32001D0923
L 339/50
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 17 декември 2001 година
за създаване на програма за обмен, помощ и обучение за защита на еурото срещу фалшифициране (програма „Перикъл“)
(2001/923/ЕО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 123, параграф 4, трето изречение от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Европейската централна банка (3),
като има предвид, че:
(1)
По силата на Договора Общността отговаря за вземане на необходимите мерки за бързото въвеждане на еурото като единна валута.
(2)
В Препоръката си от 7 юли 1998 г. за приемане на някои мерки, отнасящи се до засилване на правната защита на банкнотите и монетите в еуро (4), Европейската централна банка (ЕЦБ) прикани Комисията да сътрудничи в областта на борбата срещу фалшифицирането на монети и банкноти в еуро и предложи Съветът, Комисията и държавите-членки да разгледат възможността за вземане на всякакви възможни мерки в областта на подобряването на борбата срещу фалшифицирането.
(3)
В Съобщението си от 22 юли 1998 г. до Съвета, до Европейския парламент и до Европейската централна банка относно защитата на еурото Комисията посочи, че тя ще разгледа възможността за започване на действия с всички действащи лица от системата за предотвратяване, разкриване и наказване на фалшифицирането, действия, които би трябвало да позволят определянето на насоките за една бъдеща програма.
(4)
На 28 юни 2001 г. Съветът прие Регламент (ЕО) № 1338/2001 за определяне на необходимите мерки за защита на еурото срещу фалшифициране (5), който се отнася до обмена на информация, до сътрудничеството и до взаимната помощ, включително и до външните аспекти на защитата на еурото, както и до задълженията за изваждане от обращение от страна на финансовите учреждения, и който цели създаването на обща рамка за сътрудничество, приложима преди въвеждането на банкнотите и монетите в еуро през 2002 г. На същата дата Съветът прие и Регламент (ЕО) № 1339/2001 за разширяване на действието на Регламент (ЕО) № 1338/2001 за определяне на необходимите мерки за защита на еурото срещу фалшифициране в държавите-членки, които не са приели еурото като единна валута (6).
(5)
Проведените консултации и придобитият опит показват, че една допълнителна специфична мултидисциплинарна програма на общностно равнище, която да бъде дългосрочна, изглежда би била по-ефективна от предприетите действия на национално равнище. Следователно е целесъобразно да се допълнят двата гореспоменати регламента с приемането на програма за действие, която да повиши вниманието на всички заинтересовани лица относно защитата на еурото срещу фалшифициране чрез прилагане на мерки, включващи по-специално обмен на информации и на персонал, както и мерки за техническа и научна помощ и обучение. Тази програма подкрепя и допълва действията на държавите-членки при зачитане на принципа на субсидиарност, предвиден в член 5 от Договора.
(6)
Уместно е настоящата програма за действие на Общността за защита на еурото срещу фалшифициране да съответства и да допълва другите съществуващи или предстоящи програми и действия.
(7)
За прилагането на настоящата програма Комисията провежда, без това да засяга ролята, която ЕЦБ играе в областта на защитата на еурото срещу фалшифициране, консултации от всякакъв род, отнасящи се до преценката на нуждите от защита на еурото, с основните заинтересовани страни (в частност с компетентните национални власти, определени от държавите-членки, с ЕЦБ и с Европол), в рамките на консултативния комитет, предвиден в Регламент (ЕО) № 1338/2001, по-конкретно по обмена, помощта и обучението.
(8)
Важно е Общността да насърчава сътрудничеството с трети страни в областта на защитата на еурото от фалшифициране.
(9)
В настоящото решение е включена примерна сума по смисъла на точка 34 от Междуинституционалното споразумение от 6 май 1999 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина и подобряването на бюджетната процедура (7) за цялата продължителност на програмата, без това да засяга правомощията на бюджетния орган, определен в Договора.
(10)
Настоящото решение не засяга инициативите, които биха могли да бъдат предприемани на основата на Договора за Европейския съюз за изработване на програми относно аспекти на наказателното право,
РЕШИ:
Член 1
Създаване на програма
1. С настоящото решение се създава програма за действие на Общността, която подпомага и допълва предприетите от държавите-членки действия и съществуващите или бъдещите програми за защита на еурото от фалшифициране.
