32004R0377
L 064/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 377/2004 НА СЪВЕТА
от 19 февруари 2004 година
за създаване на мрежа от служители за връзка по въпросите на имиграцията
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 63, параграф 3, буква б) и член 66 от него
като взе предвид инициативата на Република Гърция (1),
като има предвид, че:
(1)
Предвижда се в плана за управление на външните граници на държавите-членки на Европейския съюз, приет от Съвета по време на неговата сесия на 13 юни 2002 г., да се създадат мрежи от служители за връзка по въпросите на имиграцията, командировани в трети страни.
(2)
Европейският съвет на своята среща в Севиля на 21 и 22 юни 2002 г. поиска в заключителните си документи създаването на мрежа от служители за връзка по въпросите на имиграцията на държавите-членки преди края на 2002 г.
(3)
По време на сесията си на 28 и 29 ноември 2002 г. Съветът прие заключения за подобряване на мрежата от служители за връзка по въпросите на имиграцията, като се съобрази с доклада на председателството, който посочва, че една мрежа от служители за връзка е установена в повечето заинтересувани страни, но като отбеляза, между другото, че е необходимо да се засили още тази мрежа.
(4)
Европейският съвет в Солун на 19 и 20 юни 2003 г. подчерта, че е необходимо да се ускори работата с оглед приемането възможно най-бързо и преди края на 2003 г. на подходящия юридически акт, който ще създаде официално мрежата от служители за връзка по въпросите на имиграцията в третите страни. Той спомена също значението на сведенията, които ще бъдат предоставени от мрежата служители за връзка по въпросите на имиграцията в рамките на изработването на механизъм за оценяване, предназначен да гарантира наблюдението на отношенията с третите страни, които не си сътрудничат с Европейския съюз в борбата срещу нелегалната имиграция.
(5)
След Европейския Съвет в Солун е необходимо да се придаде форма на съществуването и на функционирането на тази мрежа - на основата на придобития опит в областта на управлението на проекти, като мрежата служители за връзка по въпросите на имиграцията на Западните Балкани, ръководена от Белгия - посредством задължителен от правна гледна точка акт, който предвижда задължението да се създадат форми на сътрудничество между служителите за връзка по въпросите на имиграцията на държавите-членки, целите на това сътрудничество, функциите на тези служители за връзка и квалификацията, която те би трябвало да имат, както и техните задачи и задължения по отношение на приемащата държава и държавата-членка по произход.
(6)
Желателно е също така да се създадат правила за начина, по който съответните институции на Общността ще бъдат информирани за дейностите на мрежата на служителите за връзка по въпросите на имиграцията, за да могат те да вземат или да предлагат мерките, които биха могли да се окажат необходими, за да се подобри още общото управление на контрола на лицата на външните граници на държавите-членки.
(7)
Като се има предвид Решение 2003/170/ПВР на Съвета от 27 февруари 2003 г. относно общото използване на служителите за връзка, командировани от наказателните органи на държавите-членки (2).
(8)
По отношение на Исландия и на Норвегия настоящият регламент предствалява едно развитие на достиженията на правото от Шенген по смисъла на споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз, Република Исландия и Кралство Норвегия, за присъединяването на тези две държави към осъществяването, към прилагането и към развитието на достиженията на правото от Шенген (3), което спада към областта, посочена в член 1, вукви А и Д от Решение 1999/437/ЕО на Съвета от 17 май 1999 г. относно някои условия за прилагането на цитираното споразумение (4).
(9)
В съответствие с членове 1 и 2 от протокола за позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за създаване на Европейката общност, Дания не участва при приемането на настоящия регламент и не е обвързана от него, нито подчинена на неговото прилагане. Като се има предвид, че настоящият регламент цели да развие достиженията на правото от Шенген по приложението на разпоредбите на трета част, раздел IV от Договора за създаване на Европейската общност Дания решава в съответствие с член 5 от цитирания протокол в срок от шест месеца, след като Съветът приеме настоящия регламент, дали ще го въведе в националното си право.
