Neuvoston asetus (EY) N:o 1725/2001,
annettu 23 päivänä heinäkuuta 2001,
jalkaväkimiinojen vastaisesta toiminnasta muissa kolmansissa maissa kuin kehitysmaissa
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 308 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Euroopan yhteisö on huolestunut siitä, että alueilla, joilla siviiliväestö yrittää toipua siellä käydyistä aseellisista selkkauksista, on jalkaväkimiinoja ja muita räjähtämättömiä taisteluvälineitä.
(2) Jalkaväkimiinat aiheuttavat kärsimystä ja henkilövahinkoja ja haittaavat merkittävästi talouden kehittymistä ja ovat esteenä pakolaisten ja asuinseudultaan siirtymään joutuneiden henkilöiden paluulle sekä humanitaarisille avustustoimille, jälleenrakennukselle, kuntoutukselle ja normaalien yhteiskuntaolojen palautumiselle.
(3) Yhteisö on päättänyt osaltaan pyrkiä kaikin tavoin siihen, että jalkaväkimiinat hävitetään kaikkialta maailmasta tulevina vuosina.
(4) Yhteisö ja sen jäsenvaltiot ovat olleet huomattavimpia tukijoita laajoissa kansainvälisissä toimissa, joita on toteutettu jalkaväkimiinojen aiheuttamien suurten ongelmien ratkaisemiseksi.
(5) Toiminta jalkaväkimiinojen täydelliseksi poistamiseksi on vielä varhaisessa vaiheessa, minkä vuoksi yhteisön olisi edelleen toimittava päättäväisesti johtoasemassa, kunnes tämä tavoite on täysin saavutettu.
(6) Tämä asetus on välitön reaktio jalkaväkimiinojen käytön, varastoinnin, tuotannon ja siirtämisen kieltämistä ja niiden hävittämistä koskevaan yleissopimukseen (Ottawan yleissopimus).
(7) Näin ollen rahoitusapua olisi annettava ensisijaisesti niille kolmansille maille, jotka ovat sitoutuneet jalkaväkimiinojen vastaiseen toimintaan ja ovat Ottawan yleissopimuksen osapuolia.
(8) Miinoja koskeva yhteisön toiminta on usein erottamaton osa humanitaarisia avustustoimia sekä jälleenrakennus-, kunnostus- tai kehittämistoimia, mutta se on samalla erillistä ja erikoistunutta toimintaa, jolla on omat painopistealueet, toimintavaatimukset ja poliittiset vaatimukset.
(9) Tällaisen toiminnan osana, samoin kuin miinanraivausteknologian tutkimuksen ja kehittämisen puiteohjelmissa, rahoitetaan vastedeskin uusia ja käynnissä olevia toimia erityisistä budjettikohdista ja niitä tuetaan, täydennetään ja koordinoidaan tarvittaessa tämän asetuksen nojalla.
(10) Jotta yhteisö voisi vaikuttaa tehokkaasti miinoja koskevaan ennaltaehkäisevään toimintaan, on annettava mahdollisuus toteuttaa yhteisön toimia varastoitujen jalkaväkimiinojen hävittämiseksi samalla, kun yhteisö toteuttaa toimia maastossa olevien jalkaväkimiinojen tuhoamiseksi.
(11) Tieteellistä tutkimusta olisi tehostettava sellaisen teknologian kehittämiseksi, joka helpottaa miinojen havaitsemista ja miinoitettujen alueiden tarkempaa tunnistamista.
(12) Yhteisön on voitava varmistaa, että sen rahoittamat miinanraivaustoimet ovat olleet tehokkaita. Tätä varten sen on käytettävä tarkoituksenmukaisia teknisiä keinoja, tarvittaessa myös sotilasteknologiaa.
