31995R1768
L 173/14
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1768/95 НА КОМИСИЯТА
от 24 юли 1995 година
за установяване на реда и условията за прилагане на дерогацията, предвидена в член 14, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2100/94 на Съвета относно правната закрила на Общността на сортовете растения
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2100/94 на Съвета от 27 юли 1994 г., относно правната закрила на Общността на сортовете растения (основния регламент) (1), и по-специално член 14, параграф 3 от него,
като има предвид, че член 14 от основния регламент предвижда дерогация от правната закрила на Общността на сортовете растения, с цел защита на селскостопанската продукция (селскостопанско освобождаване);
като има предвид, че условията за осъществяване на тази дерогация и за защита на легитимните интереси на селекционера и на земеделския производител, следва да бъдат установени в правила за прилагане, на базата на критериите, предвидени в член 14, параграф 3 от основния регламент;
като има предвид, че настоящият регламент установява тези условия чрез определянето, по-специално, на задълженията на земеделските производители, преработвателите и титулярите, в резултат от гореспоменатите критерии;
като има предвид, че тези задължения се отнасят в много голяма степен към плащането от земеделските производители на справедливо възнаграждение на титуляра за използването на дерогацията, за предоставяне на информация, за гаранция, че продуктът от реколтата, подложен на преработка, е идентичен с този, който е резултат от преработка, както и за контрол на спазването на разпоредбите на дерогацията;
като има предвид също, че определението за „малки земеделски производители“, от които следва да не се изисква плащане на възнаграждение на титуляра за използването на дерогацията, се допълва по-специално по отношение на земеделски производители, отглеждащи определени фуражни растения и картофи;
като има предвид, че Комисията ще контролира стриктно, в цялата Общност, ефекта, който определението на „малки земеделски производители“, както е предвидено в основния регламент, и по-специално относно включването на угари и - в случая с картофите - на максималния размер на площта, посочена в настоящия регламент, може да произведе по отношение на ролята на възнаграждението, както е предвидено в член 5, параграф 3 на настоящия регламент, и, когато е необходимо, ще направи подходящите предложения или предприеме подходящите стъпки с оглед постигане на съгласуваност в цялата Общност по отношение съотношението между използването на лицензиран посадъчен материал и това на продукта от реколтата, съгласно дерогацията, предвидена в член 14 от основния регламент;
като има предвид, че, въпреки това, все още не е възможно да се оцени размерът, до който са използвани сравними дерогации, съгласно настоящото законодателство на държавите-членки, по отношение на сумите, изисквани понастоящем за лицензирана продукция на посадъчен материал от сортове, защитени съгласно гореспоменатото законодателство на държавите-членки;
като има предвид, че следователно Комисията може понастоящем да не е способна да дефинира по подходящ начин, в рамките на обхвата на отговорност, даден на законодателя на Общността, съгласно член 14, параграф 3 от основния регламент, нивото на справедливо възнаграждение, което трябва да бъде чувствително по-ниско от сумата, искана за лицензирано производство на посадъчен материал;
като има предвид, че, въпреки това, първоначалното ниво, както и системата за последващи приспособявания, следва да бъдат определени колкото е възможно по-скоро и не по-късно от 1 юли 1997 г.;
като има предвид, че настоящият регламент цели определянето на връзката между правната закрила на Общността на сортовете растения и правата, които произтичат от разпоредбите на член 14 от основния регламент, от една страна, и тези между даденото одобрение на земеделския производител и неговото стопанство, от друга;
като има предвид последно, че последствията от неспазване на задълженията, които произтичат от съответните разпоредби, следва да бъдат уточнени;
като има предвид, че Административният съвет е бил консултиран;
като има предвид, че разпоредбите, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по правната закрила на сортовете растения,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА 1
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Обхват
1. Настоящият регламент установява реда и условията за прилагане на дерогацията, предвидена в член 14, параграф 1 от основния регламент.
2. Условията се прилагат за правата на титуляра и тяхното упражняване, както и за задълженията и тяхното изпълнение от титуляра, по смисъла на член 13, параграф 1 от основния регламент; условията се прилагат също така и за разрешението на земеделския производител и използването му, както и за задълженията и тяхното изпълнение, от земеделския производител, в степента, в която тези права, разрешения и задължения произтичат от разпоредбите на член 14 от основния регламент. Те се прилагат също така по отношение на правата, разрешенията и задълженията, които произтичат от разпоредбите на член 14, параграф 3 от основния регламент по отношение на трети лица.
3. Освен ако не е предвидено друго в настоящия регламент, подробностите относно упражняването на правата, използването на разрешения или изпълнението на задълженията се регулират от правото на държавата-членка, включително нейното международно частно право, в която е разположено стопанството на земеделския производител, за което се прилага дерогацията.
Член 2
Защита на интереси
1. Условията, посочени в член 1, се прилагат както от титуляра, представляващ селекционера, така и от земеделския производител по такъв начин, че да се защитават легитимните им взаимни интереси.
2. Легитимните интереси не следва да се считат за защитени, ако един или повече от интересите са повлияни негативно, без да се вземе предвид нуждата да се поддържа разумен баланс между всички тях, или нуждата от пропорционалност между целта на съответното условие и действителния ефект от неговото прилагане.
ГЛАВА 2
ТИТУЛЯР И ЗЕМЕДЕЛСКИ ПРОИЗВОДИТЕЛ
Член 3
Титуляр
1. Правата и задълженията на титуляра, които произтичат от разпоредбите на член 14 от основния регламент, както е определено в настоящия регламент, различни от правата върху вече определено заплащане на разумно възнаграждение, посочено в член 5, не могат да бъдат предмет на прехвърляне на трети лица. Въпреки това, те се включват в правата и задълженията, които са предмет на прехвърляне на правна закрила на Общността на сортовете растения, съгласно разпоредбите на член 23 от основния регламент.
2. Правата, посочени в параграф 1, могат да бъдат предявени от индивидуални титуляри, колективно от няколко титуляри или от организация на титуляри, която е създадена в Общността, на равнище Общност, на национално, регионално или местно равнище. Организацията на титулярите може да действа само от името на своите членове, и само от името на тези от тях, които са дали писмено съответно пълномощно на организацията. Тя действа чрез един или повече от своите представители, или чрез акредитирани от нея одитори, в рамките на техните съответни пълномощия.
3. Представителят на титуляр или на организация на титуляри, както и акредитиран одитор:
а)
има местожителство, седалище или е установен на територията на Общността; и
б)
е упълномощен писмено от титуляра или организацията; и
в)
представя доказателство за условията, предвидени в букви а) и б), или чрез препратка към съответна информация, публикувана от титуляра или изпратени от титулярите до организациите на земеделските производители, или по друг начин и представя, при поискване, копие от писменото пълномощно, посочено в буква б), за всеки земеделски производител, срещу когото той предявява права.
Член 4
Земеделски производител
1. Разрешението и задълженията на земеделския производител, които произтичат от разпоредбите на член 14 от основния регламент, както е определено в настоящия регламент или в разпоредбите, приети съгласно настоящия регламент, не могат да бъдат предмет на прехвърляне на трети лица. Въпреки това, те се включват в правата и задълженията, които са предмет на прехвърлянето на стопанството на земеделския производител, освен ако по отношение на задължението да плати справедливото възнаграждение, посочено в член 5, е договорено нещо друго при прехвърлянето на стопанството. Прехвърлянето на разрешението и задълженията поражда ефект по същото време, по което става прехвърлянето на стопанството.
2. За „собствено стопанство“ по смисъла на член 14, параграф 1 от основния регламент се счита всяко стопанство или част от него, което земеделският производител действително използва за отглеждане на растения, като негова собственост или управлявано по друг начин на негова отговорност и за негова сметка, по-специално в случай на стопанства под аренда. Разпореждането със стопанство или с част от него с оглед използването му от трети лица, се счита за прехвърляне по смисъла на параграф 1.
3. Лицето или лицата, на които принадлежи съответното стопанство като собственост по времето, по което се изисква изпълнението на задълженията, се считат за земеделски производител, освен ако те представят доказателство, че друго лице е земеделският производител, който трябва да изпълни задълженията, съгласно разпоредбите на параграфи 1 и 2.
ГЛАВА 3
ВЪЗНАГРАЖДЕНИЕ
Член 5
Ниво на възнаграждение
1. Нивото на справедливото възнаграждение, което се изплаща на титуляра съгласно член 14, параграф 3, четвърто тире от основния регламент, може да бъде предмет на договор между титуляра и съответния земеделски производител.