2. Настоящата програма за действие е наречена програма „Перикъл“. Тя се осъществява за периода от 1 януари 2002 г. до 31 декември 2005 г.
3. Осъществяването и оценката на програмата се извършват съгласно разпоредбите на членове от 5 до 13.
Член 2
Цели на програмата
1. Програмата за действие на Общността цели с различните мерки, предвидени в член 3, да защитава еурото от фалшифициране. Тя взема под внимание транснационалните и мултидисциплинарните аспекти. Тя цели приоритетно да осигури съгласуване по съдържанието на действията, за да гарантира, на основата на най-добрите практики, еднаква степен на защита, като изхожда от особеностите на традициите на всяка държава-членка.
2. Тя е призвана да обедини по-специално следните цели:
а)
да засили вниманието на заинтересования персонал с измерението на новата валута на Общността (и като резервна валута, и като валута за международни сделки);
б)
да служи като катализатор, за да насърчава чрез различни подходящи действия, като стажове, специализирани уъркшопове или участие на лектори в националното обучение на кадри и в обмена на персонал, сближаването на съответните структури и на персонала, създаването на атмосфера на взаимно доверие и на достатъчно взаимно запознаване, по-конкретно с методите на действие и с трудностите;
в)
да съгласува действията по обучението на обучаващи на високо равнище при зачитане на националните оперативни стратегии;
г)
да разшири общите познания и по-специално по съответното общностно и международно законодателство и механизми.
Член 3
Съдържание на мерките
1. Съдържанието на обучението и на оперативната помощ, изработени на основата на мултидисциплинарен и транснационален подход, взема под внимание освен аспектите на сигурност и въпросите на обмена на информация, по-специално техническа и стратегическа, както и техническата и научна помощ.
2. Осъществяването на обмена на информация на общностно равнище обхваща по-специално методологията на контрол и анализ, за да се оценят:
а)
икономическите и финансовите последици от фалшифицирането;
б)
функционирането на базите данни;
в)
използването на уреди за разкриване с помощта по-специално на приложението на информатиката;
г)
методите за проверка и издирване;
д)
научната помощ (в частност, научни бази данни и следене на технологичните новости);
е)
функционирането на системите за ранно реагиране;
ж)
свързаните с това въпроси, като задължението за уведомление;
з)
защитата на личните данни;
и)
различните аспекти на сътрудничеството;
й)
защитата на еурото извън Съюза;
к)
проучвателните дейности;
л)
предоставянето на специализирани оперативни компетенции.
Този обмен на информация може да обхваща различни мерки, като организиране на уъркшопове, срещи и семинари, и политика, ориентирана към стажове и размяна на персонал.
3. Техническата, научната и оперативната помощ обхваща в частност:
а)
всякакви мерки, водещи до съставяне, на общностно равнище, на педагогически помагала (сборник със законодателството на Европейския съюз, информационни бюлетини, практически ръководства, речници, бази данни, по-специално в областта на научната помощ или на технологичните новости) или приложения за компютърна поддръжка (като софтуер);
б)
осъществяването на проучвания с мултидисциплинарна и трансгранична насоченост;
в)
разработването на технически механизми и на методи за улесняване на разкриването на общностно равнище.
Член 4
Целеви групи за действия и съдействие
1. Настоящите мерки са насочени към следните целеви групи:
а)
служители на агенции, занимаващи се с разкриване и с борба срещу фалшифицирането (в частност, полицията и финансовите администрации в зависимост от различните им функции в национален план);
б)
персонала на разузнавателните служби;
в)
представители на националните централни банки, на паричните институции и на другите финансови посредници (в частност, по отношение на задълженията на финансовите структури);
г)
представители на търговските банки (по-специално по отношение на задълженията на финансовите институции);
д)
магистратите и специализираните в тази област юристи;
е)
всяка друга заинтересована професионална група (като търговските и промишлените камари или всяка структура, свързана с малките и средните предприятия, търговците и превозвачите).
