмни документи и да включва раздел относно приноса в съответствие с политиките на Общността, както и раздел за сътрудничеството с Комисията, други международни финансови институции и двустранни финансови донори, включително за случаите на съфинансиране.
(18)
Гаранцията от Общността, учредена с настоящото решение, следва да покрива операции на ЕИБ по финансиране, подписани в периода, който започва на 1 февруари 2007 г. и завършва на 31 октомври 2011 г. С цел да се отчете развитието през първата половина на посочения период, ЕИБ и Комисията следва да подготвят междинен преглед на решението. Този преглед следва да включва по-специално външна оценка, условията за която са определени в приложение II.
(19)
Операциите на ЕИБ по финансиране следва да продължат да бъдат управлявани в съответствие с правилата и процедурите на ЕИБ, включително съответните мерки за контрол, както и съответните правила и процедури относно Сметната палата и Европейската служба за борба с измамите (OLAF).
(20)
Гаранционният фонд за външни дейности („Гаранционният фонд“), създаден с Регламент (ЕО, Евратом) № 2728/94 на Съвета (12), следва да продължава да предоставя ликвиден резерв за бюджета на Общността в случай на загуби от операции на ЕИБ по финансиране.
(21)
ЕИБ следва да подготви в консултация с Комисията индикативна многогодишна програма за обема на договорените операции на ЕИБ по финансиране, така че да осигури подходящ бюджетен план за набавяне на средства за гаранционния фонд. Комисията следва да вземе предвид този план в своето редовно бюджетно планиране, което предава на бюджетния орган.
(22)
С решението си от 6 ноември 2008 г. по дело C-155/07 (Парламент/Съвет), Съдът на Европейските общности отмени Решение 2006/1016/ЕО на Съвета от 19 декември 2006 г. за предоставяне на гаранция от Общността на Европейската инвестиционна банка в случай на загуби по заеми и гаранции по заеми за проекти, осъществявани извън Общността (13). С Решение 2008/847/ЕО на Съвета от 4 ноември 2008 г. относно това дали са подходящи държавите от Централна Азия съгласно Решение 2006/1016/ЕО (14) приложното поле на Решение 2006/1016/ЕО бе разширено, така че да обхване и пет централноазиатски държави (а именно Казахстан, Киргизстан, Таджикистан, Туркменистан и Узбекистан).
(23)
Все пак Съдът постанови, че се запазват правните последици на Решение 2006/1016/ЕО по отношение на операции на ЕИБ по финансиране, договорени до влизането в сила - в срок от дванадесет месеца, считано от датата на постановяване на посоченото съдебно решение - на ново решение с правилно правно основание, а именно членове 179 и 181а от Договора, взети заедно. Това съдебно решение предполага, че по отношение на активирането на факултативния мандат, допустимостта за участие на държавите, изброени в приложение I, и спирането на ново финансиране от ЕИБ в конкретна държава в случай на сериозни опасения относно политическата или икономическата ситуация, ще се прилага процедурата за съвместно вземане на решение.
(24)
Следователно следва да бъде прието ново решение на Европейския парламент и на Съвета с цел да се запази в непроменен вид гаранцията за съответните операции на ЕИБ по финансиране извън Общността.
(25)
Независимо от това, настоящото решение следва да бъде прието бързо при условията на пълно зачитане на правомощията на Европейския парламент; по тази причина Комисията следва да представи предложение за ново решение преди 30 април 2010 г., като, inter alia, вземе предвид заключенията от междинния преглед.
(26)
В посоченото предложение за ново решение, наред с другото, следва да бъдат разгледани въпросът за засилен контрол от страна на Европейския парламент и на Съвета на всички бюджетни и политически решения, които предстои да бъдат взети от ЕИБ и Комисията в рамките на посоченото ново решение, въпросът за прозрачност на целия механизъм за финансиране и въпросът за ограничаване на гаранцията от Общността в сравнение с изразходваните бюджетни кредити,
РЕШИХА:
Член 1
Гаранция и тавани
1. Общността предоставя на Европейската инвестиционна банка („ЕИБ“) обща гаранция („гаранция от Общността“) за плащания, които не са получени от ЕИБ, но са дължими към нея, по отношение на заеми и гаранции по заеми за отговарящи на условията на ЕИБ инвестиционни проекти, осъществявани в държави, обхванати от настоящото решение, когато заемното финансиране или гаранцията са предоставени съгласно подписано споразумение, чийто срок на действие не е изтекъл и което не е прекратено („операции на ЕИБ по финансиране“) и е предоставено в съответствие с правилата и процедурите на ЕИБ и в подкрепа на съответните цели на външната политика на Общността.
2. Гаранцията от Общността се ограничава до 65 % от общата сума на отпуснатите кредити и гаранции, предоставени за операции на ЕИБ по финансиране, без възстановените суми, заедно с всички свързани с тях суми.
3. Максималният таван на операциите на ЕИБ по финансиране през периода 2007-2013 г., без отменените суми, не трябва да надхвърля 27 800 000 000 EUR. Този максимален таван е разбит на две части:
а)
основен таван с фиксиран максимален размер от 25 800 000 000 EUR, като неговото регионално разпределение е определено в параграф 4, така че покрива целия период 2007-2013 г.;
б)
факултативен мандат в размер на 2 000 000 000 EUR. Активирането на цялата или на част от тази факултативна сума и нейното регионално разпределение ще се решава от Европейския парламент и от Съвета в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора. Решението ще се основава на резултатите от междинния преглед, предвиден в член 9.
4. Основният таван, посочен в параграф 3, буква а), се разбива на следните задължителни регионални тавани:
а)
държави в процес на присъединяване: 8 700 000 000 EUR;
б)
съседски и партньорски държави: 12 400 000 000 EUR;
разбити на следните индикативни подгрупи на тавана:
i)
средиземноморски страни: 8 700 000 000 EUR;
ii)
Източна Европа, Южен Кавказ и Русия: 3 700 000 000 EUR;
в)
Азия и Латинска Америка: 3 800 000 000 EUR;
разбити на следните индикативни подгрупи на тавана:
i)
Латинска Америка: 2 800 000 000 EUR;
ii)
Азия (включително Централна Азия): 1 000 000 000 EUR;
г)
Република Южна Африка: 900 000 000 EUR.