(10)
Обединеното кралство участва в настоящия регламент в съответствие с член 5 от протокола за интегрирането на достиженията на правото на ЕС от Шенген в рамките на Европейския съюз, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за създаване на Европейската общност и с член 8, параграф 2 от Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби на достиженията на Шенген (5).
(11)
Ирландия участва в настоящия регламент в съответствие с член 5 от протокола, включващ достиженията на правото от Шенген в рамките на Европейския съюз, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за създаване на Европейската общност и с член 6 параграф 2 от Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои от разпоредбите на достиженията на правото от Шенген (6).
(12)
Участието на Обединеното кралство и на Ирландия в настоящия регламент в съответствие с член 8, параграф 2 от Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. и на член 6, параграф 2 от Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. се отнася до това, което е от компетентността на Общността за взимане на мерки, които целят да развият разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, за да се води борба с организирането на незаконната имиграция, в които Обединеното кралство и Ирландия участват.
(13)
Настоящият регламент представлява акт, основан на достиженията на правото от Шенген или се отнася до тях, по смисъла на член 3, параграф 1 от Акта за присъединяване от 2003 г.
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. По смисъла на настоящия регламент под „служител за връзка по въпросите на имиграцията“ се разбира представител на една държава-членка, който е командирован в чужбина от службата по имиграцията или от други компетентни органи, с цел да установи или да поддържа контакти с органите на страната домакин, за да допринесе за превенцията на незаконната имиграция и за борбата с това явление, за връщането на незаконните имигранти и за управлението на законната имиграция.
2. За нуждите на настоящия регламент е добре да се разглеждат също като служители за връзка по въпросите на имиграцията служителите за връзка, които се занимават с въпросите на имиграцията в рамките на техните служебни задължения.
3. Служителите за връзка по въпросите на имиграцията биха могли да бъдат командировани при националните консулски служби на тяхната държава-членка, намиращи се в трета страна или при компетентните органи на други държави-членки, но също и при компетентните органи на трети страни и на международни организации, за разумен срок, който ще бъде определен от държавата-членка, от която те са били командировани.
4. Настоящият регламент не изключва мисиите, които служителите за връзка по въпросите на имиграцията трябва да изпълняват в рамките на тяхната компетентност, въз основа на правото, политиките и процедурите в национален план или на специални споразумения, сключени със страната домакин или с международни организации.
Член 2
1. Всяка държава-членка следи служителите за връзка по въпросите на имиграцията да установят и да поддържат преки контакти с компетентните органи на страната домакин и с всяка подходяща организация в страната домакин, за да улеснят и да ускорят събирането и обмена на информация.
2. Служителите за връзка по въпросите на имиграцията събират сведения, които се използват или на оперативно ниво, или на стратегическо ниво, или и на двете. Тези информации се отнасят, по-специално, до въпроси като:
-
потоците на незаконната имиграция, идващи от страната домакин или преминаващи през тази страна,
-
маршрутите, използвани от тези потоци на незаконна имиграция, за да достигнат до територията на държавите- членки,
-
оперативните способи, включително използваните транспортни средства, участието на посредници и т. н.,
-
съществуването на престъпни организации, замесени в трафика на имигранти и техните дейности,
-
инцидентите и събитията, които могат да бъдат или да станат причина за ново развитие на потоците на незаконната имиграция,
-
използваните методи за подправянето и фалшифицирането на документи за самоличност и на документи за пътуване,
-
начините за подпомагане на властите на страната домакин да избегнат формирането или транзитното преминаване на потоците на незаконната имиграция на тяхната територия,
-
начините за улесняване връщането и репатрирането на незаконните имигранти в страната по произхода им,
-
законодателството и юридическата практика по отношение на споменатите по-горе въпроси,
-
сведенията, предавани чрез системата за бърза тревога.
3. Служителите за връзка по въпросите на имиграцията са овластени също и да оказват помощ с оглед установяване самоличността на гражданите на трети страни и улесняването на завръщането им в тяхната страна по произход.