2. В допълнение към приноса на Комисията, следните групи се приканват да съдействат за осъществяване на целите на програмата за действие на Общността чрез експертните им познания в съответните области:
а)
националните централни банки и Европейската централна банка, inter alia, що се отнася до Системата за надзор на фалшифицирането на пари;
б)
Националните центрове за анализ и Националните центрове за анализ на монети (CNAP);
в)
Европейският технически и научен център и националните монетни дворове;
г)
Европол и Интерпол;
д)
националните централни служби за борба с фалшифицирането, предвидени в член 12 от Международната конвенция за премахване и преследване на фабрикуването на фалшиви парични знаци, подписана в Женева на 20 април 1929 г. (8), както и другите специализирани служби за предотвратяване, разкриване и преследване на фалшифицирането;
е)
специализираните органи, например в областта на техниката по възпроизвеждане и по удостоверяване, печатарите и гравьорите;
ж)
всеки друг орган, предлагащ специфична експертиза, включително при нужда, от трети страни и по-специално от страните кандидатки за присъединяване.
Член 5
Съгласуваност и допълняемост
1. Прилагането и координирането на програмата се осъществява в тясно сътрудничество между Комисията и държавите-членки.
При координирането се държи сметка и за други предприети действия, по- конкретно от ЕЦБ и от Европол.
2. Комисията следи, с оглед доброто финансово управление, да бъдат осигурени съгласуване и допълняемост между настоящата програма за действие на Общността, която е специфична за защитата на еурото срещу фалшифициране, и други съществуващи или бъдещи програми и действия.
Член 6
Примерна сума
Примерната финансова сума за изпълнение на програмата за действие на Общността за периода, посочен в член 1, параграф 2, е 4 милиона EUR.
Годишните суми се разрешават от бюджетния орган в рамките на финансовата перспектива.
Член 7
Международно сътрудничество
В зависимост от уговорените дейности по разпространение на банкноти и монети в еуро, от оперативните изисквания, от оценката на опасността и от анализа на рисковете, програмата е открита за участие за асоциираните страни кандидатки за присъединяване съгласно условията, определени в споразуменията за асоцииране и приложените към тях, сключени или предстоящи протоколи, отнасящи се до участието в програмите на Общността.
Освен това програмата е открита, при необходимост, и за трети страни, ако бюджетът на Общността разполага със суми, съгласно подлежащи на договаряне с тези страни условия и начини.
Член 8
Финансови разпоредби за уъркшопове, срещи и семинари
1. По отношение на уъркшоповете, срещите и семинарите, предвидени в член 3, параграф 2, организирани от Комисията:
а)
Общността поема:
i)
разходите за пътуване и престой в друга държава-членка на участниците, както и общите разходи по организацията на тези прояви;
ii)
разходите за публикуването и за превода на учебните материали, свързани с тези прояви;
б)
държавите-членки поемат:
i)
разходите за първоначалното и за непрекъснатото обучение на техния персонал, по-специално по отношение на техническото обучение;
ii)
някои разходи по логистиката, свързани с уъркшоповете, със срещите и със семинарите, организирани с финансиране на Общността, на тяхна територия (като вътрешен превоз, предоставяне на зала и/или на улеснения за кабинен превод).
2. Когато уъркшоповете, срещите и семинарите, предвидени в член 3, параграф 2, втора алинея, се организират съвместно с други партньори, като ЕЦБ, Европол или Интерпол, разходите по организацията им се поделят между партньорите. Участието на тези партньори може да се изразява в натура, при положение че е съществено. При всички случаи всеки партньор поема разходите за пътуване и за престой на своите участници.
Член 9
Финансови разпоредби за обмен на персонал
1. Общността поема разходите, свързани с участието на персонал на дадена държава-членка в стажовете или в обмена, предвидени в член 3, параграф 2, втора алинея, когато те се вписват в осъществяването на целите, посочени в член 2.
2. Държавите-членки поемат обаче разходите за участие на своя персонал в стажовете или в обмена, когато те са организирани извън програмата.
Член 10
Финансови разпоредби за помощта
1. Общността поема при съвместно финансиране до 70 % от оперативната подкрепа, посочена в член 3, параграф 2, и по специално:
а)
разходите по концепцията и по съставянето на педагогическите пособия и на информационните програми или на техническите пособия, които представляват интерес на европейско равнище;
б)
разходите за проучване, например за сравнително право на тема защита на еурото от фалшифициране.
В случай че инициативата е на Комисията, финансирането на подобни мерки за оперативна помощ може, по изключение, да бъде от порядъка на 100 %.