2. Когато такъв договор не е сключен или не се прилага, нивото на възнаграждение следва да бъде значително по-ниско от сумата, плащана за лицензирано производство на посадъчен материал от най-ниска категория, квалифициран за официална сертификация, от същия сорт в същата област.
Ако няма лицензирано производство на посадъчен материал от съответния сорт в областта, в която е разположено стопанството на земеделския производител, и ако няма унифицирано ниво за горепосочените суми в цялата Общност, нивото на възнаграждение следва да бъде значително по-ниско от сумата, която обикновено се включва за гореспоменатата цел в цената, на която посадъчен материал от най-ниска категория, квалифициран за официална сертификация, от този сорт, се продава в тази област, при условие че не е по-висока от горепосочената сума, искана в областта, в която е произведен този посадъчен материал.
3. В съответствие с параграф 2, нивото на възнаграждение се счита за значително по-ниско, по смисъла на член 14, параграф 3, четвърто тире от основния регламент, ако не надвишава нивото, необходимо за създаването или стабилизирането, като икономически фактор определящ степента, в която се използва дерогацията, на разумно балансирано съотношение между използването на лицензиран посадъчен материал и засяването на продукт от реколтата от съответния сорт, обхванат от правната закрила на Общността на сортовете растения. Счита се, че такова съотношение е разумно балансирано, ако гарантира, че титулярът получава, като цяло, легитимна компенсация за общото използване на неговия собствен сорт.
Член 6
Индивидуално задължение за плащане
1. Без да се засягат разпоредбите на параграф 2, индивидуалното задължение на земеделския производител да плати справедливо възнаграждение се поражда, когато той действително използва продукта от реколтата за посевни цели на полето.
Титулярът може да определи датата и начина на плащане. Въпреки това, датата на плащане не може да бъде по-ранна от датата, на която се е породило задължението.
2. В случай на право на закрила на Общността на сортовете растения, дадено съгласно член 116 от основния регламент, индивидуалното задължение на земеделския производител, който може да се позове на разпоредбите на член 116, параграф 4, второ тире от основния регламент, възниква по времето, когато той действително използва продукта от реколтата за посевни цели на полето след 30 юни 2001 г.
Член 7
Малки земеделски производители
1. Площ, върху която се отглеждат растения, по смисъла на член 14, параграф 3, трето тире от основния регламент, е площта, която е била засята за редовна култивация и реколта. По-специално горска земя, постоянни пасища, създадени за продължителност от повече от пет години, постоянна природна зелена земя и подобни случаи, както е определено от Постоянния комитет по правна закрила на сортовете растения, не се считат за площи, на които се отглеждат растения.
2. Площи от стопанството на земеделския производител, на които се отглеждат растения, но които са на земя под угар - временно или постоянно - през пазарната година, започваща на 1 юли и завършваща на 30 юни на следващата календарна година („пазарна година“), в която плащането на възнаграждението би било дължимо, се считат за площи, на които все още се отглеждат растения, ако по отношение на тази земя под угар се дават субсидии или компенсаторни плащания от Общността или от съответната държава-членка.
3. Без да се засягат разпоредбите, предвидени в член 14, параграф 3, трето тире, първо подтире от основния регламент, за малки земеделски производители в случай на други растителни сортове (член 14, параграф 3, трето тире, второ подтире от основния регламент) се считат земеделските производители, които:
а)
в случай на фуражни растения, съгласно тази последна разпоредба: независимо от площта, на която се отглеждат растения, различни от тези фуражни растения, не отглеждат тези фуражни растения за период от повече от пет години на площ, по-голяма от площта, която би била нужна за производството на 92 тона зърнени растения за реколта;
б)
в случая с картофи: независимо от площта, на която те отглеждат растения, различни от картофи, не отглеждат картофи на площ по-голяма от площта, която би била необходима за производството на 185 тона картофи за реколта.
4. За територията на всяка държава-членка изчисляването на площите, посочени в параграфи 1, 2 и 3, се извършва:
-
в случай на растителни сортове, за които се прилага Регламент (ЕИО) № 1765/92 (2) на Съвета, и в случай на фуражни растения, различни от тези, попадащи под разпоредбите от него, съгласно разпоредбите на посочения регламент, и по-специално членове 3 и 4 от него, или съгласно разпоредбите, приети съгласно посочения регламент, и
-
в случая на картофите, на базата на средния добив от хектар, установен в съответната държава-членка, съгласно статистическата информация, предоставена съгласно Регламент (ЕИО) № 959/93 на Съвета (3) относно статистическата информация, която следва да се предоставя от държавите-членки относно растителните продукти, различни от зърнени култури.
5. В случай на спор земеделски производител, който твърди, че е „малък земеделски производител“, следва да представи доказателство, че отговаря на изискванията за тази категория земеделски производители. Въпреки това, условията, приложими за дефиницията на „малък производител“, по смисъла на член 8, параграфи 1 и 2 на Регламент (ЕИО) № 1765/92 на Съвета, не се прилагат за тази цел, освен ако титулярът се съгласи на противното.
ГЛАВА 4
ИНФОРМАЦИЯ
Член 8
Информация от земеделския производител
1. Подробностите за съответната информация, която следва да бъде предоставена от земеделския производител на титуляра съгласно член 14, параграф 3, шесто тире от основния регламент, могат да представляват предмет на договор между титуляра и съответния земеделски производител.
2. Когато такъв договор не е подписан или не се прилага, земеделският производител, без да се засягат задълженията за информация, приложими съгласно законодателството на Общността или съгласно законодателството на държавите-членки, по искане на титуляра е длъжен да му предостави декларация за съответната информация. Необходимо е да се уточни следното:
а)
името на земеделския производител, неговото местожителство и адрес на стопанството му;
б)
фактът дали земеделският производител е използвал продукта от реколтата, принадлежащ към един или повече сортове на титуляра, за засаждане на полето или полетата на неговото стопанство;
в)
ако земеделският производител го е използвал, количеството продукт от реколтата, принадлежащо към съответния сорт или сортове, които са използвани от земеделския производител съгласно член 14, параграф 1 от основния регламент;
г)
при същото условие името и адресът на лицето или лицата, които са осигурили обработването на съответния продукт от реколтата за него, за засаждане;
д)
ако информацията, получена съгласно букви б), в) и г), не може да бъде доказана съгласно разпоредбите на член 14, количеството лицензиран посадъчен материал от съответните сортове, които са използвани, а също и името и адресът на доставчика или доставчиците; и
е)
в случай на земеделски производител, който се позовава на разпоредбите на член 116, параграф 4, второ тире от основния регламент, дали той вече е използвал съответния сорт за целите, описани в член 14, параграф 1 от основния регламент, без да плаща възнаграждение, и ако случаят е такъв, откога.
3. Информацията съгласно параграф 2, букви б), в), г) и д) се отнася за текущата пазарна година и за една или повече от трите предшестващи пазарни години, за които земеделският производител не е предоставил предварително съответна информация по искане на титуляра съгласно разпоредбите на параграфи 4 и 5.
Въпреки това, първата пазарна година, за която се отнася информацията, не предхожда тази, в която е направено първото от тези искания за информация по отношение на сорта или сортове и съответния земеделски производител, или в която земеделският производител е придобил посадъчен материал за съответния сорт или сортове, ако това е било придружено с информация поне за подаването на молба за даване на правна закрила на Общността на сортовете растения или за предоставянето на такава закрила, както и за възможни условия, свързани с използването на този посадъчен материал.
В случай на сортове, попадащи под разпоредбите на член 116 от основния регламент и по отношение на земеделските производители, които имат право да се позовават на разпоредбите на член 116, параграф 4, второ тире от основния регламент, първата пазарна година е 2001/2002.
4. В своето искане титулярът уточнява своето име и адрес, сорта или сортовете, по отношение на които се интересува от информация, както и позоваване или позовавания на съответното право или права на закрила на Общността на сортовете растения. По искане на земеделския производител молбата следва да се направи в писмен вид и да бъде придружена от доказателство за собственост. Без да се засягат разпоредбите на параграф 5, искането се адресира директно към съответния земеделски производител.