5. В рамките на регионалните тавани управителните органи на ЕИБ могат да решат да преразпределят сума в размер до 10 % от регионалния таван между отделните подгрупи на тавана.
6. Гаранцията от Общността покрива операции на ЕИБ по финансиране, договорени през периода, който започва на 1 февруари 2007 г. и завършва на 31 октомври 2011 г. Операциите на ЕИБ по финансиране, договорени съгласно решения 2006/1016/ЕО и 2008/847/ЕО, продължават да се ползват от гаранцията от Общността съгласно настоящото решение.
7. Ако при изтичането на периода, посочен в параграф 6, Европейският парламент и Съветът не са приели решение за предоставяне на нова гаранция от Общността на ЕИБ за нейните операции по финансиране извън Общността, този период автоматично се удължава с шест месеца.
Член 2
Обхванати държави
1. Списъкът на държавите, чието финансиране от ЕИБ в рамките на гаранция от Общността е допустимо или може да бъде допуснато, се съдържа в приложение I.
2. За държавите, които са изброени в приложение I и са означени със знака „*“ и за други държави, които не са изброени в приложение I, наличието на условията за финансиране от ЕИБ с гаранция от Общността се преценява от Европейския парламент и от Съвета за всеки отделен случай в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора.
3. Гаранцията от Общността покрива само операции на ЕИБ по финансиране, извършвани в държави, които са сключили рамково споразумение с ЕИБ, определящо юридическите условия, в съответствие с които трябва да се извършват операциите.
4. В случай на сериозни опасения относно политическата или икономическата ситуация в определена държава, Европейският парламент и Съветът могат да решат да спрат ново финансиране от ЕИБ с гаранция от Общността в тази държава в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора.
5. Гаранцията от Общността не покрива операции на ЕИБ по финансиране в определена държава, когато споразумението относно подобни операции е подписано след присъединяването ѝ към Европейския съюз.
Член 3
Съвместимост с политиките на Общността
1. Съвместимостта на външните действия на ЕИБ с целите на външната политика на Общността се засилва, с цел да се увеличи максимално единодействието на финансирането от ЕИБ и бюджетните ресурси на Европейския съюз, по-специално чрез редовен и системен диалог и консултации на ранен етап по:
а)
стратегически документи, подготвени от Комисията, като например стратегически документи за държави и региони, планове за действие и предприсъединителни документи;
б)
стратегически документи за планиране и подготовка на бъдещи проекти на ЕИБ;
в)
други политически и оперативни аспекти.
2. Сътрудничеството се осъществява на диференцирана по региони основа, като се взема предвид ролята на ЕИБ, както и политиките на Общността във всеки регион.
3. Дадена операция на ЕИБ по финансиране не се включва в покритието на гаранцията от Общността, ако Комисията предостави отрицателно становище за тази операция в рамките на процедурата по член 21 от Устава на ЕИБ.
4. Съвместимостта на финансовите операции на ЕИБ с целите на външната политика на Общността се наблюдава в съответствие с член 6.
Член 4
Сътрудничество с други международни финансови институции
1. Операциите на ЕИБ по финансиране се извършват във все по-голяма степен, когато е целесъобразно, в условията на сътрудничество между и/или посредством съфинансиране от ЕИБ и други международни финансови институции или европейски институции на двустранна основа с цел максимално да се увеличи единодействието, сътрудничеството и ефективността, както и да се осигури разумно разпределение на риска и съгласувани проектни и секторни условия.
2. Посоченото в параграф 1 сътрудничество се улеснява от координацията, извършвана най-вече в контекста на меморандуми за разбирателство, когато е целесъобразно, между Комисията, ЕИБ и основните международни финансови институции и европейски институции на двустранна основа, които работят в различните региони.
3. Сътрудничеството с международни финансови институции и другите финансови донори се оценява при междинния преглед, предвиден в член 9.
Член 5
Покритие и условия на гаранцията от Общността
1. За операции на ЕИБ по финансиране, които са извършени в дадена държава или са гарантирани от тази държава, и за други операции на ЕИБ по финансиране, които са извършени чрез регионални или местни органи или притежавани от държавата и/или контролирани от държавата публични предприятия или институции, гаранцията от Общността покрива всички плащания, които не са получени от ЕИБ, но са дължими към нея („цялостна гаранция“), когато тези други операции на ЕИБ по финансиране имат подходяща оценка за кредитния риск от страна на ЕИБ, като се взема предвид оценката на кредитния риск в съответната държава.
За целите на настоящия член и на член 6, параграф 4 понятието „държава“ включва Западния бряг и Ивицата Газа, представлявани от Палестинската власт, и Косово (15), представлявано от Мисията на ООН за временна администрация.
2. За операции на ЕИБ по финансиране, различни от посочените в параграф 1, гаранцията от Общността покрива всички плащания, които не са получени от ЕИБ, но са дължими към нея, когато неполучаването на плащанията е причинено от настъпването на един от следните политически рискове („гаранция срещу политически рискове“):
а)
невъзможност за превод на валута;
б)
отчуждаване;
в)
война или граждански безредици;
г)
отказ от правосъдие при неизпълнение на договора.
Член 6
Доклади и осчетоводяване
1. Комисията докладва ежегодно на Европейския парламент и на Съвета за операциите на ЕИБ по финансиране, извършени съгласно настоящото решение. Докладът включва оценка на въздействието и ефективността на операциите на ЕИБ по финансиране на ниво проект, сектор, държава и регион, както и на приноса на операциите на ЕИБ по финансиране към изпълнението на целите на външната политика на Общността, като взема предвид оперативните цели на ЕИБ. Той също така включва оценка на степента на сътрудничеството между ЕИБ и Комисията, както и между ЕИБ и други международни финансови институции и финансови донори на двустранна основа.