(13) Tämän asetuksen tarkoituksena on muodostaa perusta yhtenäiselle ja tehokkaalle lähestymistavalle yhteisön miinoja koskevassa toiminnassa muissa kolmansissa maissa kuin kehitysmaissa edistämällä kokonaisvaltaista strategiaa, jota koordinoitaisiin tiiviisti komission, jäsenvaltioiden ja kansainvälisen yhteisön kesken kaikissa miinoja koskevan toiminnan vaiheissa.
(14) Tällainen lähestymistapa ei saisi estää yhteisöä reagoimasta humanitaarisiin hätätilanteisiin kaikkialla, missä sellaisia ilmenee.
(15) On tarpeen varmistaa, että nämä toimet ovat johdonmukaisia koko Euroopan unionin ulkopolitiikan, myös yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan kannalta.
(16) Tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY(2) mukaisesti.
(17) Jalkaväkimiinaongelma edellyttää ongelman hengenvaarallisuuden ja maailmanlaajuisuuden vuoksi tehokkaita, joustavia ja tarvittaessa nopeita päätöksentekomenettelyjä yhteisön toimien rahoittamiseksi.
(18) Yhteisön olisi varmistettava, että rahoitusavun täytäntöönpanossa noudatetaan mahdollisimman suurta avoimuutta ja määrärahojen käytössä tiukkaa valvontaa.
(19) Yhteisön taloudellisten etujen suojelu sekä petosten ja väärinkäytösten torjunta ovat erottamaton osa tätä asetusta.
(20) Tässä asetuksessa tarkoitetut toimet kuuluvat yhteisön muissa kolmansissa maissa kuin kehitysmaissa harjoittamaan yhteistyöpolitiikkaan ja ne ovat tarpeellisia yhteisön tavoitteen saavuttamiseksi. Perustamissopimuksessa ei ole muuta tämän asetuksen antamiseen valtuuttavaa määräystä kuin 308 artikla.
(21) Jalkaväkimiinojen vastaisesta toiminnasta kehitysmaissa 23 päivänä heinäkuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1724/2001(3) 6 artiklassa säädetään rahoituspuitteista kaikkien miinoja koskevien yhteisön toimien täytäntöönpanemiseksi, mukaan lukien tämän asetuksen nojalla toteutettavat toimet,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Tässä asetuksessa vahvistetaan menettelyt jalkaväkimiinojen vastaisten yhteisön toimien toteuttamiseksi yhteisön kolmansissa maissa harjoittaman yhteistyöpolitiikan puitteissa edistämällä samalla johdonmukaista ja yhtenäistä humanitaarista miinanraivausstrategiaa, jolla toteutetaan jalkaväkimiinojen käytön, varastoinnin, tuotannon ja siirtämisen kieltämistä ja niiden hävittämistä koskevaa yleissopimusta, jäljempänä "Ottawan yleissopimus".
2. Tässä asetuksessa tarkoitettuja toimia toteutetaan muiden kolmansien maiden kuin kehitysmaiden alueella tai ne liittyvät suoraan näissä maissa, erityisesti konflikteista toipuvissa maissa, ilmeneviin tilanteisiin.
Miinoja koskeva toiminta on liitettävä kaikkiin maakohtaisiin ja yhteistyöstrategioihin näissä kolmansissa maissa, jotka kärsivät jalkaväkimiinojen seurauksista.