5. Счита се, че искането, което не е било направено директно към съответния земеделски производител, отговаря на разпоредбите на параграф 4, трето изречение, ако е изпратено на земеделския производител чрез следните органи или лица, с тяхното предварително съгласие:
-
организации на земеделски производители или кооперативи, имащи връзка с всички земеделски производители, които са членове на такава организация или кооператив, или
-
преработватели, които имат връзка с всички земеделски производители, на които предоставят услугата обработка на съответния продукт от реколтата за засяване през текущата пазарна година и през предходните три пазарни години, като се започне от пазарната година, както е определено в параграф 3, или
-
доставчици на лицензиран посадъчен материал от сортовете на титуляра, които имат връзка с всички земеделски производители, на които са доставили такъв посадъчен материал през текущата пазарна година и през предходните три пазарни години, като се започне от пазарната година, както е определено в параграф 3.
6. За исканията, направени съгласно разпоредбите на параграф 5, не е необходимо да се посочва всеки земеделски производител. На организациите, кооперативите, преработвателите или доставчиците може да бъде разрешено от съответните земеделски производители да изпратят изискваната информация на титуляра.
Член 9
Информация от преработвателя
1. Подробностите за съответната информация, която се предоставя от преработвателя на титуляра съгласно член 14, параграф 3, шесто тире от основния регламент, може да бъде предмет на договор между титуляра и съответния преработвател.
2. Когато такъв договор не е сключен или не се прилага, преработвателят, без да се засягат задълженията за информация, приложими съгласно законодателството на Общността или законодателството на държавите-членки, е длъжен да предостави съответната информация на титуляра по негово искане. Необходимо е да се уточни следното:
а)
името на преработвателя, местожителство и име и адрес, регистрирани за предприятието му;
б)
дали преработвателят е доставил услуга за преработването на продукта от реколтата, принадлежаща към един или повече от сортовете на титуляра за засяване, когато сортът или сортовете са били декларирани или известни на преработвателя;
в)
ако преработвателят е предоставил такава услуга, количеството продукт от реколтата, принадлежащо към съответния сорт или сортове, което е било преработено за засяване от преработвателя, и общото количество в резултат от преработката;
г)
датите и местата на преработването, посочено в буква в); и
д)
името и адреса на лицето или лицата, на които той е извършил услугата по преработката, посочена в буква в), и съответните количества.
3. Информацията съгласно параграф 2, букви б), в), г) и д) се отнася за текущата пазарна година и за една или повече от трите предшестващи пазарни години, за които титулярът още не е направил искане съгласно разпоредбите на параграфи 4 и 5; въпреки това, първата пазарна година, за която се отнася информацията, е тази, в която е направено първото от подобни искания по отношение на сорта или сортовете и съответния преработвател.
4. Разпоредбите на член 8, параграф 4 се прилагат mutatis mutandis.
5. Счита се, че искане, което не е направено директно към съответния преработвател, отговаря на разпоредбите на член 8, параграф 4, трето изречение, ако е изпратено до преработвателя чрез следните лица или организации и с тяхно съгласие:
-
организации на преработватели в Общността, които са установени на равнище Общност, на национално, регионално или местно равнище, имащи връзка с всички преработватели, които са членове на или са представени в тези организации,
-
земеделски производители, които имат връзка с всички преработватели, които са предоставяли услуга по преработката на съответния продукт от реколтата за тях за засаждане през текущата пазарна година и през три предходни пазарни години, като се започне от пазарната година, както е определено в параграф 3.
6. За исканията, направени съгласно разпоредбите на параграф 5, не е необходимо посочване на всеки отделен преработвател. На организациите или на земеделските производители може да бъде разрешено от съответните преработватели да изпратят изискваната информация на титуляра.
Член 10
Информация от титуляра
1. Подробностите за информацията, която следва да се предостави от титуляра на земеделския производител съгласно член 14, параграф 3, четвърто тире от основния регламент, може да бъде предмет на договор между земеделския производител и съответния титуляр.
2. Когато такъв договор не е сключен или не се прилага, титулярът, без да се засягат задълженията за информация съгласно законодателството на Общността или съгласно законодателството на държавите-членки, по искане на земеделския производител, от който титулярът иска плащането на възнаграждението, посочено в член 5, е длъжен да предостави съответната информация на земеделския производител. Необходимо е да се уточни следното:
-
сумата, платена за лицензираното производство на посадъчен материал от най-ниска категория, квалифициран за официална сертификация, от същия сорт в областта, в която се намира стопанството на земеделския производител, или
-
ако не е имало лицензирано производство на посадъчен материал от съответния сорт в областта, в която е разположено стопанството на земеделския производител, и ако няма унифицирано ниво на гореспоменатата сума в Общността, сумата, която нормално се включва за по-горните цели в цената, на която се продава посадъчен материал от най-ниската категория, квалифициран за официално сертифициране, от този сорт в тази област, също и гореспоменатата сума, плащана в областта, в която този посадъчен материал е бил произведен.
Член 11
Информация от официалните органи
1. Искането за информация за действителното използване на материал чрез засаждане на определени видове или сортове, или за резултатите от това използване, което титулярът адресира до официалния орган, трябва да бъде в писмен вид. В това искане титулярът попълва своето име и адрес, сорта или сортовете, по отношение на които изисква информация, и типа информация, която търси. Той следва също да представи доказателство за собствеността си.
2. Без да се засягат разпоредбите на член 12, официалният орган може да отхвърли искането за информация, само ако:
-
не участва в контрола на селскостопанското производство, или
-
не му е разрешено, съгласно правила на Общността или правила на държавите-членки, регулиращи правото на преценка, приложимо по отношение на дейността на официалните органи, да предоставят такава информация на титулярите, или
-
има право на преценка, съгласно законодателството на Общността или законодателството на държавите-членки, съгласно които е събрана информацията, дали да откаже такава информация, или
-
исканата информация не е или вече не е налична, или
-
такава информация не може да бъде получена в рамките на обикновеното извършване на задачите на официалния орган, или
-
такава информация може да бъде получена само с допълнително затруднение или разходи, или
-
такава информация се отнася определено до материал, който не принадлежи към сортовете на титуляра.
Съответните официални органи информират Комисията за начина, по който упражняват правото на преценка, посочено в третото тире по-горе.
3. При предоставянето на информация официалният орган не прави разлика между титулярите. Официалният орган може да предостави исканата от титуляра информация чрез копия на документи, съдържащи информация в допълнение на тази относно материала, принадлежащ към сортовете на титуляра, при условие че е гарантирана невъзможността да се идентифицират лица, защитени съгласно разпоредбите на член 12.
4. Ако официалният орган вземе решение да откаже исканата информация, той информира писмено титуляра, който я иска, и уточнява мотивите за това решение.
Член 12
Защита на личните данни
1. Всяко лице, което предоставя или получава информация, съгласно разпоредбите на членове 8, 9, 10 или 11, подлежи, по отношение на личните данни, на разпоредбите на законодателството на Общността или на законодателството на държавите-членки за защита на физическите лица по отношение на обработката и свободното движение на лични данни.
2. Забранено е на всяко лице, което получава информация съгласно разпоредбите на членове 8, 9, 10 или 11, без предварително съгласие на лицето, което е предоставило информацията, да предава тази информация на друго лице или да я използва за цели, различни от упражняването на правото на закрила на Общността на сортовете растения или за използването на разрешението, предвидено в член 14 от основния регламент.
ГЛАВА 5
ДРУГИ ЗАДЪЛЖЕНИЯ
Член 13
Задължения в случай на преработка извън стопанството на земеделския производител
1. Без да се засягат ограниченията, които държавите-членки може да са установили съгласно член 14, параграф 3, второ тире от основния регламент, продуктът от реколтата от сорт, който е обхванат от правна закрила на Общността на сортовете растения, не се премества без предварително съгласие от страна на титуляра от стопанството, където е получен с цел да бъде преработен за засаждане, освен ако земеделският производител:
а)
е приложил подходящи мерки, за да гарантира идентичността на продукта, влязъл за преработка, с този, получен след преработката; и
б)
гарантира, че действителната преработка е извършена от преработвател за доставка на обслужване по обработката на продукта от реколтата за засаждане, който:
-
е бил или регистриран съгласно законодателството на съответната държава-членка, прието в защита на обществения интерес, или се е ангажирал пред земеделския производител да извести за тази дейност, що се отнася до сортове, обхванати от правната закрила на Общността на сортовете растения, установените компетентни органи, създадени или одобрени от държавата-членка за тази цел, или от официален орган или от организация на титуляри, земеделски производители или преработватели, за да бъде включен по-късно в списъка, създаден от посочения компетентен орган, и
-
се е ангажирал пред земеделския производител също да приложи подходящи мерки, за да гарантира идентичността на продукта, въведен от земеделския производител за преработка, с този, получен след преработката.