2. За целите на параграф 1 ЕИБ предоставя на Комисията ежегодно доклади за операциите си по финансиране, извършвани съгласно настоящото решение, и за изпълнението на целите на външната политика на Общността, включително сътрудничеството с други международни финансови институции.
3. ЕИБ предоставя на Комисията статистическа, финансова и счетоводна информация за всяка от операциите си по финансиране, каквато е необходима за изпълнението на задълженията на Комисията за представяне на доклади или за исканията на Европейската сметна палата, както и за одиторски сертификат за неуредените суми по операциите на ЕИБ по финансиране.
4. За целите на осчетоводяването на Комисията и представянето на доклади относно рисковете, покрити от цялостната гаранция, ЕИБ предоставя на Комисията собствена оценка на риска и степенувана информация относно операциите на ЕИБ по финансиране за различни от държави заемодатели или гарантирани длъжници.
5. ЕИБ предоставя информацията, посочена в параграфи 2, 3 и 4, на собствени разноски.
Член 7
Възстановяване на плащания, извършени от Комисията
1. Ако Комисията извърши плащане в рамките на гаранцията от Общността, ЕИБ от името и за сметка на Комисията предприема действия за възстановяване на платените суми.
2. Не по-късно от датата на сключване на споразумението, посочено в член 8, ЕИБ и Комисията сключват споразумение, в което се определят подробни разпоредби и процедури относно възстановяването на сумите.
Член 8
Гаранционно споразумение
ЕИБ и Комисията сключват гаранционно споразумение, в което се установяват подробни разпоредби и процедури относно гаранцията от Общността.
Член 9
Преглед
1. В срок до 30 април 2010 г. Комисията представя пред Европейския парламент и пред Съвета междинен доклад за прилагането на настоящото решение, който се придружава от предложение за неговото изменение, основано, inter alia, на външна оценка, условията за която са определени в приложение II към настоящото решение.
2. Комисията представя окончателен доклад за прилагането на настоящото решение в срок до 31 юли 2013 г.
Член 10
Отмяна
Решение 2008/847/ЕО се отменя.
Член 11
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 13 юли 2009 година.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS N:o 633/2009/EY,
tehty 13 päivänä heinäkuuta 2009,
yhteisön takuun myöntämisestä Euroopan investointipankille yhteisön ulkopuolella toteutettuihin hankkeisiin liittyvistä lainoista ja lainatakauksista aiheutuvien tappioiden varalta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 179 ja 181 a artiklan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen,
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (1),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Euroopan investointipankki, jäljempänä ’EIP’, on vuodesta 1963 toteuttanut toimia yhteisön ulkopuolella tukeakseen yhteisön ulkosuhdepolitiikkaa.
(2)
Nämä toimet on enimmäkseen toteutettu neuvoston pyynnöstä, ja niihin on myönnetty komission hallinnoima takuu yhteisön talousarviosta. Viimeisin yhteisön takuu vahvistettiin vuosiksi 2000-2007 yhteisön takuun myöntämisestä Euroopan investointipankille yhteisön ulkopuolisiin hankkeisiin myönnetyistä lainoista aiheutuvien tappioiden varalta (kaakkoiset naapurimaat, Välimeren maat, Latinalainen Amerikka ja Aasia sekä Etelä-Afrikan tasavalta) 23 päivänä kesäkuuta 2008 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2008/580/EY (2) sekä yhteisön takauksen myöntämisestä Euroopan investointipankille pohjoisen ulottuvuuden puitteissa Venäjän Itämeren altaan valituille ympäristöhankkeille myönnetyistä erityislainoista aiheutuvien tappioiden varalta 6 päivänä marraskuuta 2001 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2001/777/EY (3) ja yhteisön takauksen myöntämisestä Euroopan investointipankille Venäjän, Ukrainan, Moldovan ja Valko-Venäjän tietyille hankkeille myönnetyistä lainoista aiheutuvien tappioiden varalta 22 päivänä joulukuuta 2004 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2005/48/EY (4).
(3)
Jotta EIP voisi tukea yhteisön ulkoisia toimia luottokelpoisuutensa kuitenkaan kärsimättä, sille olisi myönnettävä yhteisön ulkopuolella toteutettavia toimia varten yhteisön talousarviotakuu. EIP:a olisi kannustettava lisäämään toimiaan - yhteisön takuuseen kuitenkaan turvautumatta - yhteisön ulkopuolella erityisesti liittymistä valmistelevissa maissa ja Välimeren maissa sekä investment grade -luokituksen saaneissa maissa muilla alueilla, ja yhteisön takuun kattavuuden osalta olisi täsmennettävä, että se kattaa poliittisia riskejä ja muita valtiollisia riskejä.
(4)
Yhteisön takuulla olisi katettava sellaisille EIP:n rahoituksen kelpoisuusehdot täyttäville investointihankkeille myönnetyistä lainoista ja lainatakauksista aiheutuneet tappiot, jotka toteutetaan maissa, jotka voivat saada tukea liittymistä valmistelevasta tukivälineestä (5), jäljempänä ’IPA’, eurooppalaisesta naapuruuden ja kumppanuuden välineestä (6), jäljempänä ’ENPI’, ja kehitysyhteistyön rahoitusvälineestä (7), jäljempänä ’DCI’, edellyttäen, että kyseinen lainarahoitus tai takaus on myönnetty allekirjoitetun sopimuksen nojalla eikä sopimuksen voimassaolo ole päättynyt eikä sitä ole peruutettu, jäljempänä ’EIP:n rahoitustoimet’.
(5)
Tämän päätöksen nojalla yhteisön takuun piiriin kuuluvien määrien tulisi olla EIP:n rahoituksen enimmäismääriä. Niiden ei tulisi olla tavoitteita, jotka EIP:n on saavutettava.