2. Държавите-членки поемат обаче всички разходи, свързани с елементи извън Общността от педагогическите пособия и от системите за комуникация и обмен на информация, като например национални бази данни, които са част от тези системи, свързване на мрежата между елементите на Общността и тези извън нея, както и софтуерни програми и материали, каквито всяка държава-членка счита за полезни за цялостната експлоатация на тези системи в своята администрация.
Член 11
Финансови разпоредби за външни действия
В съответствие с условията, предвидени в член 7, освен да поеме участието на персонала на трета страна в уъркшоповете, срещите и семинарите, предвидени в член 8, Общността може съвместно да финансира до 70 % от дейностите по обучението на територията на трети страни, както и от мерките по оперативна подкрепа в тези страни.
Член 12
Представяне и подбор на проектите
1. Проектите по програмата могат да изхождат от компетентните власти на държавите-членки или от Комисията.
Държавите-членки представят най-много един проект за година (уъркшопове, срещи и семинари, посочени в член 3, параграф 2, втора алинея), без това да засяга представянето на допълнителни проекти в рамките на стажовете, обмена или помощта.
2. Комисията подбира представените от държавите-членки проекти, както и свои проекти, на базата на следните критерии:
а)
съответствие с целите на програмата, определени в член 2;
б)
европейско измерение, включително аспектите на сътрудничество с ЕЦБ и Европол;
в)
допълване с други предишни проекти, в процес на осъществяване или предстоящи;
г)
капацитет на организатора да осъществи проекта;
д)
качество на проекта и съотношение стойност-ефикасност;
е)
искания размер на субсидията и съответствието с очакваните резултати;
ж)
въздействие на очакваните резултати за осъществяването на целите на програмата.
Избират се проектите, които отговарят най-добре на гореспоменатите критерии.
3. Комисията отговаря за управлението и осъществяването на програмата в сътрудничество с държавите-членки.
Член 13
Последствия и оценка
1. Бенефициерите на избраните проекти представят годишен доклад пред Комисията.
2. В края на осъществяването на проектите Комисията оценява начина, по който те са били реализирани и въздействието от осъществяването им, за да се прецени дали са били постигнати поставените първоначално цели.
3. Комисията представя пред Европейския парламент и пред Съвета:
а)
най-късно до 30 юни 2005 г. доклад, независим по отношение на мениджъра на програмата, за оценка на относимостта, ефективността и ефикасността на програмата, както и съобщение за целесъобразността от продължаване и приспособяване на настоящата програма, придружено от съответното предложение;
б)
в края на изпълнението на програмата и най-късно до 30 юни 2006 г. подробен доклад за осъществяването и за резултатите от програмата, който по-специално взема под внимание добавената стойност на финансовото съдействие на Общността.
Член 14
Приложимост
Настоящото решение се прилага в държавите-членки, които са приели еурото като единна валута.
Член 15
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
То се прилага от 1 януари 2002 г.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2001 година.
Neuvoston päätös,
tehty 17 päivänä joulukuuta 2001,
tietojenvaihtoa, avunantoa ja koulutusta koskevan toimintaohjelman perustamisesta euron suojaamiseksi rahanväärennykseltä (Perikles-ohjelma)
(2001/923/EY)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 123 artiklan 4 kohdan kolmannen virkkeen,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),
ottaa huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon(3),
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Perustamissopimuksessa määrätään, että yhteisön vastuulla on toteuttaa toimenpiteet, jotka ovat tarpeen euron ottamiseksi nopeasti käyttöön yhtenäisvaluuttana.
(2) Toimenpiteistä eurosetelien ja -metallirahojen oikeudellisen aseman turvaamiseksi 7 päivänä heinäkuuta 1998 annetussa Euroopan keskuspankin (EKP) suosituksessa(4) pyydettiin komissiota toteuttamaan yhteistyötä eurosetelien ja -metallirahojen väärentämisen torjunnassa ja ehdotettiin, että neuvosto, komissio ja jäsenvaltiot tarkastelisivat mahdollisuuksia toteuttaa kaikki ajateltavissa olevat toimenpiteet rahanväärennyksen torjunnan tehostamiseksi.