2. С цел изброяване на преработвателите, както е определено в параграф 1, държавите-членки могат да предвидят изисквания за квалификация, на които преработвателите да отговарят.
3. Регистрите и списъците, посочени в параграф 1, се публикуват или предоставят съответно на организациите от титуляри, земеделски производители и преработватели.
4. Списъците, посочени в параграф 1, се съставят не по-късно от 1 юли 1997 г.
ГЛАВА 6
КОНТРОЛ ОТ СТРАНА НА ТИТУЛЯРА
Член 14
Контрол на земеделски производители
1. За целите на контрола от страна на титуляра на спазването на разпоредбите на член 14 от основния регламент, както е предвидено в настоящия регламент, що се отнася до изпълнение на задълженията на земеделския производител, земеделският производител следва, по искане на титуляра:
а)
да представи доказателства в подкрепа на информацията по член 8 чрез представяне на съответни налични документи като фактури, използвани етикети, или всякъв подходящ механизъм, като този, изискван съгласно член 13, параграф 1, буква а), по отношение на:
-
предоставянето на услуги по преработка на продукт от реколтата от сорт на титуляра за засяване от което и да е трето лице, или
-
в случая с член 8, параграф 2, буква д), доставката на посадъчен материал от сорт на титуляра,
или чрез доказателство за съществуването на земя или складове;
б)
да предостави на разположение и да осигури достъп до доказателството, изисквано съгласно член 4, параграф 3 или член 7, параграф 5.
2. Без да се засяга законодателството на Общността или законодателството на държави-членки, земеделските производители са длъжни да съхраняват посочените в параграф 1 документи или механизми поне за периода, определен в член 8, параграф 3, алинея втора, при условие че в случая с използвани етикети информацията, с която е бил придружен посадъчният материал, посочен в член 8, параграф 3, втора алинея, съдържа инструкциите за съхраняването на етикета, свързан с този материал.
Член 15
Контрол на преработвателите
1. За целите на контрола от страна на титуляра на спазването на разпоредбите на член 14 от основния регламент, както е определено в настоящия регламент, доколкото се отнася до изпълнението на задълженията на преработвателя, преработвателят е длъжен, при искане от титуляра, да представи доказателства, подкрепящи неговата информация по член 9, чрез представяне на съответни налични документи като фактури, механизми, подходящи за идентификация на материала, или всякакъв друг подходящ механизъм като този, изискван съгласно член 13, параграф 1, буква б), второ тире, или мостри от преработен материал, свързани с предоставянето на услуга по преработката на продукт от реколтата от сорт на титуляра на земеделски производители за засаждане, или чрез демонстриране на съоръжения за преработка или складиране.
2. Без да се засяга законодателството на Общността или законодателството на държавите-членки, преработвателите са длъжни да съхраняват всеки от тези документи или механизми, посочени в параграф 1, поне за периода, определен в член 9, параграф 3.
Член 16
Начин на контрол
1. Контролът се извършва от титуляра. Той може да предприеме подходящи мерки, за да си гарантира съдействие от организации на земеделски производители, преработватели, кооперативи или други групи, обвързани със земеделието.
2. Условията, свързани с методите за контрол, предвидени в споразуменията между организациите на титуляри и на земеделски производители или преработватели, които са установени в Общността, съответно на равнище Общност, на национално, регионално или местно равнище, се използват като насоки, ако тези споразумения са били съобщени писмено на Комисията от упълномощени представители на съответните организации и публикувани в „Официален бюлетин“, издаван от Службата на Общността за сортовете растения.
ГЛАВА 7
НАРУШЕНИЯ И СПЕЦИАЛНИ ИСКОВЕ ОТ ГРАЖДАНСКОПРАВЕН ХАРАКТЕР
Член 17
Нарушения
Титулярът може да предяви правата, дадени от правото на закрила Общността на сортовете растения, срещу лице, което наруши някое от условията или ограниченията, принадлежащи към дерогацията, предвидена в член 14 от основния регламент, както е определено в настоящия регламент.
Член 18
Специални искове от гражданскоправен характер
1. Лицето, посочено в член 17, може да бъде съдено от титуляра да изпълни своите задължения съгласно член 14, параграф 3 от основния регламент, както е определено в настоящия регламент.
2. Ако това лице нееднократно и умишлено не е спазвало своите задължения съгласно член 14, параграф 3, четвърто тире от основния регламент по отношение на един или повече сортове на същия титуляр, задължението да обезщети титуляра за всякакви последващи вреди, съгласно член 94, параграф 2 от основния регламент, обхваща поне една обща сума, изчислена на базата на на средната сума, плащана за лицензирана продукция на съответстващо количество посадъчен материал от защитени сортове от съответните растителни сортове в същата област, умножена по четири, без да се засяга обезщетението за каквито и да е по-големи вреди.
ГЛАВА 8
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 19
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 24 юли 1995 година.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1768/95,
annettu 24 päivänä heinäkuuta 1995,
yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2100/94 14 artiklan 3 kohdassa säädetyn maataloutta koskevan vapautuksen soveltamista koskevista säännöistä
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista 27 päivänä heinäkuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2100/94 (`perusasetus`) (1) ja erityisesti sen 14 artiklan 3 kohdan,
sekä katsoo, että
perusasetuksen 14 artiklassa säädetään yhteisön kasvinjalostajanoikeuksia koskevista poikkeuksista maataloustuotannon turvaamiseksi (maataloutta koskeva vapautus),
edellytykset, jotka mahdollistavat poikkeuksen ja turvaavat jalostajan ja viljelijän lailliset edut vahvistetaan soveltamista koskevissa säännöissä perusasetuksen 14 artiklan 3 kohdassa esitettyjen perusteiden mukaisesti,
tässä asetuksessa vahvistetaan nämä edellytykset ja täsmennetään erityisesti viljelijöitä, valmistajia ja omistajia koskevat edellä mainituista perusteista aiheutuvat velvoitteet,
kyseiset velvoitteet koskevat lähinnä viljelijöiden omistajille maksamia kohtuullisia palkkioita poikkeusta sovellettaessa, tiedon toimittamista, sen varmistamista, että valmistettavaksi tarkoitettu korjattu tuote on tunnistettava vielä valmistuksen jälkeen sekä poikkeusta koskevien säännösten soveltamisen valvontaa,
lisäksi niiden `pienviljelijöiden`, joita velvollisuus maksaa omistajalle palkkiota ei koske poikkeusta sovellettaessa, käsitettä täydennetään koskemaan erityisesti viljelijöitä, jotka viljelevät tiettyjä rehukasveja tai perunoita,
komissio valvoo tarkasti koko yhteisössä vaikutuksia, joita "pienviljelijöitä" koskevalla määritelmällä, joka vahvistetaan perusasetuksessa, erityisesti viljelykäytöstä poistamisen ja - peruna kohdalla - enimmäispinta-alan osalta, ja tässä asetuksessa saattaa olla tämän asetuksen 5 artiklan 3 kohdassa täsmennetyn palkkion merkityksen osalta ja tekee tarvittaessa aiheellisia ehdotuksia tai toteuttaa tarvittavat toimenpiteet luodakseen yhteisönlaajuisen yhdenmukaisen suhteen luvanvaraisen lisäysaineiston käytön ja korjatun tuotteen käytön välille perusasetuksen 14 artiklassa säädetyn poikkeaman mukaisesti,
vielä ei kuitenkaan ole ollut mahdollista arvioida, missä määrin jäsenvaltioiden tämän hetkisissä lainsäädännöissä on käytetty vastaavia poikkeuksia, jotka liittyvät tällä hetkellä jäsenvaltioiden edellä mainittujen lainsäädäntöjen mukaisesti suojeltujen lajikkeiden lisäysaineiston luvanvaraisesta tuotannosta perittäviin summiin,
tämän vuoksi komissio ei tällä hetkellä voi tarkasti määritellä perusasetuksen 14 artiklan 3 kohdan mukaisesti yhteisön lainsäätäjälle annetun harkintavallan puitteissa kohtuullisen palkkion, jonka olisi oltava selvästi pienempi kuin lisäysaineiston luvanvaraisen tuotannon osalta perittävän summan, tasoa,
alkuperäinen taso samoin kuin jäljempänä esitettyjen mukautusten järjestelmä olisi täsmennettävä mahdollisimman pian ja viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1997,
lisäksi tämän asetuksen tarkoituksena on täsmentää toisaalta yhteisön kasvinjalostajanoikeuden ja perusasetuksen 14 artiklan säännöksistä johtuvien oikeuksien ja toisaalta viljelijälle ja hänen tilalleen myönnettyjen lupien välistä yhteyttä,
lopuksi olisi selvennettävä kyseisistä sännöksistä aiheutuvien velvoitteiden noudattamatta jättämisestä aiheutuvat seuraukset,
hallinnollista neuvostoa on kuultu, ja
tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän kasvinjalostajanoikeuksien komitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Soveltamisala
1. Tässä asetuksessa vahvistetaan 14 artiklan 1 kohdassa säädetyn poikkeuksen mahdollistavia edellytyksiä koskevat soveltamissäännöt.