4. Държавите-членки следят техните служители за връзка по въпросите на имиграцията да изпълняват мисията си в рамките на техните отговорности и в съответствие с разпоредбите, включително и тези относно защитата на данните от лично естество, предвидени в тяхното национално законодателство и във всяко споразумение или договореност, сключени със страни домакини или с международни организации.
Член 3
1. Държавите-членки се осведомяват взаимно и уведомяват Съвета и Комисията, системно и без отлагане за командироването на служители за връзка по въпросите на имиграцията, включително за описанието на техните функции. Комисията предоставя на Съвета и на държавите-членки компилация от тези сведения.
2. Всяка държава-членка уведомява също и другите държави-членки за своите намерения относно командироването на служители за връзка по въпросите на имиграцията в трети страни, така че другите държави-членки да могат да заявят интереса си за сключване на споразумение за сътрудничество със съответната държава-членка относно това командироване съгласно член 5.
Член 4
1. Държавите-членки следят за това техните служители за връзка по въпросите на имиграцията, командировани в едни и същи трети страни или области, да направят помежду си местни или регионални мрежи за сътрудничество. По-конкретно, в рамките на тези мрежи, служителите за връзка по въпросите на имиграцията:
-
се срещат редовно и всеки път, когато това е необходимо,
-
обменят сведения и практически опит,
-
съгласуват позициите, които да се възприемат при контактите с търговските превозвачи, когато е необходимо,
-
участват в общи специализирани обучения, когато има такива,
-
при случай организират информационни срещи и курсове за обучение за членовете на дипломатическия корпус и консулските служби на работа в мисиите на държавите-членки в страната домакин,
-
възприемат общ подход по отношение на методите за събиране на стратегически относими сведения, включително анализи на рисковете и на предаването на тези сведения на компетентните органи на държавите-членки по произход,
-
участват при изготвянето на двугодишните доклади за техните общи дейности, които се изготвят в съответствие с член 6 параграф 1,
-
установяват периодични контакти със сходните мрежи в страната домакин и в третите съседни страни, ако е подходящо.
2. Представителите на Комисията са оправомощени да взимат участие в срещите, организирани в рамките на мрежата на служителите за връзка по въпросите на имиграцията, но ако оперативни съображения го налагат, срещите могат да се провеждат в отсъствие на представител на Комисията. Когато това е необходимо, други органи и институции могат също да бъдат поканени на тези срещи.
3. Държавата-членка, която осъществява председателството, поема инициативата да свика цитираните срещи. Ако държавата-членка, която осъществява председателството, не е представлявана в страната или областта, тази инициатива се пада на държавата-членка, която осъществява председателството по заместване.
Член 5
1. Държавите-членки могат да се договорят, двустранно или многостранно, служителите за връзка по въпросите на имиграцията, които са командировани в трета страна или към международна организация от една държава-членка да се грижат също и за интересите на една или на няколко други държави-членки.
2. Държавите-членки могат също да се договорят техните служители за връзка по въпросите на имиграцията да си разпределят някои задачи.
Член 6
1. Държавата-членка, която осъществява председателството или ако тази държава-членка не е представена в страната или областта, държавата-членка, която осъществява председателството по заместване, изготвя за края на всяко шестмесечие за Съвета и за Комисията доклад за дейността на мрежите на служители за връзка по въпросите на имиграцията, в които тя има представител, както и за положението в страната домакин от гледна точка на незаконната имиграция.
2. Горните доклади се изработват по образец и във формат, определен от Комисията.
3. Тези доклади представляват основен източник на информация за подготовката за нуждите на всяко председателство, на един доклад за оценка, предназначен за Съвета и изработен от Комисията, за положението във всяка трета страна, където са командировани служителите за връзка по въпросите на имиграцията на държавите-членки.
4. Въз основа на споменатите по-горе доклади Комисията прилага обобщаващ фактите доклад към своя годишен доклад за развитието на една обща политика в областта на нелегалната имиграцията, на незаконния трафик и сексуалната експлоатация на хора, на външните граници и на връщането на лицата, пребиваващи без редовни документи. Като го предоставя за оценка на Съвета, Комисията може да направи предложенията или препоръките, които тя смята за необходими.