2 artikla
1. Tämän asetuksen nojalla toteutettujen yhteisön toimien tarkoituksena on auttaa jalkaväkimiinojen seurauksista kärsiviä maita luomaan niiden taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen mahdollistavat olosuhteet seuraavin tavoin:
a) tukemalla humanitaarisen miinoja koskevan toimintastrategian laatimista, seurantaa ja täytäntöönpanoa;
b) auttamalla miinoista kärsiviä maita niiden pannessa täytäntöön Ottawan yleissopimusta;
c) luomalla ja ylläpitämällä kansainvälisiä rakenteita ja paikallisia toimintaedellytyksiä miinoista kärsivissä maissa miinoja koskevan toiminnan toteuttamiseksi mahdollisimman tehokkaasti;
d) reagoimalla humanitaarisiin hätätilanteisiin, estämällä onnettomuuksien syntyminen ja tukemalla miinojen uhrien kuntoutusta;
e) tukemalla miinoja koskevaan toimintaan soveltuvien laitteiden ja tekniikoiden kokeilua ja käyttöönottoa asianomaisissa maissa;
f) edistämällä koordinointia miinanraivausvälineiden loppukäyttäjien kanssa tutkimuksen alkuvaiheissa ja tukemalla näiden tekniikoiden käyttöä miinoista kärsivissä maissa;
g) edistämällä miinanraivaustoimia, jotka ovat sopusoinnussa paikallisen ympäristön kanssa ja sopusoinnussa asianomaisen alueen kestävän kehityksen kanssa;
h) tukemalla koordinointia miinoja koskevaan toimintaan osallistuvien kansainvälisten toimijoiden kesken.
2. Tämän asetuksen nojalla voidaan rahoittaa kaikkea jalkaväkimiinojen vastaista toimintaa, jolla tuetaan taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen kannalta välttämättömiä tavoitteita, mukaan lukien:
a) miinoista valistaminen;
b) asiantuntijoiden koulutus;
c) miinoitetuiksi epäiltyjen alueiden kartoittaminen ja merkitseminen;
d) jalkaväkimiinojen paikantaminen ja tunnistaminen;
e) humanitaaristen normien mukainen miinanraivaus ja jalkaväkimiinojen tuhoaminen maastossa sekä varastoitujen jalkaväkimiinojen tuhoaminen;
f) miinojen uhrien avustaminen, miinojen uhrien lääkinnällinen ja sosio-ekonominen kuntouttaminen;
g) tiedonhallinta, myös maantieteelliset tietojärjestelmät;
h) muut toimet, jotka osaltaan vähentävät jalkaväkimiinojen ihmisiin, talouteen ja ympäristöön kohdistuvia vaikutuksia.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetussa toiminnassa etusijalla ovat toimet miinoista eniten kärsivissä maissa, joissa jalkaväkimiinat tai niiden lisäksi muut räjähtämättömät taisteluvälineet saattavat aiheuttaa henkilövahinkoja siviiliväestölle tai joissa näiden välineiden todettu tai epäilty esiintyminen haittaa merkittävällä tavalla taloudellisen ja yhteiskunnallisen toiminnan elpymistä tai muuta kehitystä ja siten edellyttää toiminnalta erityistä pitkän aikavälin sitoutumista, jollaista humanitaariseen hätäapuun tai jälleenrakennusapuun ei voi sisältyä.
4. Yhtenäisyyden, täydentävyyden ja synergian varmistamiseksi alueellisissa yhteistyöohjelmissa, humanitaarisen avun hankkeissa sekä kunnostus-, jälleenrakennus- ja kehittämishankkeissa sellaisia miinoja koskevia toimia, joita voidaan rahoittaa osana kyseisiä ohjelmia tai hankkeita, rahoitetaan vastedeskin siitä budjettikohdasta, josta pääasiallista toimintaa rahoitetaan. Tarvittaessa toimintaa voidaan täydentää tai tukea tämän asetuksen nojalla rahoitettavilla miinoja koskevilla toimilla.
3 artikla
Tämän asetuksen nojalla rahoitettavia toimia toteutetaan pääsääntöisesti niissä maissa, jotka ovat sitoutuneet jalkaväkimiinojen vastaiseen toimintaan ja ovat Ottawan yleissopimuksen osapuolia. Poikkeuksia voidaan tehdä humanitaaristen hätätilanteiden, miinojen uhreille annettavan tuen ja sellaisten toimien osalta, jotka suoraan tukevat haavoittuvassa asemassa olevia väestöryhmiä, kuten pakolaisia ja asuinseuduiltaan siirtymään joutuneita henkilöitä, tai tilanteessa, jossa kansallinen hallinto ei toimi.