2. Edellytyksiä on sovellettava omistajien oikeuksiin ja niiden harjoittamiseen, velvoitteisiin ja niiden täyttämiseen perusasetuksen 13 artiklan 1 kohdan mukaisesti sekä viljelijän lupaan ja sen käyttöön, velvoitteisiin ja niiden täyttämiseen siinä määrin kuin nämä oikeudet, luvat ja velvoitteet johtuvat perusasetuksen 14 artiklan 1 kohdan säännöksistä. Muiden osalta niitä on sovellettava myös perusasetuksen 14 artiklan 3 kohdan säännöksistä johtuviin oikeuksiin, lupiin ja velvoitteisiin.
3. Jollei tässä asetuksessa toisin täsmennetä, oikeuksien harjoittamiseen, lupien käyttöön tai velvoitteiden täyttämiseen liittyvien yksityiskohtien on noudatettava sen jäsenvaltion lakia, mukaan lukien sen kansainvälinen yksityisoikeus, jossa viljelijän tila, jonka osalta poikkeusta käytetään, sijaitsee.
2 artikla
Lailliset edut turvaavat edellytykset
1. Sekä omistajan, joka edustaa jalostajaa, että viljelijän on sovellettava 1 artiklassa tarkoitettuja edellytyksiä siten, että molempien lailliset edut turvataan.
2. Laillisia etuja ei katsota turvatuiksi jos yhteen tai useampaan näistä eduista kohdistuu haitallisia vaikutuksia, koska ei oteta huomioon tarvetta ylläpitää järkevää tasapainoa niiden kaikkien välillä tai suhteellisuuden tarvetta asiaankuuluvan edellytyksen syyn ja sen soveltamisen tosiasiallisen vaikutuksen välillä.
2 LUKU
OMISTAJA JA VILJELIJÄ
3 artikla
Omistaja
1. Perusasetuksen 14 artiklan säännöksistä johtuvia omistajaa koskevia oikeuksia ja velvoitteita, sellaisina kuin ne tässä asetuksessa täsmennetään ja jotka ovat muita kuin 5 artiklassa tarkoitettu oikeus kohtuulliseen palkkioon määritettävissä olevana maksuna, ei voida siirtää toiselle. Ne on kuitenkin sisällytettävä niihin oikeuksiin ja velvollisuuksiin, joita koskee yhteisön kasvinjalostajanoikeuden siirtäminen perusasetuksen 23 artiklan säännösten mukaisesti.
2. Edellä 1 kohdassa mainittuihin oikeuksiin voivat turvautua yksittäiset omistajat, useat omistajat yhdessä tai yhteisöön yhteisön tasolle, kansallisesti, alueellisesti tai paikallisesti sijoittautunut omistajien järjestö. Omistajien järjestö voi toimia ainoastaan jäsentensä puolesta ja ainoastaan niiden puolesta, jotka ovat luovuttaneet järjestölle kirjalliset valtuudet. Sen on toimittava joko yhden tai useamman jäsenensä tai valtuuttamiensa tilintarkastajien välityksellä valtakirjojen rajoissa.
3. Omistajan tai omistajien järjestön edustajan sekä valtuutetun tilintarkastajan on:
a) asuttava tai toimittava vakituisesti yhteisön alueella, ja
b) oltava omistajan tai järjestön kirjallisesti valtuuttama, ja
c) annettava todisteet a ja b kohdassa esitettyjen edellytysten täyttymisestä joko viittaamalla omistajien julkaisemaan asiaankuuluvaan tietoon tai omistajien viljelijöiden järjestölle toimittamaan tietoon tai muulla tavalla, ja pyydettäessä toimitettava jäljennös b alakohdassa tarkoitetusta kirjallisesta valtuutuksesta jokaiselle viljelijälle, jota vastaan hän aikoo käyttää oikeuksia.
4 artikla
Viljelijä
1. Viljelijää koskevia valtuuksia ja velvoitteita, jotka johtuvat perusasetuksen 14 artiklan säännöksistä, sellaisena kuin ne täsmennetään tässä asetuksessa tai tämän asetuksen mukaisesti hyväksytyissä säännöksissä, ei voida siirtää toiselle. Ne on kuitenkin sisällytettävä niihin oikeuksiin ja velvollisuuksiin, joita koskee viljelijän tilansiirto, ellei 5 artiklassa tarkoitetun kohtuullista palkkiota koskevan maksuvelvollisuuden osalta sitä ole muuten hyväksytty tilansiirtoa koskevassa asiakirjassa. Luvan ja velvoitteiden siirtäminen tulevat voimaan samaan aikaan kuin tilansiirto.
2. Perusasetuksen 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi "omaksi tilaksi" katsotaan mikä tahansa tila tai sen osa, jolla viljelijä tosiasiallisesti harjoittaa kasvinviljelyä ja joka on viljelijän omaisuutta tai muutoin hänen hallinnassaan hänen omalla vastuullaan ja kustannuksellaan, erityisesti vuokralla. Tilan tai osan siitä antaminen muiden viljeltäväksi katsotaan 1 kohdassa tarkoitetuksi siirroksi.
3. Henkilö tai henkilöt, joiden omaisuutta kyseinen tila on mainitun velvoitteen täyttämisen hetkellä, katsotaan viljelijäksi tai viljelijöiksi, jos hän ei todista/he eivät todista, että joku muu toimii viljelijänä ja näin henkilönä, jolle velvoitteen täyttäminen kuuluu, 1 ja 2 kohdan säännösten mukaisesti.
3 LUKU
PALKKIOT
5 artikla
Palkkion suuruus
1. Perusasetuksen 14 artiklan 3 kohdan neljännen luetelmakohdan mukaisesti omistajalle maksettavan kohtuullisen palkkion summasta voidaan tehdä sopimus omistajan ja kyseisen viljelijän kesken.
2. Jos tällaista sopimusta ei ole tehty tai sellaista ei sovelleta, on palkkion tason oltava selvästi alhaisempi kuin samalla alueella saman lajikkeen osalta virallisessa varmentamisessa alhaisimpaan luokkaan luokitellun lisäysaineiston luvanvaraisesta tuotannosta perittävä summa.
Jos alueella, jossa viljelijän tilan sijaitsee, ei ole lainkaan kyseisen lajikkeen lisäysaineiston luvanvaraista tuotantoa ja jos yhteisössä ei ole yhdenmukaista tasoa kyseiselle summalle, on palkkion oltava selvästi pienempi kuin summa, joka tavanomaisesti sisällytetään yllä mainitussa tarkoituksessa hintaan, jolla kyseisen lajikkeen virallisessa varmentamisessa alimmaksi luokaksi luokiteltua lisäysaineistoa myydään kyseisellä alueella sillä edellytyksellä, että palkkio ei ole suurempi kuin alueella, jolla kyseinen lisäysaineisto on tuotettu, perittävä edellä mainittu summa.
3. Palkkion tason katsotaan olevan tuntuvan alhainen perusasetuksen 14 artiklan 3 kohdan neljännen luetelmakohdan mukaan, sellaisena kuin se täsmennetään edellä 2 kohdassa, jos se ei ylitä määrää, joka tarvitaan, poikkeuksen käytön laajuutta määrittävänä taloudellisena tekijänä, järkevästi tasapainotetun suhteen aikaansaamiseksi tai vakiinnuttamiseksi luvanvaraisen lisäysaineiston käytön ja yhteisön kasvinjalostajanoikeuden kattamien vastaavien lajikkeiden istutuksen välille. Suhdetta pidetään järkevästi tasapainotettuna, jos se kokonaisuudessaan varmistaa sen, että omistaja saa oikeudenmukaisen korvauksen lajikkeensa kaikesta käytöstä.
6 artikla
Yksittäinen maksuvelvollisuus
1. Viljelijää koskeva kohtuullisen palkkion yksittäinen maksuvelvollisuus alkaa heti, kun hän tosiasiallisesti hyödyntää korjattua tuotetta pellolla lisäystarkoituksessa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 kohdan säännösten soveltamista.