(3) Euron suojelusta 22 päivänä heinäkuuta 1998 neuvostolle, Euroopan parlamentille ja Euroopan keskuspankille annetussa komission tiedonannossa komissio ilmoitti tutkivansa mahdollisuutta aloittaa kaikille rahanväärennyksen ehkäisemis-, havaitsemis- ja torjuntajärjestelmästä vastuussa oleville toimijoille osoitettu toiminta, jonka avulla voitaisiin määritellä tulevan ohjelmatyön suuntaviivat.
(4) Neuvosto antoi 28 päivänä kesäkuuta 2001 euron väärentämisen torjunnan edellyttämistä toimenpiteistä asetuksen (EY) N:o 1338/2001(5), jossa käsitellään tietojenvaihtoa, yhteistyötä ja keskinäistä avunantoa, myös euron suojelun ulkoisten näkökohtien osalta, sekä luottolaitosten velvoitetta poistaa liikkeestä vääriksi tietämänsä tai epäilemänsä rahat ja jonka tavoitteena on luoda yleiset yhteistyöpuitteet sovellettavaksi ennen eurosetelien ja -metallirahojen käyttöönottoa vuonna 2002, sekä asetuksen (EY) N:o 1339/2001 euron väärentämisen torjunnan edellyttämistä toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 1338/2001 vaikutusten laajentamisesta koskemaan niitä jäsenvaltioita, jotka eivät ole ottaneet euroa yhtenäisvaluutaksi(6).
(5) Käydyt neuvottelut ja saadut kokemukset osoittavat, että kansallisen tason toimiin verrattuna on hyödyllistä toteuttaa pitkäaikainen, täydentävä ja monialainen erityisohjelma yhteisön tasolla. Näin ollen edellä mainittuja asetuksia on syytä täydentää hyväksymällä toimintaohjelma, jolla pyritään valistamaan henkilöitä, joita euron suojaaminen rahanväärennykseltä koskee, toteuttamalla muun muassa tietojenvaihtoon ja henkilövaihtoon liittyviä toimenpiteitä sekä teknisiä, tieteellisiä ja koulutuksellisia tukitoimia. Ohjelma tukee ja täydentää jäsenvaltioiden toimia perustamissopimuksen 5 artiklassa määrättyä toissijaisuusperiaatetta noudattaen.
(6) On syytä varmistaa, että tämä yhteisön toimintaohjelma, joka erityisesti koskee euron suojaamista rahanväärennykseltä, on yhdenmukainen muiden nykyisten tai tulevien ohjelmien ja toimien kanssa ja täydentää niitä.
(7) Tämän ohjelman soveltamiseksi komissio kuulee asetuksen (EY) 1338/2001 mukaisessa neuvoa-antavassa komiteassa kaikkien euron suojaamistarpeiden arvioinnista pääasiallisesti vastuussa olevien toimijoiden edustajia (erityisesti jäsenvaltioiden nimeämiä toimivaltaisia kansallisia viranomaisia, Euroopan keskuspankkia ja Europolia) varsinkin vaihdon, avunannon ja koulutuksen alalla, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta euron rahanväärennykseltä suojaamista koskeviin Euroopan keskuspankin tehtäviin.
(8) On tärkeää, että yhteisö suosii yhteistyötä kolmansien maiden kanssa euron suojaamiseksi rahanväärennykseltä.
(9) Tähän päätökseen sisältyy talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja talousarviomenettelyn parantamisesta 6 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen(7) 34 kohdan mukainen rahoitusohje ohjelman koko keston ajaksi, tämän kuitenkaan vaikuttamatta perustamissopimuksessa määriteltyyn budjettivallan käyttäjän toimivaltaan.
(10) Tämä päätös ei rajoita Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen perustuvia aloitteita rikosoikeudellisia näkökohtia koskevien ohjelmien perustamiseksi,
ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
1 artikla
Ohjelman perustaminen
1. Tällä päätöksellä perustetaan yhteisön toimintaohjelma tukemaan ja täydentämään toimia, joihin jäsenvaltiot ovat ryhtyneet ja joita toteutetaan nykyisten tai tulevien ohjelmien puitteissa euron suojaamiseksi rahanväärennykseltä.