4 artikla
1. Tämän asetuksen mukaista rahoitustukea voivat saada alueelliset ja kansainväliset organisaatiot ja elimet, valtioista riippumattomat järjestöt, kansalliset, alueelliset ja paikalliset hallintoelimet, niiden laitokset sekä julkiset ja yksityiset toimijat, joilla on tarvittavaa erikoistuntemusta ja kokemusta.
2. Tarjouskilpailuihin ja hankintasopimuksiin voivat yhtäläisin ehdoin osallistua jäsenvaltioiden ja edunsaajamaan luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt. Asianmukaisesti perustelluissa poikkeustapauksissa osallistumisoikeus voidaan laajentaa koskemaan kolmansia maita.
3. Tarjouskilpailuihin osallistuvien yritysten ja muiden organisaatioiden on osoitettava, että niiden toimintaperiaatteena on olla saattamatta henkilökuntaansa tarpeettomasti vaaralle alttiiksi ja että periaatteen tukena henkilöstöllä on riittävä tapaturma- ja vastuuvakuutus.
5 artikla
1. Tämän asetuksen nojalla annettavaa yhteisön apua voidaan käyttää teknisen avun, koulutuksen, henkilöstön tai muiden miinoja koskevaan toimintaan liittyvien palvelujen rahoittamiseen, laitteiston ja tekniikan kokeiluun, logistiikkatukeen ja miinoja koskevien toimien täytäntöönpanossa tarvittavien laitteiden, tarvikkeiden ja töiden hankintaan, toimitukseen ja varastointiin, tutkimuksiin, konferensseihin ja toimenpiteisiin miinoja koskevan toiminnan kansainvälisen koordinoinnin tehostamiseksi, arviointi- ja seurantakäynteihin sekä yleisölle suunnattuun valistustoimintaan.
2. Tämän asetuksen mukaista yhteisön rahoitusta annetaan avustuksina.
3. Jos toimien yhteydessä tehdään yhteisön ja kumppanuusmaiden välisiä rahoitussopimuksia, niissä on määrättävä, että yhteisö ei rahoita veroja, tulleja eikä muita maksuja.
6 artikla
1. Komissiota avustaa asianomainen maantieteellinen komitea.
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 4 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä.
Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.
3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
7 artikla
1. Komissio helpottaa säännöllisen, myös paikalla tapahtuvan tietojenvaihdon pohjalta yhteisön ja yksittäisten jäsenvaltioiden toteuttamien avunantotoimien tehokasta koordinointia ohjelmien keskinäisen johdonmukaisuuden ja täydentävyyden parantamiseksi.
2. Komissio voi selvittää yhteisrahoitusmahdollisuuksia muiden rahoittajien, erityisesti jäsenvaltioiden kanssa.
3. Komissio edistää koordinointia ja yhteistyötä kansainvälisten rahoittajien ja toimijoiden, erityisesti Yhdistyneiden Kansakuntien järjestelmään osallistuvien rahoittajien ja toimijoiden kanssa ja valtioista riippumattomien järjestöjen kanssa sekä asianomaisten keskusten, kuten Geneven kansainvälisen humanitaarisen miinanraivauksen keskuksen, kanssa.
4. Yhteisön rahoitusosuuden tunnetuksi tekemiseksi toteutetaan tarvittavia toimenpiteitä.
8 artikla
1. Komissio huolehtii tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien toimien arvioinnista, niihin liittyvästä päätöksenteosta ja hallinnoinnista noudattaen talousarviota koskevia ja muita voimassa olevia menettelyjä ja erityisesti 21 päivänä joulukuuta 1977 annetun Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen(4) 116 ja 118 artiklassa säädettyjä menettelyjä.