Omistaja voi määrittää maksupäivämäärän ja -tavan. Kuitenkaan hän ei saa määrittää maksupäiväksi päivämäärää, joka on alhaisempi kuin velvoitteen alkamispäivämäärä.
2. Perusasetuksen 116 artiklan mukaisesti myönnetyn yhteisön kasvinjalostajanoikeuden osalta yksittäistä viljelijää koskeva velvoite perusasetuksen 116 artiklan 4 kohdan toisen luetelmakohdan mukaisesti alkaa heti, kun hän tosiasiallisesti hyödyntää korjattua tuotetta pellolla lisäystarkoituksessa 30 päivän kesäkuuta 2001 jälkeen.
7 artikla
Pienviljelijät
1. Perusasetuksen 14 artiklan 3 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitetun kasvinviljelyalan on oltava ala, jota viljellään ja korjataan säännöllisesti. Erityisesti metsämaita, yli viideksi vuodeksi laadittuja pysyviä laitumia, pysyviä luonnollisia vihermaita ja vastaavia pysyvän kasvinjalostajanoikeuksien komitean määrittämiä tapauksia ei katsota kasvinviljelyalueiksi.
2. Viljelijän tilaan kuuluvat entiset kasvinviljelyalueet, jotka on poistettu viljelykäytöstä väliaikaisesti tai pysyvästi markkinointivuonna, joka alkaa seuraavan kalenterivuoden 1 päivänä heinäkuuta ja päättyy 30 päivänä kesäkuuta ("markkinointivuosi"), jonka osalta palkkiota olisi maksettava, katsotaan edelleen kasvinviljelyalueiksi, jos yhteisö tai jäsenvaltiot ovat myöntäneet tukea tai tasoitusmaksuja viljelykäytöstä poiston osalta.
3. Rajoittamatta perusasetuksen 14 artiklan 3 kohdan kolmannen luetelmakohdan ensimmäisen alakohdan säännösten soveltamista, muiden kasvilajien pienviljelijät (perusasetuksen 14 artiklan 3 kohdan kolmannen luetelmakohdan toinen alakohta) katsotaan viljelijöiksi, jotka
a) jälkimmäisen säännöksen soveltamisalaan kuuluvien rehukasvien osalta: riippumatta viljelykasvialasta, jolla he viljelevät muita kasveja kuin kyseisiä rehukasveja, eivät viljele kyseisiä rehukasveja enintään viiteen vuoteen alueella, joka ylittää 92 viljatonnin tuottamiseen satokautta kohden tarvittavan alan,
b) perunoiden osalta: riippumatta viljelykasvialasta, jolla he viljelevät muita kasveja kuin perunoita, eivät viljele perunoita alueella, joka ylittää 185 perunatonnin tuottamiseen satokautta kohden tarvittavan alan.
4. Edellä 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen alojen laskeminen on suoritettava kunkin jäsenvaltion alueella,
- kasvilajeilla, joiden osalta sovelletaan neuvoston asetusta (ETY) N:o 1765/92 (2), ja rehukasveilla, jotka ovat muita kuin sen säännöksissä jo tarkoitettuja rehukasveja, kyseisen asetuksen ja erityisesti sen 3 ja 4 artiklan tai kyseisen asetuksen mukaisesti hyväksyttyjen säännösten mukaisesti, ja
- perunoiden osalta kyseisessä jäsenvaltiossa vahvistetun hehtaarikeskituotoksen perusteella jäsenvaltioiden toimittamista muita kasvituotteita kuin viljoja koskevista tilastotiedoista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 959/93 (3) mukaisesti annettujen tilastotietojen mukaisesti.
5. Viljelijän, joka väittää olevansa "pienviljelijä", on riitatapauksessa todistettava, että hän täyttää kyseistä viljelijäluokkaa koskevat vaatimukset. Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1765/92 8 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettua "pienviljelijää" koskevia vaatimuksia ei kuitenkaan sovelleta tässä tarkoituksessa, jollei omistajasta muuta johdu.
4 LUKU
TIEDOT
8 artikla
Viljelijän toimittamat tiedot
1. Asiaankuuluvista yksityiskohtaisista tiedoista, jotka viljelijän on toimitettava omistajalle perusasetuksen 14 artiklan 3 kohdan kuudennen luetelmakohdan mukaisesti, voidaan tehdä sopimus omistajan ja kyseisen viljelijän välillä.
2. Jos tällaista sopimusta ei ole tehty tai sellaista ei sovelleta, viljelijän on toimitettava omistajalle tämän pyynnöstä selvitys asiaankuuluvista tiedoista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisön muussa lainsäädännössä tai jäsenvaltioiden lainsäädännöissä esitettyjen tietoa koskevien vaatimusten soveltamista. Seuraavat seikat katsotaan asiaankuuluviksi:
a) viljelijän nimi, kotipaikka ja tilan osoite,
b) tiedot siitä, onko viljelijä käyttänyt tilansa pello(i)lla omistajan yhteen tai useampaan lajikkeeseen kuuluvaa korjattua tuotetta istutusta varten,
c) jos viljelijä on käyttänyt tällaista korjattua tuotetta, kyseiseen tai kyseisiin lajikkeisiin kuuluvien korjattujen tuotteiden määrä, jonka viljelijä on käyttänyt perusasetuksen 14 artiklan 1 kohdan mukaisesti,
d) samoin edellytyksin sen tai niiden henkilöiden nimet ja osoitteet, joiden palveluja hän on käyttänyt kyseisen korjatun tuotteen valmistuksessa istutusta varten,
e) jos b, c tai d alakohtaa koskevia tietoja ei voida vahvistaa 14 artiklan säännösten mukaisesti, kyseisten lajikkeiden lisäysaineistoon luvanvaraisen tuotannon osalta käytetty määrä sekä sen valmistajan tai valmistajien nimet ja osoitteet, ja
f) jos on kyse perusasetuksen 116 artiklan 4 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitetusta viljelijästä, onko hän jo käyttänyt kyseisen lajikkeen perusasetuksen 14 artiklan 1 kohdassa kuvattuun tarkoitukseen maksamatta palkkiota, ja jos näin on, mistä alkaen.
3. Edellä 2 kohdan b, c, d ja e alakohdassa tarkoitettujen tietojen on koskettava kuluvaa markkinointivuotta ja yhtä useampaa niistä edeltävistä kolmesta markkinointivuodesta, joiden osalta omistaja ei vielä ole pyytänyt tietoja 4 ja 5 kohdan säännösten mukaisesti.
Kuitenkin ensimmäisen markkinointivuoden, johon tiedot viittaavat, on oltava vuosi, josta ensimmäisen kerran pyydettiin tietoja lajikkeesta tai lajikkeista ja kyseisestä viljelijästä sillä edellytyksellä, että omistaja on toteuttanut aiheelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että viljelijä ennen lajikkeen tai lajikkeiden lisäysaineiston hankintaa tai niitä hankkiessaan oli tietoinen vähintään yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien myöntämistä koskevan hakemuksen täyttämisestä tai tällaisen oikeuden myöntämisestä sekä kyseisen lisäysaineiston käyttöön liittyvistä edellytyksistä.
Perusasetuksen 116 artiklan säännösten mukaisten lajikkeiden ja perusasetuksen 116 artiklan 4 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettujen viljelijöiden osalta ensimmäinen markkinointivuosi on 2001/2002.
4. Pyynnössään omistajan on täsmennettävä nimensä ja osoitteensa, lajike tai lajikkeet, joista hän on kiinnostunut saamaan tietoja sekä viittaus tai viittaukset asiaankuuluvaan kasvinjalostajanoikeuteen tai -oikeuksiin. Jos viljelijä sitä vaatii, kysely on tehtävä kirjallisesti ja omistusoikeus on osoitettava. Kysely on tehtävä suoraan kyseiselle viljelijälle, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 5 kohdan säännösten soveltamista.