Член 7
Настоящият регламент не изключва приложението на разпоредбите в областта на консулското сътрудничество на местно ниво, съдържащи се в Общите консулски инструкции, отправени до дипломатическите и консулските представителства от кариерата (7).
Член 8
Настоящият регламент влиза в сила на 5 януари 2004 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки в съответствие с Договора за създаване на Европейската общност.
Съставено в Брюксел на 19 февруари 2004 година.
Neuvoston asetus (EY) N:o 377/2004,
annettu 19 päivänä helmikuuta 2004,
maahanmuuttoalan yhteyshenkilöverkoston perustamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 63 artiklan 3 kohdan b alakohdan ja 66 artiklan,
ottaa huomioon Helleenien tasavallan aloitteen(1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Neuvoston 13 päivänä kesäkuuta 2002 hyväksymään suunnitelmaan Euroopan unionin jäsenvaltioiden ulkorajojen valvonnasta sisältyy suunnitelma kolmansiin maihin lähetettyjen maahanmuuttoa käsittelevien yhteysviranomaisten verkoston perustamisesta.
(2) Sevillassa 21 ja 22 päivänä kesäkuuta 2002 kokoontunut Eurooppa-neuvosto esitti päätelmissään jäsenvaltioiden yhteyshenkilöverkoston perustamista maahanmuuttoasioita varten vuoden 2002 loppuun mennessä.
(3) Neuvosto hyväksyi 28 ja 29 päivänä marraskuuta 2002 pitämässään istunnossa maahanmuuttoalan yhteyshenkilöiden verkoston tehostamista koskevat päätelmät, joissa se panee merkille puheenjohtajavaltion selvityksen, josta käy ilmi, että yhteyshenkilöverkosto on jo toiminnassa useimmissa selvityksessä käsitellyissä maissa, todeten samalla, että verkostoa on tehostettava edelleen.
(4) Thessalonikissa 19 ja 20 päivänä kesäkuuta 2003 kokoontunut Eurooppa-neuvosto korosti tarvetta vauhdittaa työskentelyä, jonka tavoitteena on hyväksyä mahdollisimman pian ennen vuoden 2003 loppua asianmukainen oikeudellinen väline maahanmuuttoalan yhteyshenkilöverkoston virallisesta perustamisesta kolmansiin maihin. Eurooppa-neuvosto viittasi myös siihen, että maahanmuuttoasioiden yhteyshenkilöverkostolta saadut tiedot ovat tärkeitä kehitettäessä arviointijärjestelmää suhteiden seuraamiseksi sellaisiin kolmansiin maihin, jotka eivät toimi yhteistyössä EU:n kanssa laittoman maahanmuuton torjumiseksi.
(5) Thessalonikissa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston pohjalta tällaisen verkoston olemassaolo ja toiminta on virallistettava - hyödyntäen jo käynnissä olevista hankkeista, esimerkiksi Belgian johtamasta Länsi-Balkanin maahanmuuttoalan yhteyshenkilöverkostosta, saatuja kokemuksia - oikeudellisesti sitovalla säädöksellä, jossa säädetään velvoitteesta perustaa jäsenvaltioiden maahanmuuttoalan yhteyshenkilöiden välisiä yhteistyömuotoja, tällaisen yhteistyön tavoitteista, kyseisten yhteyshenkilöiden tehtävistä, heidän pätevyysvaatimuksistaan ja velvollisuuksistaan sekä vastaanottavaa maata että lähettävää jäsenvaltiota kohtaan.
(6) On myös toivottavaa virallistaa tapa, jolla yhteisön asianomaisille toimielimille annetaan tietoja maahanmuuttoalan yhteyshenkilöverkoston toiminnasta, jotta ne voivat toteuttaa tai ehdottaa aiheellisia toimenpiteitä parantaakseen jäsenvaltioiden ulkorajoilla suoritettavien henkilötarkastusten yleistä hallintoa.
(7) On otettava huomioon jäsenvaltioiden lainvalvontaviranomaisten ulkomaille lähettämien yhteyshenkilöiden yhteisestä käytöstä 27 päivänä helmikuuta 2003 tehty neuvoston päätös 2003/170/YOS(2).