2. Tätä toimintaohjelmaa kutsutaan Perikles-ohjelmaksi. Se pannaan täytäntöön 1 päivän tammikuuta 2002 ja 31 päivän joulukuuta 2005 välisenä aikana.
3. Ohjelma pannaan täytäntöön ja arvioidaan 5-13 artiklan mukaisesti.
2 artikla
Ohjelman tavoitteet
1. Yhteisön toimintaohjelman tarkoituksena on suojata euroa rahanväärennykseltä 3 artiklassa säädetyin toimenpitein. Ohjelmassa otetaan huomioon monikansalliset ja monialaiset näkökohdat. Sillä pyritään yhdenmukaistamaan toimien sisältöä, jotta varmistettaisiin parhaisiin toimintatapoihin perustuva yhtäläinen suojataso kunkin jäsenvaltion perinteiden mukaisesti.
2. Sen tavoitteena on erityisesti:
a) lisätä asianomaisten henkilöiden tietämystä uuden valuutan merkityksestä yhteisölle (myös varantovaluuttana ja kansainvälisenä maksuvälineenä),
b) edistää keskinäisen luottamuksen ja yhteisymmärryksen luomista asianomaisten organisaatioiden ja henkilöstön välillä, muun muassa toimintamenetelmien ja ongelmien osalta asianmukaisilla eri toimenpiteillä, kuten harjoittelujaksoilla, erityisillä työryhmillä tai luennoitsijoiden osallistumisella kansallisiin koulutustilaisuuksiin sekä henkilövaihdolla,
c) lähentää korkeatasoista kouluttajien koulutusta kansallisia toimintastrategioita noudattaen,
d) tiedottaa suurelle yleisölle erityisesti yhteisön ja kansainvälisestä asiaa koskevasta lainsäädännöstä ja välineistä.
3 artikla
Toimenpiteiden sisältö
1. Koulutuksen ja operatiivisen tuen sisältö laaditaan monialaisen ja monikansallisen lähestymistavan pohjalta, ja siinä otetaan huomioon turvallisuusnäkökohtien lisäksi muun muassa strategisten ja teknisten tietojen vaihtoon liittyvät näkökohdat sekä tekninen ja tieteellinen apu.
2. Tietojenvaihdon toteuttaminen yhteisön tasolla koskee erityisesti valvonta- ja analyysimenetelmiä, jotta voitaisiin arvioida seuraavia seikkoja:
a) rahanväärennyksen taloudelliset vaikutukset,
b) tietokantojen toiminta,
c) tietokonesovellusten käyttäminen väärän rahan paljastamisvälineissä,
d) tutkinta- ja tiedustelumenetelmät,
e) tieteellinen apu (varsinkin tieteelliset tietokannat ja teknologian/uutuuksien seuranta),
f) pikahälytysjärjestelmien toiminta,
g) pikahälytysjärjestelmiin liittyvät kysymykset kuten tiedottamisvelvollisuuden laajuus,
h) henkilötietojen suojaaminen,
i) yhteistyönäkökohdat,
j) euron suojaaminen Euroopan unionin ulkopuolella,
k) tutkimustoiminta,
l) operatiivisen erikoisosaamisen hankkiminen.
Tietojenvaihto voidaan toteuttaa erilaisina toimenpiteinä kuten työkokousten, tapaamisten ja seminaarien järjestämisenä ja tavoitteellisena harjoittelu- ja henkilövaihtopolitiikkana.
3. Teknistä, tieteellistä ja operatiivista apua annetaan erityisesti seuraavissa asioissa:
a) toimenpiteet, joiden avulla yhteisön tasolla kehitetään opetusvälineitä (Euroopan unionin säädöskokoelma, tiedote, käsikirjat, sanastot ja sanaluettelot, erityisesti tieteellistä apua ja teknologian seurantaa koskevat tietopankit) tai tietoteknisiä apuvälineitä (kuten ohjelmistot),
b) monialaisesti ja monikansallisesti suuntautuneiden tutkimusten toteuttaminen,
c) yhteisön tasolla toteutettavan väärän rahan paljastamistoiminnan tukena käytettävien teknisten työvälineiden ja menetelmien kehittäminen.