5. Kyselyn, jota ei ole tehty suoraan kyseiselle viljelijälle, katsotaan täyttävän 4 kohdan kolmannen virkkeen säännökset, jos se lähetetään viljelijöille seuraavien viranomaisten tai henkilöiden välityksellä näiden ennakkoon antamalla suostumuksella:
- viljelijöiden järjestöt tai osuuskunnat, koskee kaikkia tällaisten järjestöjen tai osuuskuntien jäseninä olevia viljelijöitä, tai,
- valmistajat, koskee kaikkia viljelijöitä, joille valmistajat ovat toimittaneet palveluja asiaankuuluvan korjatun tuotteen varmistamiseksi istutusta varten kuluvana markkinointivuotena ja edeltävinä kolmena markkinointivuotena 3 kohdassa täsmennetystä markkinointivuodesta alkaen, tai
- omistajien lajikkeiden luvanvaraisten lisäysaineiston toimittajat, koskee kaikkia viljelijöitä, joille he ovat toimittaneet tällaista lisäysaineistoa kuluvan markkinointivuoden aikana ja edeltävinä kolmena markkinointivuotena 3 kohdassa täsmennetystä markkinointivuodesta alkaen.
6. Edellä 5 kohdan säännösten mukaisesti tehdyssä pyynnössä ei edellytetä yksittäisten viljelijöiden täsmentämistä. Kyseiset viljelijät voivat antaa järjestöille, osuuskunnille, valmistajille tai toimittajille luvan toimittaa vaadittavat tiedot omistajalle.
9 artikla
Valmistajan toimittamat tiedot
1. Asiaankuuluvista yksityiskohtaisista tiedoista, jotka valmistajan on toimitettava omistajalle perusasetuksen 14 artiklan 3 kohdan kuudennen luetelmakohdan mukaisesti, voidaan tehdä sopimus omistajan ja kyseisen valmistajan välillä.
2. Jos tällaista sopimusta ei ole tehty tai sellaista ei sovelleta, valmistajan on toimitettava omistajalle tämän pyynnöstä selvitys asiaankuuluvista tiedoista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisön muussa lainsäädännössä esitettyjen tietoa koskevien vaatimusten soveltamista. Seuraavat seikat katsotaan asiaankuuluviksi:
a) valmistajan nimi, kotipaikka ja liiketoiminnallinen nimi ja osoite,
b) tiedot siitä, onko valmistaja suorittanut omistajan yhteen tai useampaan lajikkeeseen kuuluvan korjatun tuotteen valmistamista istutusta varten, missä lajike tai lajikkeet ilmoitettiin tai mitä kautta valmistaja oli saanut niistä tietoja,
c) jos valmistaja on suorittanut tällaista palvelua, niiden kyseiseen tai kyseisiin lajikkeisiin kuuluvien korjattujen tuotteiden määrä, jotka valmistaja on valmistanut istutusta varten sekä valmistuksessa saatava kokonaismäärä,
d) c alakohdassa tarkoitetun valmistuksen päivämäärä ja paikat, ja
e) sen henkilön tai niiden henkilöiden nimet ja osoitteet, joille c alakohdassa tarkoitettu valmistus on suoritettu ja niihin liittyvät määrät.
3. Edellä 2 kohdan b, c, d ja e alakohdassa tarkoitettujen tietojen on koskettava kuluvaa markkinointivuotta ja yhtä tai useampaa niistä edeltävistä kolmesta markkinointivuodesta, joiden osalta omistaja ei vielä ole pyytänyt tietoja 4 ja 5 kohdan säännösten mukaisesti; kuitenkin ensimmäisen markkinointivuoden, johon tiedot viittaavat, on oltava vuosi, josta ensimmäisen kerran pyydettiin tietoja lajikkeesta tai lajikkeista ja kyseisestä valmistajasta.
4. Edellä 8 artiklan 4 kohdan säännöksiä on sovellettava soveltuvin osin.
5. Pyynnön, jota ei ole tehty suoraan kyseiselle valmistajalle, katsotaan täyttävän 8 artiklan 4 kohdan kolmannen virkkeen säännökset, jos se lähetetään valmistajille seuraavien viranomaisten tai henkilöiden välityksellä näiden ennakkoon antamalla suostumuksella:
- yhteisön valmistajien järjestöt, jotka ovat sijoittautuneet yhteisön, kansalliselle, alueelliselle tai paikalliselle tasolle, koskee kaikkia tällaisten jäseninä tai niissä edustettuina olevia valmistajia,
- viljelijät, koskee kaikkia valmistajia, jotka ovat toimittaneet viljelijöille palveluja asiaankuuluvaan korjatun tuotteen valmistamiseksi istutusta varten kuluvana markkinointivuotena tai edeltävinä kolmena markkinointivuotena 3 kohdassa täsmennetystä markkinointivuodesta alkaen.
6. Edellä 5 kohdan säännösten mukaisessa pyynnössä ei edellytetä yksittäisten valmistajien täsmentämistä. Kyseiset valmistajat voivat antaa viljelijöiden järjestöille luvan toimittaa vaadittavat tiedot omistajalle.
10 artikla
Omistajan toimittamat tiedot
1. Asiaankuuluvista tiedoista, jotka omistajan on toimitettava viljelijälle perusasetuksen 14 artiklan 3 kohdan neljännen luetelmakohdan mukaisesti, voidaan tehdä sopimus viljelijän ja kyseisen omistajan välillä.
2. Jos tällaista sopimusta ei ole tehty tai sellaista ei sovelleta, omistajan on viljelijän, jolta omistaja on vaatinut 5 artiklassa tarkoitetun palkkion maksamista, pyynnöstä toimitettava viljelijälle selvitys asiaankuuluvista tiedoista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisön muussa lainsäädännössä tai jäsenvaltioiden lainsäädännössä esitettyjen tietoa koskevien vaatimusten soveltamista. Seuraavat seikat katsotaan asiaankuuluviksi:
- samalla alueella, jolla viljelijän tila sijaitsee, saman lajikkeen osalta virallisessa varmentamisessa alhaisimpaan luokkaan luokitellun lisäysaineiston luvanvaraisesta tuotannosta perittävä summa, tai
- jos alueella, jolla viljelijän tila sijaitsee, ei ole lainkaan ollut kyseisen lajikkeen lisäysaineiston luvanvaraista tuotantoa, ja jos yhteisössä ei ole yhdenmukaista tasoa kyseiselle summalle, summa, joka tavanomaisesti sisällytetään yllä mainitussa tarkoituksessa hintaan, jolla kyseisen lajikkeen virallisessa varmentamisessa alimmaksi luokaksi luokiteltua lisäysaineistoa myydään kyseisellä alueella sekä alueella, jolla kyseinen lisäysaineisto on tuotettu, perittävä edellä mainittu summa.
11 artikla
Viranomaisten toimittamat tiedot
1. Omistajan viranomaiselle osoittama pyyntö, joka koskee tietoja erityisten lajien tai lajikkeiden aineiston nykyisestä viljelykäytöstä tai tällaisesta käytöstä saaduista tuloksista, on tehtävä kirjallisesti. Pyynnössä omistajan on täsmennettävä nimensä ja osoitteensa sekä lajike tai lajikkeet, joista hän on kiinnostunut saamaan tietoja sekä tarvittavan tiedon luonne. Hänen on myös osoitettava omistusoikeutensa.
2. Viranomaiset voivat, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 12 artiklan säännösten soveltamista, kieltäytyä antamasta pyydettyjä tietoja, jos:
- ne eivät liity maataloustuotannon valvontaan, tai
- viranomaisten toiminnassa sovellettavien yleistä harkintavaltaa koskevien yhteisön sääntöjen tai jäsenvaltioiden sääntöjen mukaan tietoja ei saa toimittaa omistajille, tai
- yhteisön lainsäädännön tai jäsenvaltion, jossa tiedot on kerätty, lainsäädännön nojalla viranomaisella on harkintavalta kieltäytyä antamasta tietoja, tai
- pyydettyjä tietoja ei ole tai niitä ei ole enää saatavissa, tai
- tietoja ei saada viranomaisten tehtävien tavanomaisen harjoittamisen yhteydessä, tai
- tietoja saadaan ainoastaan kustannuksia lisäämällä, tai
- tiedot liittyvät erityisesti aineistoon, joka ei liity omistajan lajikkeisiin.
Kyseisten viranomaisten on ilmoitettava komissiolle tavat, joilla ne käyttävät edellä kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitettua harkintavaltaa.
3. Tietoja toimittaessaan viranomainen ei saa asettaa omistajia eriarvoiseen asemaan. Viranomainen voi toimittaa pyydetyt tiedot omistajalle jäljennöksinä, jotka on otettu omistajan lajikkeiden lisäksi muuta täydentävää tietoa sisältävistä asiakirjoista, sillä edellytyksellä, että varmistetaan, että 12 artiklan mukaisesti suojattavien henkilöiden henkilöllisyys ei ole tunnistettavissa.