(8) Islannin ja Norjan osalta tämä asetus merkitsee Schengenin säännöstön kehittämistä Euroopan unionin neuvoston, Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan välillä kyseisten valtioiden osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen tehdyn sopimuksen(3) mukaisesti aloilla, joita tarkoitetaan tietyistä kyseisen sopimuksen yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä 17 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/437/EY(4) 1 artiklan A ja E kohdassa.
(9) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn Tanskan asemaa koskevan pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän asetuksen antamiseen eikä se sido Tanskaa eikä sitä sovelleta siihen. Koska tällä asetuksella kehitetään Schengenin säännöstöä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen kolmannen osan IV osaston määräysten mukaisesti, Tanska päättää edellä mainitun pöytäkirjan 5 artiklan mukaisesti kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun neuvosto on antanut tämän asetuksen, saattaako se sen osaksi kansallista lainsäädäntöään.
(10) Yhdistynyt kuningaskunta osallistuu tähän asetukseen Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Schengenin säännöstön sisällyttämistä osaksi Euroopan unionia koskevan pöytäkirjan 5 artiklan mukaisesti sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 29 päivänä toukokuuta 2000 tehdyn neuvoston päätöksen 2000/365/EY(5) 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
(11) Irlanti osallistuu tähän asetukseen Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Schengenin säännöstön sisällyttämistä osaksi Euroopan unionia koskevan pöytäkirjan 5 artiklan mukaisesti sekä Irlannin pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 28 päivänä helmikuuta 2002 tehdyn neuvoston päätöksen 2002/192/EY(6) 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
(12) Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin osallistuminen tähän asetukseen 29 päivänä toukokuuta 2000 tehdyn neuvoston päätöksen 2000/365/EY 8 artiklan 2 kohdan sekä 28 päivänä helmikuuta 2002 tehdyn neuvoston päätöksen 2002/192/EY 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti liittyy yhteisön velvoitteisiin toteuttaa toimia sellaisten Schengenin säännöstön määräysten kehittämiseksi, joilla torjutaan laittoman maahanmuuton järjestämistä, ja joihin Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti osallistuvat.
(13) Tämä päätös on vuoden 2003 liittymisasiakirjan 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu Schengenin säännöstöön perustuva tai muuten siihen liittyvä säädös,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Tässä asetuksessa "maahanmuuttoalan yhteyshenkilöllä" tarkoitetaan yhden jäsenvaltion edustajaa, jonka maahanmuuttoviranomaiset tai muut toimivaltaiset viranomaiset ovat lähettäneet solmimaan ja ylläpitämään yhteyksiä vastaanottavan maan viranomaisiin edistääkseen laittoman maahanmuuton ehkäisemistä ja torjuntaa, laittomien maahanmuuttajien paluuta ja laillisen maahanmuuton hallintoa.
2. Tässä asetuksessa maahanmuuttoalan yhteyshenkilöinä pidetään myös yhteyshenkilöitä, jotka hoitavat maahanmuuttoasioita muiden tehtäviensä ohella.
3. Maahanmuuttoalan yhteyshenkilöt voitaisiin lähettävän jäsenvaltion määräämäksi kohtuulliseksi ajanjaksoksi sijoittaa jäsenvaltioiden kolmansissa maissa toimivien kansallisten konsuliviranomaisten tai toisten jäsenvaltioiden asianomaisten viranomaisten, mutta myös kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten sekä kansainvälisten järjestöjen yhteyteen.
4. Tämä asetus ei vaikuta maahanmuuttoalan yhteyshenkilöiden tehtäviin, jotka perustuvat niihin velvollisuuksiin, jotka heille kuuluvat heidän kansallisen lainsäädäntönsä, käytäntöjensä tai menettelyjensä taikka vastaanottavan maan tai kansainvälisten järjestöjen kanssa tehtyjen erityisten sopimusten perusteella.