(6)
Yhteisön ulkosuhdepolitiikkaa on viime vuosina tarkistettu ja laajennettu. Tämä koskee erityisesti liittymistä valmistelevaa strategiaa, Euroopan naapuruuspolitiikkaa sekä Latinalaista Amerikkaa ja Kaakkois-Aasiaa koskevia uusittuja kumppanuuksia samoin kuin Euroopan unionin strategisia kumppanuuksia Venäjän, Keski-Aasian, Kiinan ja Intian kanssa. Sama koskee myös yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikkaa, joka nyt on laajennettu kattamaan kaikki kehitysmaat. Tämä kehitysyhteistyöpolitiikka on yksi yhteisön ulkosuhteiden pilareista ja tarjoaa kehitysmaiden tarpeisiin räätälöidyn ratkaisun.
(7)
Yhteisön ulkosuhdepolitiikkaa on myös vuodesta 2007 tuettu uusilla rahoitusvälineillä, jotka ovat IPA, ENPI, DCI ja eurooppalainen demokratian ja ihmisoikeuksien edistämistä koskeva rahoitusväline (EIDHR) (8), sekä vakautusvälineellä (9).
(8)
EIP:n rahoitustoimien olisi oltava johdonmukaisia yhteisön ulkosuhdepolitiikan ja sen aluekohtaisten erityistavoitteiden kanssa ja tuettava niitä, ja niiden olisi edistettävä perustamissopimuksen 177 ja 179 artiklan mukaisesti demokratian ja oikeusvaltion sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kehittämisen ja lujittamisen yleistavoitetta ja niiden kansainvälisten ympäristösopimusten noudattamista, joissa yhteisö on sopimuspuolena. Kehitysmaiden osalta EIP:n rahoitustoimilla olisi vahvistettava näiden maiden, varsinkin kaikkein heikoimmassa asemassa olevien kehitysmaiden, kestävää taloudellista ja sosiaalista kehitystä, niiden sopusointuista ja asteittaista yhdentymistä maailmantalouteen, köyhyyden vastaisia toimia, demokratian ja oikeusvaltion kehittämisen ja lujittamisen yleistavoitetta, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen yleistavoitetta sekä niiden tavoitteiden noudattamista, jotka yhteisö on hyväksynyt Yhdistyneissä Kansakunnissa ja muissa toimivaltaisissa kansainvälisissä järjestöissä. EIP:n rahoituksen olisi täydennettävä eri alueiden vastaavia yhteisön avustuspolitiikkoja, -ohjelmia ja -välineitä, varmistamalla yhtenäisyys yhteisön toimien kanssa kokonaisuutena. Jäsenvaltioiden ympäristönsuojelun ja energiahuollon varmuuden olisi lisäksi oltava osa EIP:n rahoituksellisia tavoitteita kaikilla rahoituskelpoisilla alueilla. EIP:n rahoitustoimia olisi toteutettava maissa, joissa poliittisia ja makrotaloudellisia näkökohtia koskevien yhteisön korkean tason sopimusten mukaiset ehdot täyttyvät.
(9)
Komission ja EIP:n välistä poliittista vuoropuhelua sekä strategista suunnittelua ja keskinäistä johdonmukaisuutta EIP:n ja komission rahoituksen välillä olisi vahvistettava. Yhteisön ulkopuolella toteutettavien EIP:n toimien ja yhteisön politiikkojen välistä yhteyttä olisi vahvistettava parantamalla EIP:n ja komission välistä yhteistyötä sekä keskitetysti että konkreettisen toiminnan tasolla. Tehostettuun yhteensovittamiseen olisi kuuluttava muun muassa varhaisessa vaiheessa järjestettäviä keskinäisiä neuvotteluja poliittisista näkökohdista, molemmille osapuolille tärkeiden asiakirjojen laadinnasta ja hankekokonaisuuksien valmistelusta. Komission tai EIP:n laatimiin strategista ohjelmasuunnittelua koskeviin asiakirjoihin liittyvät varhaiset neuvottelut ovat erityisen tärkeitä, jotta parhaat mahdolliset synergiaedut EIP:n ja komission toimien välillä voidaan saavuttaa ja jotta edistymistä asiaa koskevien yhteisön poliittisten tavoitteiden saavuttamisessa voidaan mitata.
(10)
Liittymistä valmistelevissa maissa EIP:n rahoitustoimien olisi vastattava liittymis- ja Eurooppa-kumppanuuksissa, vakautus- ja assosiaatiosopimuksissa sekä yhteisön kanssa käydyissä neuvotteluissa vahvistettuja ensisijaisia tavoitteita. Länsi-Balkanin alueella EU:n toimien painopisteen tulisi edelleen siirtyä vaiheittain jälleenrakennuksesta liittymistä valmistelevaan tukeen. Tässä yhteydessä EIP:n toimilla olisi lisäksi pyrittävä parantamaan institutionaalisia valmiuksia, tarvittaessa yhdessä muiden alueella toimivien kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa. Vuosina 2007-2011 ehdokasmaihin (Kroatiaan, Turkkiin ja entiseen Jugoslavian tasavaltaan Makedoniaan) suuntautuva rahoitus olisi yhä useammin myönnettävä liittymistä valmistelevasta EIP:n välineestä, jota olisi ajan myötä ulotettava kattamaan muut mahdolliset Länsi-Balkanin ehdokasmaat niiden liittymisprosessin edetessä.