4. Jos viranomainen päättää kieltäytyä antamasta pyydettyjä tietoja, on sen ilmoitettava tästä omistajalle kirjallisesti ja ilmoitettava päätöksen perusteena oleva syy.
12 artikla
Henkilötietojen suojaaminen
1. Jokaista henkilöä, joka toimittaa tai vastaanottaa 8, 9, 10 ja 11 artiklan mukaisesti tietoa, koskevat henkilötietojen osalta yhteisön ja kansallisen lainsäädännön määräykset yksilöiden suojasta henkilötietojen käsittelyn ja vapaan liikkuvuuden osalta.
2. Jokainen, joka saa 8, 9, 10 tai 11 artiklaan liittyvää tietoa, ei saa ilman tiedot toimittaneen henkilön ennakkolupaa antaa kyseistä tietoa tiedoksi toiselle tai käyttää sitä muuhun kuin yhteisön kasvinjalostajanoikeuden harjoittamiseen tai perusasetuksen 14 artiklassa säädetyn luvan käyttämiseen.
5 LUKU
MUUT VELVOITTEET
13 artikla
Velvoitteet valmistuksen tapahtuessa viljelijän tilan ulkopuolella
1. Rajoittamatta rajoitusten soveltamista, joita jäsenvaltiot ovat saattaneet vahvistaa perusasetuksen 14 artiklan 3 kohdan toisen luetelmakohdan mukaisesti, lajikkeen, jota koskee yhteisön kasvinjalostajanoikeus, korjattua tuotetta ei saa ilman omistajan ennakkolupaa siirtää tilalta, jolla se on saatu, valmistettavaksi istutusta varten, ellei viljelijä
a) ole toteuttanut aiheellisia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että valmistettavaksi tarkoitettu tuote on tunnistettava vielä valmistuksen jälkeen, ja
b) tee selväksi, että korjatun tuotteen istutusta varten tapahtunut valmistus on tapahtunut sellaisen valmistajan toimesta, joka on:
- joko rekisteröity kyseisen jäsenvaltion julkisen edun mukaisesti vahvistetun lainsäädännön mukaan tai on luvannut ilmoittaa viljelijälle toiminnastaan, sikäli kuin on kyse yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien kattamista lajikkeista, jäsenvaltioon sijoittautuneelle toimivaltaiselle viranomaiselle, jonka viranomainen tai omistajien, viljelijöiden tai valmistajien järjestö on tätä tarkoitusta varten nimennyt tai hyväksynyt, viranomaisen vahvistamassa luettelossa, ja
- luvannut viljelijälle toteuttavansa aiheelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että valmistettavaksi tarkoitettu tuote on tunnistettava vielä valmistuksen jälkeen.
2. Valmistajan luetteloimiseksi 1 kohdassa täsmennetyn mukaisesti jäsenvaltiot voivat esittää pätevyysvaatimuksia, jotka valmistajien on täytettävä.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut rekisterit ja luettelot on julkaistava tai saatettava omistajien, viljelijöiden ja valmistajien järjestöjen saataville.
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut luettelot on laadittava viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1997.
6 LUKU
OMISTAJAN SUORITTAMA VALVONTA
14 artikla
Viljelijöiden valvonta
1. Jotta omistaja voi valvoa perusasetuksen, sellaisena kuin se tässä asetuksessa täsmennetään, 14 artiklan säännösten noudattamista sikäli kuin on kyse viljelijän velvoitteista, viljelijän on omistajan pyynnöstä:
a) todistettava 8 artiklassa tarkoitettuun tietoja koskevaan selvitykseen liittyvät tiedot asiaankuuluvien asiakirjojen kuten laskujen, käytettyjen etikettien tai muiden 13 artiklan 1 kohdan a alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettujen tarkoituksenmukaisten todisteiden avulla, jotka liittyvät
- omistajan lajikkeen korjatun tuotteen valmistamisesta istutusta varten vastanneeseen kolmanteen henkilöön, tai
- 8 artiklan 2 kohdan e alakohdan tapauksessa omistajan lajikkeen lisäysaineiston toimittamiseen,
tai esittelemällä viljelypaikat tai varastointitilat.
b) mahdollistettava 4 artiklan 3 kohdassa tai 7 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun todisteen hankinta.
2. Rajoittamatta yhteisön lainsäädännön tai jäsenvaltioiden lainsäädännön soveltamista, viljelijöitä on vaadittava säilyttämään kaikki 1 kohtaan liittyvät asiakirjat tai todisteet vähintään 8 artiklan 3 kohdassa täsmennetyn ajan sillä edellytyksellä, että käytettyjen etikettien tapauksessa 8 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetut omistajan toimittamat tiedot sisältävän maininnan toimitettuun lisäysaineistoon kuuluvan etiketin säilyttämisestä.
15 artikla
Valmistajien valvonta
1. Jotta omistaja voi valvoa perusasetuksen, sellaisena kuin se tässä asetuksessa täsmennetään, 14 artiklan säännösten noudattamista sikäli kuin on kyse valmistajan velvoitteista, valmistajan on omistajan pyynnöstä todistettava 9 artiklassa tarkoitettuun tietoja koskevaan selvitykseen liittyvät tiedot asiaankuuluvien asiakirjojen kuten laskujen, aineiston tunnistamiseen liittyvien todisteiden tai muiden 13 artiklan 1 kohdan b alakohdan toisen luetelmakohdan toisessa kohdassa tarkoitettujen tarkoituksenmukaisten todisteiden avulla tai valmistetusta aineistosta otettujen näytteiden avulla, jotka liittyvät hänen viljelijöille suorittamaan omistajan lajikkeen korjatun tuotteen valmistukseen istutusta varten, tai esittelemällä valmistus- ja varastointitilat.
2. Rajoittamatta yhteisön lainsäädännön tai jäsenvaltioiden lainsäädännön soveltamista, valmistajia on vaadittava säilyttämään kaikki 1 kohtaan liittyvät asiakirjat tai todisteet vähintään 9 artiklan 3 kohdassa täsmennetyn ajan.
16 artikla
Valvontatapa
1. Omistaja suorittaa valvonnan. Hän voi tehdä aiheellisia järjestelyjä varmistaakseen viljelijöiden ja valmistajien järjestöjen, osuuskuntien tai muiden maatalousyhteisöön kuuluvien järjestöjen avun.
2. Omistajien, viljelijöiden ja valmistajien järjestöjen, jotka ovat sijoittautuneet yhteisöön yhteisön, kansallisella, alueellisella tai paikallisella tasolla, välisissä sopimuksissa vahvistettuja valvontamenettelyä koskevia edellytyksiä on käytettävä ohjeellisesti, jos asiaankuuluvien järjestöjen valtuutetut edustajat ovat ilmoittaneet näistä sopimuksista komissiolle kirjallisesti ja jos ne on julkaistu yhteisön kasvilajikeviraston julkaisemassa "Official Gazette" -lehdessä.
7 LUKU
TUOTEVÄÄRENNÖKSET JA SIVIILIOIKEUDELLISET TOIMET
17 artikla
Tuoteväärennökset
Omistaja voi käyttää yhteisön kasvinjalostajanoikeuksiin kuuluvia oikeuksia sellaista henkilöä vastaan, joka laiminlyö jonkin perusasetuksen, sellaisena kuin se tässä asetuksessa täsmennetään, 14 artiklassa tarkoitettuun poikkeukseen liittyvän edellytyksen tai rajoituksen.
18 artikla
Siviilioikeudelliset toimet
1. Omistaja voi oikeudessa vaatia 17 artiklassa tarkoitettua henkilöä täyttämään perusasetuksen, sellaisena kuin se tässä asetuksessa täsmennetään, 14 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut velvoitteet.
2. Mikäli kyseinen henkilö on toistuvasti ja tahallisesti laiminlyönyt perusasetuksen 14 artiklan 3 kohdan neljännessä luetelmakohdassa mainittua velvoitetta saman omistajan yhden tai useamman lajikkeen osalta, korvausvelvollisuuden, joka koskee omistajalle perusasetuksen 94 artiklan 2 kohdan mukaisesti hyvitettäviä kaikkia lisävahinkoja, on käsitettävä vähintään kertasumma, joka on laskettu samalla alueella kyseisten kasvilajien suojattujen lajikkeiden lisäysaineiston vastaavan määrän luvanvaraisesta tuotannosta perittävän summan nelinkertaisen keskiarvon perusteella, sanotun kuitenkaan rajoittamatta suurempien vahinkojen korvaamista.
8 LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
19 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 24 päivänä heinäkuuta 1995.