2 artikla
1. Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että sen maahanmuuttoalan yhteyshenkilöt solmivat ja ylläpitävät suoria yhteyksiä vastaanottavan maan toimivaltaisiin viranomaisiin ja vastaanottavassa maassa toimiviin asianomaisiin järjestöihin tietojen keruun ja vaihdon helpottamiseksi ja nopeuttamiseksi.
2. Maahanmuuttoalan yhteyshenkilöt keräävät tietoja joko operatiivisen ja/tai strategisen tason käyttöön. Näiden tietojen on erityisesti koskettava seuraavia aiheita:
- laittomat maahanmuuttovirrat, jotka ovat peräisin vastaanottavasta maasta tai kulkevat sen kautta,
- reitit, joita nämä laittomat maahanmuuttajat käyttävät saapuakseen jäsenvaltioiden alueille,
- laittomien maahanmuuttajien toimintatapa, esimerkiksi heidän käyttämänsä kuljetusvälineet ja avustajat,
- maahanmuuttajien salakuljetusta harjoittavien rikollisjärjestöjen olemassaolo ja toiminta,
- kaikki tapahtumat, jotka voivat joko nyt tai tulevaisuudessa aiheuttaa uusia suuntauksia laittoman maahanmuuton alalla,
- menetelmät väärien henkilö- ja matkustusasiakirjojen valmistamiseksi ja näiden asiakirjojen väärentämiseksi,
- keinot ja tavat, joilla vastaanottavien maiden viranomaisia voidaan avustaa ehkäisemään alueiltaan peräisin olevia tai niiden kautta kulkevia laittomia maahanmuuttovirtoja,
- keinot ja tavat, joilla voidaan helpottaa laittomien maahanmuuttajien paluuta ja heidän palauttamistaan lähtömaihinsa,
- edellä mainittuihin aiheisiin liittyvä lainsäädäntö ja oikeuskäytäntö,
- varhaisvaroitusjärjestelmän kautta välitetyt tiedot.
3. Maahanmuuttoalan yhteyshenkilöt voivat myös avustaa kolmansien maiden kansalaisten henkilöllisyyden todentamisessa ja heidän lähtömaahan paluunsa helpottamisessa.
4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden maahanmuuttoalan yhteyshenkilöt suorittavat tehtävänsä toimivaltansa mukaisesti sekä noudattaen kansallisen lainsäädäntönsä säännöksiä ja vastaanottavien maiden tai kansainvälisten järjestöjen kanssa tehtyjen sopimusten tai järjestelyjen määräyksiä, mukaan lukien ne, jotka koskevat henkilötietojen suojaamista.
3 artikla
1. Jäsenvaltioiden on järjestelmällisesti ja välittömästi ilmoitettava muille jäsenvaltioille, neuvostolle ja komissiolle lähettämistään maahanmuuttoalan yhteyshenkilöistä ja toimitettava kuvaus heidän tehtävistään. Komissio esittää neuvostolle ja jäsenvaltioille yhteenvedon näistä tiedoista.
2. Kunkin jäsenvaltion on myös ilmoitettava muille jäsenvaltioille aikeistaan lähettää maahanmuuttoalan yhteyshenkilöitä kolmansiin maihin, jotta muut jäsenvaltiot voivat ilmaista kiinnostuksensa 5 artiklassa tarkoitetun, yhteyshenkilön lähettämistä koskevan yhteistyösopimuksen tekemiseen asianomaisen jäsenvaltion kanssa.
4 artikla
1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että niiden samaan kolmanteen maahan tai samalle alueelle lähettämät maahanmuuttoalan yhteyshenkilöt muodostavat keskenään paikallisia tai alueellisia yhteistyöverkostoja. Verkostojen puitteissa maahanmuuttoalan yhteyshenkilöt erityisesti:
- tapaavat säännöllisesti ja tarvittaessa,
- vaihtavat tietoja ja käytännön kokemuksia,
- sovittavat tarvittaessa yhteen kantoja, jotka omaksutaan yhteyksissä kaupallisiin liikkeenharjoittajiin,
- osallistuvat tarvittaessa yhteiseen erikoiskoulutukseen,
- järjestävät tarvittaessa tiedotustilaisuuksia ja koulutusta vastaanottavassa maassa olevien jäsenvaltioiden diplomaattisten edustustojen ja konsuliedustustojen henkilöstölle,
- ottavat käyttöön yhteisiä lähestymistapoja, jotka koskevat strategisesti merkittävien tietojen, myös riskianalyysien, keräämistä ja ilmoittamista lähettävien jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille,
- osallistuvat yhteisiä toimiaan koskevien kertomusten laadintaan kahdesti vuodessa; kertomukset laaditaan 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti,
- solmivat tarvittaessa säännölliset yhteydet samanlaisiin verkostoihin vastaanottavassa maassa ja lähialueen kolmansissa maissa.