(11)
Niiden maiden osalta, joihin sovelletaan ENPI:tä, EIP:n olisi jatkettava ja vahvistettava Välimeren aluetta koskevia toimiaan kiinnittäen entistä enemmän huomiota yksityisen sektorin kehittämiseen. Tähän liittyen tarvitaan kumppanimaiden yhteistyötä yksityisen sektorin kehityksen helpottamiseksi ja rakenneuudistuksen edistämiseksi, erityisesti rahoitusalalla, sekä muita toimenpiteitä, joilla helpotetaan EIP:n toimia, erityisesti sen varmistamiseksi, että EIP voi laskea liikkeeseen joukkovelkakirjalainoja paikallisilla markkinoilla. Itä-Euroopan ja Etelä-Kaukasian maissa ja Venäjällä EIP:n olisi vahvistettava toimiaan sen mukaisesti kuin ne täyttävät poliittisia ja makrotaloudellisia näkökohtia koskevien yhteisön korkean tason sopimusten mukaiset ehdot. Tällä alueella EIP:n olisi rahoitettava yhteisön kannalta tärkeitä hankkeita liikenteen, energian, televiestinnän ja ympäristöön liittyvän infrastruktuurin alalla. Etusijalle olisi asetettava Euroopan laajuisten verkkojen tärkeimmät jatkoyhteydet, hankkeet, joilla on rajatylittäviä vaikutuksia yhteen tai useampaan jäsenvaltioon, ja alueellista yhdentymistä edistävät, yhteyksiä lisäävät merkittävät hankkeet. Ympäristöalalla EIP:n olisi Venäjällä asetettava etusijalle pohjoisen ulottuvuuden ympäristökumppanuuden piiriin kuuluvat hankkeet. Energia-alalla erityisen tärkeitä ovat strategiseen energiahuoltoon ja energian kuljetuksiin liittyvät hankkeet yhteisön energialähteiden monipuolistamista koskevan politiikan mukaisesti ja ottaen huomioon resurssien vakauden ja varmuuden turvaamisen kuluttajille. EIP:n rahoitustoimet tällä alueella olisi toteutettava läheisessä yhteistyössä Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin, jäljempänä ’EBRD’, kanssa, erityisesti niiden ehtojen mukaisesti, joista on sovittu komission, EIP:n ja EBRD:n kolmenvälisessä yhteisymmärryspöytäkirjassa.
(12)
EIP:n rahoitustoimia Aasian ja Latinalaisen Amerikan maissa aletaan vaiheittain saattaa näitä alueita koskevan unionin yhteistyöstrategian mukaisiksi, ja niillä on tarkoitus täydentää yhteisön talousarviosta rahoitettavia välineitä. EIP:n olisi vaiheittain pyrittävä laajentamaan toimiaan useampiin, myös vähemmän vauraisiin maihin näillä alueilla. Yhteisön tavoitteiden tukemiseksi Aasiassa ja Latinalaisen Amerikan maissa toteutettavat EIP:n rahoitustoimet olisi kohdistettava ympäristön kannalta kestäviin (myös ilmastonmuutoksen lieventämistä koskeviin) ja energiahuollon varmuutta koskeviin hankkeisiin sekä suoran ulkomaisen investoinnin sekä teknologian ja taitotiedon siirron avulla toteutuvaan jatkuvaan tukeen unionin toiminnalle Aasiassa ja Latinalaisessa Amerikassa. EIP:n olisi voitava kustannustehokkuuden vuoksi työskennellä myös suoraan paikallisten yritysten kanssa erityisesti ympäristön kestävyyteen ja energiahuollon varmuuteen liittyvillä aloilla. Väliarvioinnissa tarkastellaan uudelleen EIP:n Aasian ja Latinalaisen Amerikan rahoitustoimien tavoitteita.
(13)
Keski-Aasiassa EIP:n olisi keskityttävä merkittäviin energiahuolto- ja energian kuljetushankkeisiin, jotka myös edistävät yhteisön etuja energia-alalla ja ovat johdonmukaisia energianlähteiden monipuolistamista, Kioton pöytäkirjan vaatimusten noudattamista ja ympäristönsuojelun edistämistä koskevien yhteisön poliittisten tavoitteiden kanssa ja tukevat niitä. EIP:n rahoitustoimet olisi Keski-Aasiassa toteutettava läheisessä yhteistyössä EBRD:n kanssa ja erityisesti niiden ehtojen mukaisesti, joista on sovittu komission, EIP:n ja EBRD:n kolmenvälisessä yhteisymmärryspöytäkirjassa.
(14)
Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen kumppanuussopimuksen (10) (Cotonoun sopimus) nojalla näissä maissa toteutettavien toimiensa täydentämiseksi EIP:n olisi keskityttävä Etelä-Afrikassa yleisen edun mukaisiin infrastruktuurihankkeisiin (mukaan lukien kunnallinen infrastruktuuri, sähkö ja vesi) ja yksityisen sektorin, myös pienten ja keskisuurten yritysten, tukemiseen. Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Etelä-Afrikan tasavallan väliseen kauppaa, kehitystä ja yhteistyötä koskevaan sopimukseen (11) sisältyvien taloudellista yhteistyötä koskevien määräysten täytäntöönpano edistää osaltaan EIP:n toimintaa alueella.
(15)
Kyseessä oleville alueille myönnettävän yhteisön kokonaistuen johdonmukaisuuden lisäämiseksi olisi etsittävä tarvittaessa mahdollisuuksia yhdistää EIP:n rahoitus yhteisön talousarviovaroista avustuksina, riskipääomana ja korkotukina myönnettyyn tukeen sekä tekniseen apuun, joka myönnetään hankkeiden valmisteluun ja toteuttamiseen tai oikeus- ja sääntelykehyksen parantamiseen, IPA:n, ENPI:n, vakautusvälineen, EIDHR:n ja Etelä-Afrikan osalta DCI:n kautta.
(16)
EIP toimii jo läheisessä yhteistyössä kansainvälisten rahoituslaitosten ja eurooppalaisten kahdenvälisten laitosten kanssa. Tätä yhteistyötä ohjaavat aluekohtaiset yhteisymmärryspöytäkirjat, joiden tulisi olla EIP:n hallintoelinten hyväksymiä. Tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluvien, yhteisön ulkopuolella toteutettavien rahoitustoimien osalta EIP:n olisi edelleen pyrittävä tarvittaessa lisäämään yhteensovittamista ja yhteistyötä kansainvälisten rahoituslaitosten ja eurooppalaisten kahdenvälisten laitosten kanssa, mukaan lukien soveltuvin osin alakohtaisia ehtoja koskeva yhteistyö, yhteisrahoituksen entistä laajempi käyttö ja osallistuminen muiden kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa maailmanlaajuisiin hankkeisiin, esimerkiksi tuen yhteensovittamista ja tehokkuutta edistäviin hankkeisiin.