2. Yli kolmen miljoonan euron suuruiset rahoituspäätökset tehdään 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
3. Komissio ilmoittaa 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle asiaankuuluvalle komitealle alle kolmen miljoonan euron suuruisista rahoituspäätöksistä. Tiedot on toimitettava viimeistään viikko ennen rahoituspäätöksen tekemistä.
4. Komissio voi päättää muuttaa 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti tehtyjä rahoituspäätöksiä edellyttäen, että päätös ei muutu merkittävästi ja että mahdollisesti myönnettävä lisärahoitus on enintään 20 prosenttia alkuperäisestä sitoumuksesta.
9 artikla
1. Hankkeista tulee osa kyseisen maan tai alueen laajempaa jälleenrakennustyötä, ja ne asetetaan tärkeysjärjestykseen ja niitä arvioidaan niiden myönteisten vaikutusten ja kustannustehokkuuden perusteella.
2. Hankkeet olisi, aina kun se on mahdollista, liitettävä selvästi osaksi kansallista jalkaväkimiinaohjelmaa, jota koordinoi edunsaajamaan hallitus tai paikallinen yhteisö yhteistyössä valtioista riippumattomien järjestöjen kanssa, tai siihen valtuutettu kansainvälinen elin. Tarkoituksena tulisi olla, että edunsaajamaan hallitus tai paikallinen yhteisö tai valtioista riippumattomat järjestöt aikanaan ottavat hankkeen omalle vastuulleen paikallisten toimintaedellytysten vahvistamiseksi ja hankkeen jatkuvuuden varmistamiseksi.
10 artikla
Kaikissa tämän asetuksen nojalla tehdyissä rahoitussopimuksissa on määrättävä, että komissio ja tilintarkastustuomioistuin voivat suorittaa paikalla tarkastuksia noudattaen komission vahvistamia tavanomaisia menettelyjä, jotka ovat voimassa olevien säännösten, erityisesti varainhoitoasetuksen mukaisia.
Lisäksi komissio voi neuvoston asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96(5) mukaisesti suorittaa paikalla tarkastuksia ja todentamisia. Komission toteuttamilla toimenpiteillä varmistetaan Euroopan yhteisön taloudellisten etujen riittävä suoja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95(6) mukaisesti.
11 artikla
Monivuotisen miinoja koskevan toiminnan koordinoinnin ja suunnittelun helpottamiseksi 6 artiklassa tarkoitettujen komiteoiden yhteiseen kokoukseen toimitetaan säännöllisesti tarkasteltavaksi 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen menettelyjen mukaisesti jalkaväkimiinoja koskeva strategiaesitys, joka sisältää miinojen vastaisen yhteisön toiminnan laaja-alaiset suuntaviivat ja ensisijaiset tavoitteet sekä niissä onnistumista koskevat arviointiviitteet. Strategiaesityksessä käsitellään muun muassa monivuotista maaohjelmaa sekä miinoja koskevia olemassa olevia toimintaohjelmia maittain ja alueittain, muiden avunantajien, myös jäsenvaltioiden, rahoitusosuuksia, sekä muista budjettikohdista rahoitettavaa miinoja koskevaa yhteisön toimintaa. Jalkaväkimiinoja koskeva strategiaesitys toimitetaan myös tiedoksi Euroopan parlamentille.
12 artikla
Komissio arvioi säännöllisesti yhteisön rahoittamia toimia sen selvittämiseksi, onko toimien tavoitteet saavutettu, ja suuntaviivojen antamiseksi siitä, miten tulevia toimia voidaan tehostaa.
13 artikla
Komissio antaa tämän asetuksen voimaantulon jälkeen joka kolmas vuosi Euroopan parlamentille ja neuvostolle yleisarvion yhteisön kaikesta miinoja koskevasta toiminnasta siihen liittyvine asetuksen jatkoa ja tarvittaessa sen muuttamista koskevine ehdotuksineen.
14 artikla
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 31 päivään joulukuuta 2009.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 23 päivänä heinäkuuta 2001.