2. Euroopan komission edustajilla on oikeus osallistua maahanmuuttoalan yhteyshenkilöiden verkoston puitteissa järjestettäviin kokouksiin, mutta kokouksia voidaan pitää myös ilman Euroopan komission edustajan läsnäoloa operatiivisten seikkojen sitä edellyttäessä. Kokouksiin voidaan tarvittaessa kutsua myös muita elimiä ja viranomaisia.
3. Euroopan unionin puheenjohtajana toimivan jäsenvaltion on tehtävä aloite tällaisten kokousten pitämisestä. Jos puheenjohtajana toimiva jäsenvaltio ei ole maassa tai alueella edustettuna, kulloisenkin puheenjohtajan tehtävää hoitavan jäsenvaltion on tehtävä aloite kokouksen pitämisestä.
5 artikla
1. Jäsenvaltiot voivat kahden- tai monenvälisesti sopia, että jonkin jäsenvaltion kolmanteen maahan tai kansainväliseen järjestöön lähettämät maahanmuuttoalan yhteyshenkilöt huolehtivat myös yhden tai useamman muun jäsenvaltion eduista.
2. Jäsenvaltiot voivat myös sopia, että niiden maahanmuuttoalan yhteyshenkilöt jakavat tiettyjä tehtäviä keskenään.
6 artikla
1. Euroopan unionin puheenjohtajana toimivan jäsenvaltion tai, jos kyseinen jäsenvaltio ei ole maassa tai alueella edustettuna, kulloisenkin puheenjohtajan tehtävää hoitavan jäsenvaltion on laadittava kunkin puolivuotiskauden lopussa neuvostolle ja komissiolle kertomus niiden maahanmuuttoalan yhteyshenkilöverkostojen toiminnasta, joissa sillä on edustaja, sekä tilanteesta vastaanottavassa maassa laittomaan maahanmuuttoon liittyvien asioiden osalta.
2. Kertomukset laaditaan komission laatiman mallin ja kaavan mukaisesti.
3. Kyseiset kertomukset ovat keskeinen tietolähde valmisteltaessa kunkin puheenjohtajakauden lopussa neuvostolle toimitettavaa arviointikertomusta, jonka komissio laatii kussakin kolmannessa maassa, johon jäsenvaltioiden maahanmuuttoalan yhteyshenkilöitä on lähetetty, vallitsevasta tilanteesta.
4. Komissio sisällyttää edellä mainittujen kertomusten perusteella vuosittaiseen arviointikertomukseensa tosiseikkoja koskevan yhteenvedon laitonta maahanmuuttoa, ihmisten salakuljetusta ja ihmiskauppaa, ulkorajoja ja laittomasti oleskelevien henkilöiden palauttamista koskevan yhteisen politiikan kehittämisestä. Esittäessään tämän arviointikertomuksen neuvostolle komissio voi tehdä tarpeellisiksi katsomiaan ehdotuksia ja suosituksia.
7 artikla
Tämä asetus ei rajoita Yhteiseen konsuliohjeistoon diplomaatti- ja konsuliedustustoille(7) sisältyvien paikallisen tason konsuliyhteistyötä koskevien säännösten soveltamista.
8 artikla
Tämä asetus tulee voimaan 5 päivänä tammikuuta 2004.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan jäsenvaltioissa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen mukaisesti.
Tehty Brysselissä 19 päivänä helmikuuta 2004.