(17)
EIP:n ja komission raportointia ja tiedottamista EIP:n rahoitustoimista olisi lisättävä. Komission olisi vuosittain annettava EIP:lta saatujen tietojen pohjalta Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomus tämän päätöksen nojalla toteutetuista EIP:n rahoitustoimista. Kertomukseen tulisi erityisesti sisältyä strategiset ohjelma-asiakirjat ja osio, jossa käsitellään toiminnan tuottamaa yhteisön politiikkojen mukaista lisäarvoa, sekä osio, jossa käsitellään yhteistyötä komission ja muiden kansainvälisten rahoituslaitosten ja kahdenvälisten lainanantajien kanssa, mukaan lukien yhteisrahoitus.
(18)
Tällä päätöksellä perustetulla yhteisön takuulla olisi katettava EIP:n sopimat rahoitustoimet ajanjaksona, joka alkaa 1 päivänä helmikuuta 2007 ja päättyy 31 päivänä lokakuuta 2011. Kauden ensimmäisen puoliskon aikana tapahtuneen kehityksen arvioimiseksi EIP:n ja komission olisi suoritettava kauden puolivälissä tätä päätöstä koskeva väliarviointi. Väliarviointiin olisi erityisesti sisällyttävä ulkoinen arviointi, jota koskevat toimintaohjeet ovat tämän päätöksen liitteessä II.
(19)
EIP:n rahoitustoimia olisi edelleen hallinnoitava pankin omien sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti, mukaan lukien soveltuvat valvontatoimenpiteet, sekä tilintarkastustuomioistuimen ja Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti.
(20)
Ulkosuhteisiin liittyville hankkeille perustetun takuurahaston, jäljempänä ’takuurahasto’, josta säädetään neuvoston asetuksessa (EY, Euratom) N:o 2728/94 (12), olisi myös vastaisuudessa toimittava varmuuslikviditeettinä, joka suojaa yhteisön talousarviota EIP:n rahoitustoimien tappioilta.
(21)
EIP:n olisi valmisteltava komissiota kuullen rahoitustoimiensa sopimista koskeva ohjeellinen monivuotinen ohjelma, jolla varmistetaan takuurahaston rahoittamiseen liittyvä tarkoituksenmukainen budjetointisuunnitelma. Komission olisi otettava tämä suunnitelma huomioon budjettivallan käyttäjälle esittämässään tavanomaisessa budjetoinnissa.
(22)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuin kumosi asiassa C-155/07 (parlamentti v. neuvosto) 6 päivänä marraskuuta 2008 antamassaan tuomiossa yhteisön takuun myöntämisestä Euroopan investointipankille yhteisön ulkopuolella toteutettuihin hankkeisiin liittyvistä lainoista ja lainatakauksista mahdollisesti aiheutuvien tappioiden varalta 19 päivänä joulukuuta 2006 tehdyn neuvoston päätöksen 2006/1016/EY (13). Päätös 2006/1016/EY oli ulotettu kattamaan viisi Keski-Aasian maata (Kazakstan, Kirgisia, Tadžikistan, Turkmenistan ja Uzbekistan) Keski-Aasian maiden kelpoisuudesta saada rahoitusta päätöksen 2006/1016/EY nojalla 4 päivänä marraskuuta 2008 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2008/847/EY (14).
(23)
Tuomioistuin kuitenkin määräsi, että päätöksen 2006/1016/EY vaikutukset pysytetään EIP:n sellaisen rahoituksen osalta, joka on toteutettu, kunnes kahdentoista kuukauden kuluessa kyseisen tuomion julistamispäivästä on tullut voimaan uusi päätös, joka on tehty asianmukaisen oikeusperustan eli sekä perustamissopimuksen 179 että 181 a artiklan nojalla. Tuomion tuloksena sovelletaan nyt yhteispäätösmenettelyä valinnaisen valtuuden käyttöönottoon, liitteessä I lueteltujen maiden kelpoisuuteen saada rahoitusta ja EIP:n rahoituksen keskeyttämiseen, jos jonkin maan poliittinen tai taloudellinen tilanne aiheuttaa vakavaa huolta.
(24)
Sen vuoksi olisi tehtävä uusi Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös, jotta asianomaisille yhteisön ulkopuolella toteutettaville EIP:n rahoitustoimille voitaisiin myöntää jatkuva muuttumaton takuu.
(25)
Tämä päätös olisi kuitenkin tehtävä nopeasti ja samalla olisi varmistettava, että Euroopan parlamentin valtaoikeuksia noudatetaan täysimääräisesti; sen vuoksi komission olisi esitettävä ennen 30 päivää huhtikuuta 2010 ehdotus uudeksi päätökseksi, jossa otetaan huomioon myös väliarvioinnissa tehdyt päätelmät.
(26)
Tässä ehdotuksessa uudeksi päätökseksi olisi käsiteltävä muun muassa kysymystä kaikkia EIP:n ja komission uuden päätöksen mukaisesti tekemiä talousarvio- ja poliittisia päätöksiä koskevan Euroopan parlamentin ja neuvoston valvonnan tiukentamisesta, koko rahoitusmenettelyn avoimuutta sekä kysymystä yhteisön takuun rajoittamisesta verrattuna maksettuihin määrärahoihin,
OVAT PÄÄTTÄNEET SEURAAVAA:
1 artikla
Takuu ja enimmäismäärät
1. Yhteisö myöntää Euroopan investointipankille, jäljempänä ’EIP’, yleisen takuun, jäljempänä ’yhteisön takuu’, kattamaan suorittamatta jääneet mutta EIP:lle kuuluvat maksut lainoista ja lainatakauksista, jotka on myönnetty EIP:n rahoituksen kelpoisuusehdot täyttäviin investointihankkeisiin maissa, joihin tätä päätöstä sovelletaan, kun mainittu lainarahoitus tai takaus on myönnetty sellaisen allekirjoitetun sopimuksen perusteella, jonka voimassaolo ei ole päättynyt ja jota ei ole peruutettu, jäljempänä ’EIP:n rahoitustoimet’, EIP:n omien sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti yhteisön asianmukaisten ulkosuhdepoliittisten tavoitteiden tukemiseksi.
2. Yhteisön takuun enimmäismäärä on 65 prosenttia EIP:n rahoitustoimien puitteissa maksettujen lainojen ja myönnettyjen takausten kokonaismäärästä, josta on vähennetty takaisin maksetut määrät ja johon on lisätty kaikki lainoihin ja takauksiin liittyvät määrät.
3. EIP:n rahoitustoimien enimmäismäärä, josta on vähennetty peruutetut määrät, ei koko ajanjaksolla 2007-2013 saa ylittää 27 800 000 000 euroa. Enimmäismäärä jaetaan kahteen osaan:
a)
perusmäärä, jonka kiinteä enimmäismäärä on 25 800 000 000 euroa, jonka alueellinen jakauma on määritetty 4 kohdassa ja joka kattaa koko ajanjakson 2007-2013;
b)
valinnainen 2 000 000 000 euron valtuus. Tämän valinnaisen määrän käyttöönotosta kokonaisuudessaan tai osittain sekä sen alueellisesta jakautumisesta päättävät Euroopan parlamentti ja neuvosto perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen. Päätös perustuu 9 artiklassa säädetyn väliarvioinnin tuloksiin.
4. Edellä 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettu perusmäärä jaetaan seuraaviin sitoviin alueellisiin enimmäismääriin:
a)
liittymistä valmistelevat maat: 8 700 000 000 euroa,
b)
naapuruus- ja kumppanuusmaat: 12 400 000 000 euroa,
joka jaetaan seuraavien ohjeellisten alaotsakkeen enimmäismäärien mukaisesti:
i)
Välimeren maat: 8 700 000 000 euroa,
ii)
Itä-Euroopan maat, Etelä-Kaukasian maat ja Venäjä: 3 700 000 000 euroa,
c)
Aasia ja Latinalainen Amerikka: 3 800 000 000 euroa,
joka jaetaan seuraavien ohjeellisten alaotsakkeen enimmäismäärien mukaisesti:
i)
Latinalaisen Amerikan maat: 2 800 000 000 euroa,
ii)
Aasia (mukaan lukien Keski-Aasia): 1 000 000 000 euroa,
d)
Etelä-Afrikan tasavalta: 900 000 000 euroa.
5. EIP:n hallintoelimet voivat tehdä päätöksen, jonka perusteella alueellisten enimmäismäärien puitteissa osoitetaan uudelleen enintään 10 prosenttia alueellisesta enimmäismäärästä alaotsakkeen enimmäismäärien kesken.
6. Yhteisön takuulla katetaan EIP:n 1 päivänä helmikuuta 2007 alkavana ja 31 päivänä lokakuuta 2011 päättyvänä ajanjaksona allekirjoittamat rahoitustoimet. Päätöksen 2006/1016/EY ja päätöksen 2008/847/EY nojalla allekirjoitetut EIP:n rahoitustoimet kuuluvat jatkossakin tämän päätöksen mukaisen yhteisön takuun soveltamisalaan.
7. Jos Euroopan parlamentti ja neuvosto eivät ole 6 kohdassa tarkoitetun ajanjakson päättyessä tehneet päätöstä yhteisön takuun myöntämisestä Euroopan investointipankille sen yhteisön ulkopuolella toteuttamiin rahoitustoimiin, tätä ajanjaksoa jatketaan automaattisesti kuudella kuukaudella.
2 artikla
Maat, joita takuu koskee
1. Liitteessä I on luettelo maista, jotka saavat tai voivat saada yhteisön takuun piiriin kuuluvaa EIP:n rahoitusta.
2. Kun on kyse liitteessä I luetelluista ja tähdellä ’*’ merkityistä maista sekä maista, joita ei ole lueteltu liitteessä I, tällaisen maan kelpoisuudesta saada yhteisön takuun piiriin kuuluvaa EIP:n rahoitusta päättävät Euroopan parlamentti ja neuvosto tapauskohtaisesti perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen.
3. Yhteisön takuu koskee ainoastaan EIP:n rahoitustoimia, jotka toteutetaan maissa, jotka ovat tehneet EIP:n kanssa puitesopimuksen, jossa määrätään tällaisiin toimiin sovellettavista oikeudellisista ehdoista.
4. Siinä tapauksessa, että jonkin maan poliittinen tai taloudellinen tilanne aiheuttaa vakavaa huolta, Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat päättää yhteisön takuun piiriin kuuluvan uuden EIP:n rahoituksen keskeyttämisestä kyseisessä maassa perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen.
5. Yhteisön takuu ei kata tietyssä maassa toteutettavia EIP:n rahoitustoimia, kun tällaisia toimia koskeva sopimus on allekirjoitettu sen jälkeen, kun kyseinen maa on liittynyt Euroopan unioniin.
3 artikla
Johdonmukaisuus yhteisön politiikkojen kanssa
1. EIP:n ulkoisten toimien ja yhteisön ulkosuhdepoliittisten tavoitteiden välistä johdonmukaisuutta lisätään parhaiden mahdollisten synergiaetujen saavuttamiseksi EIP:n rahoitustoiminnan ja Euroopan unionin talousarviovarojen välillä, erityisesti käymällä säännöllistä ja järjestelmällistä vuoropuhelua ja järjestämällä varhaisessa vaiheessa neuvotteluja seuraavista asioista:
a)
komission laatimat strategiset asiakirjat, kuten maa- ja aluekohtaiset strategia-asiakirjat, toimintasuunnitelmat ja liittymistä valmistelevat asiakirjat;
b)
EIP:n strategiset suunnitteluasiakirjat ja hankekokonaisuuden valmistelu;
c)
muut poliittiset ja toiminnalliset näkökohdat.
2. Tällainen yhteistyö eriytetään alueellisesti siten, että EIP:n asema ja yhteisön politiikat kullakin alueella otetaan huomioon.
3. Yhteisön takuu ei kata EIP:n rahoitustoimea, jos komissio antaa tällaisesta toimesta kielteisen lausunnon EIP:n perussäännön 21 artiklassa säädetyssä menettelyssä.
4. EIP:n rahoitustoimien ja yhteisön ulkosuhdepoliittisten tavoitteiden välistä johdonmukaisuutta seurataan 6 artiklan mukaisesti.
4 artikla
Yhteistyö muiden kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa
1. EIP:n rahoitustoimet toteutetaan tarvittaessa entistä suuremmassa määrin EIP:n ja muiden kansainvälisten rahoituslaitosten tai eurooppalaisten kahdenvälisten laitosten välisenä yhteistyönä ja/tai yhteisrahoituksena mahdollisimman suuren synergian ja yhteistyön sekä tehokkuuden aikaansaamiseksi, jotta riskien kohtuullinen jakautuminen ja hankkeita ja aloja koskevien ehtojen johdonmukaisuus voidaan varmistaa.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua yhteistyötä helpotetaan koordinoinnilla, joka toteutetaan tarvittaessa erityisesti komission, EIP:n ja eri alueilla toimivien tärkeimpien kansainvälisten rahoituslaitosten ja eurooppalaisten kahdenvälisten laitosten välisin yhteisymmärryspöytäkirjoin.
3. Kansainvälisten rahoituslaitosten ja muiden luotonantajien kanssa tehtävää yhteistyötä arvioidaan 9 artiklassa säädetyssä väliarvioinnissa.
5 artikla
Yhteisön takuun kattavuus ja ehdot
1. Yhteisön takuulla katetaan kaikki saamatta jääneet mutta EIP:lle kuuluvat maksut sellaisten EIP:n rahoitustoimien osalta, joista on tehty sopimus valtion kanssa tai joilla on valtion takaus, sekä muiden sellaisten EIP:n rahoitustoimien osalta, joista on tehty sopimus alueellisten tai paikallisviranomaisten taikka julkisessa omistuksessa tai määräysvallassa olevien yritysten tai elinten kanssa, jos tällaisista muista EIP:n rahoitustoimista on tehty asianmukaiset, kyseisen maan luottoriskitilanteen huomioon ottavat EIP:n luottoriskianalyysit, jäljempänä ’kokonaistakuu’.
’Valtion’ käsitteeseen sisältyvät tätä artiklaa ja 6 artiklan 4 kohtaa sovellettaessa myös palestiinalaishallinnon edustamat Länsiranta ja Gaza sekä Yhdistyneiden Kansakuntien väliaikaisen siviilioperaation edustama Kosovo (15).
2. Muiden kuin 1 kohdassa tarkoitettujen EIP:n rahoitustoimien osalta yhteisön takuulla katetaan kaikki saamatta jääneet mutta EIP:lle kuuluvat maksut, jotka ovat jääneet maksamatta jonkin seuraavassa esitetyn riskin toteutumisen vuoksi, jäljempänä ’poliittisen riskin takuu’:
a)
valuutansiirtojen estyminen;
b)
pakkolunastus;
c)
sota tai kansalaislevottomuudet;
d)
oikeussuojan epääminen sopimusrikkomustapauksissa.
6 artikla
Raportointi ja kirjanpito
1. Komissio antaa vuosittain kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle tämän päätöksen nojalla toteutetuista EIP:n rahoitustoimista. Kertomuksen on sisällettävä arvio EIP:n rahoitustoimien vaikutuksista ja tehokkuudesta hanke-, ala-, maa- ja aluekohtaisesti sekä siitä, miten EIP:n rahoitustoimilla on tuettu yhteisön ulkosuhdepoliittisten tavoitteiden saavuttamista, ottaen huomioon EIP:n toimintatavoitteet. Sen on sisällettävä myös arvio EIP:n ja komission sekä EIP:n ja muiden kansainvälisten rahoituslaitosten ja kahdenvälisten tuenantajien välisen yhteistyön laajuudesta.
2. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettua raportointia varten EIP toimittaa komissiolle vuosittaiset kertomukset tämän päätöksen nojalla toteutetuista EIP:n rahoitustoimista ja yhteisön ulkosuhdepoliittisten tavoitteiden saavuttamisesta, mukaan lukien yhteistyö muiden kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa.
3. EIP toimittaa komissiolle tilasto-, rahoitus- ja kirjanpitotietoja jokaisesta rahoitustoimestaan siinä määrin kuin on tarpeen, jotta komissio voi täyttää raportointivelvoitteensa ja vastata Euroopan tilintarkastustuomioistuimen selvityspyyntöihin, sekä tilintarkastustodistukset laina- ja takauskannastaan.
4. Komission kirjanpitoa ja kokonaistakuun soveltamisalaan kuuluvia riskejä koskevaa raportointia varten EIP toimittaa komissiolle riskianalyysit ja luokitustiedot sellaisista rahoitustoimistaan, joissa lainanottajana tai takauksen saajana on muu kuin valtio.
5. EIP toimittaa 2, 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut tiedot omalla kustannuksellaan.
7 artikla
Komission suorittamien maksujen takaisinperintä
1. Kun komissio suorittaa yhteisön takuun nojalla maksun, EIP toimittaa suoritettujen maksujen osalta saatavien perinnän komission nimissä ja lukuun.
2. EIP ja komissio tekevät saatavien perintää koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja menettelyistä sopimuksen viimeistään sinä päivänä, jona 8 artiklassa tarkoitettu sopimus tehdään.
8 artikla
Takuusopimus
EIP ja komissio tekevät takuusopimuksen, jossa määrätään yhteisön takuuta koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja menettelyistä.
9 artikla
Uudelleentarkastelu
1. Komissio esittää myös ulkopuolisen arvioinnin perusteella tämän päätöksen soveltamista koskevan väliarviointikertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 30 päivänä huhtikuuta 2010 ja liittää siihen myös päätöksen muutosehdotuksen; kyseinen ulkopuolinen arvio toteutetaan liitteessä II olevien toimintaohjeiden mukaisesti.
2. Komissio laatii loppukertomuksen tämän päätöksen soveltamisesta viimeistään 31 päivänä heinäkuuta 2013.
10 artikla
Kumoaminen
Kumotaan päätös 2008/847/EY.
11 artikla
Voimaantulo
Tämä päätös tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä 13 päivänä heinäkuuta 2009.