4 artikla
Toimien ja yhteistyön kohderyhmät
1. Toimien kohderyhminä ovat erityisesti:
a) rahanväärennyksen paljastamiseen ja torjuntaan osallistuvat toimivaltaiset yksiköt (erityisesti poliisilaitos ja veroviranomaiset niiden kansallisten tehtävien mukaisesti),
b) tiedustelupalvelun henkilöstö,
c) kansallisten keskuspankkien, rahapajojen ja muiden rahoituksen välittäjien edustajat (erityisesti rahoituslaitosten vastuualueiden osalta),
d) liikepankkien edustajat (erityisesti rahoituslaitosten vastuualueiden osalta),
e) alaan erikoistuneet tuomarit ja lakimiehet,
f) muut tahot tai ammattiryhmät, joita asia koskee (kuten keskuskauppakamarit tai muut ryhmittymät, jotka ovat yhteydessä pieniin ja keskisuuriin yrityksiin, liikkeenharjoittajiin ja kuljetusalan työntekijöihin).
2. Komission antaman panoksen lisäksi seuraavia tahoja pyydetään osallistumaan erikoisosaamisellaan yhteisön toimintaohjelman tavoitteiden toteuttamiseen:
a) kansalliset keskuspankit ja EKP, muun muassa väärennösten seurantajärjestelmän (CSM) osalta,
b) kansalliset setelien tutkimuskeskukset ja metallirahojen tutkimuskeskukset,
c) Euroopan teknis-tieteellinen eurometallirahaväärennösten analysointi- ja luokittelukeskus ja kansalliset rahapajat,
d) Europol ja Interpol,
e) väärän rahan valmistamisen vastustamisesta 20 päivänä huhtikuuta 1929 Genevessä allekirjoitetun kansainvälisen yleissopimuksen(8) 12 artiklassa tarkoitetut rahanväärennyksen estämisestä vastaavat kansalliset keskustoimistot sekä muut rahanväärennyksen ehkäisyyn, paljastamiseen ja torjuntaan erikoistuneet yksiköt,
f) erikoisalojen edustajat, esimerkiksi monistustekniikan ja aitouden tarkistamistekniikan ammattilaiset, painajat ja kaivertajat,
g) muut asiantuntijayhteisöt, tarvittaessa myös kolmansista maista ja varsinkin jäsenyyttä hakeneista ehdokasmaista.
5 artikla
Johdonmukaisuus ja täydentävyys
1. Komissio ja jäsenvaltiot toteuttavat ja koordinoivat ohjelmaa tiiviissä yhteistyössä.
Koordinoinnissa otetaan huomioon myös muut, erityisesti EKP:n ja Europolin toteuttamat toimet.
2. Komissio valvoo, että tämä yhteisön toimintaohjelma, joka erityisesti koskee euron suojaamista rahanväärennykseltä, on johdonmukainen muiden nykyisten tai tulevien ohjelmien ja toimien kanssa ja täydentää niitä, erityisesti moitteettoman varainhoidon varmistamiseksi.
6 artikla
Rahoitusohje
Rahoitusohje yhteisön toimintaohjelman toteuttamiseksi 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulle ajanjaksolle on 4 miljoonaa euroa.
Budjettivallan käyttäjä myöntää vuosittaiset määrärahat rahoitusnäkymien rajoissa.
7 artikla
Kansainvälinen yhteistyö
Ohjelmaan voivat eurosetelien ja -metallirahojen jakelujärjestelyistä, operatiivisista tarpeista sekä uhkien ja riskien arvioinnista riippuen osallistua assosioituneet jäsenyyttä hakeneet ehdokasmaat niiden edellytysten mukaisesti, jotka on vahvistettu kyseisten maiden kanssa tehdyissä tai tehtävissä assosiaatiosopimuksissa ja niihin liitetyissä yhteisön ohjelmiin osallistumista koskevissa lisäpöytäkirjoissa.
Sikäli kuin yhteisön talousarviossa on käytettävissä määrärahoja, ohjelmaan voivat lisäksi osallistua tarvittaessa kolmannet maat niiden kanssa sovittavien edellytysten ja yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti.
8 artikla
Työkokouksia, tapaamisia ja seminaareja koskevat rahoitussäännökset
1. Edellä 3 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa mainittujen komission järjestämien työkokousten, tapaamisten ja seminaarien osalta:
a) yhteisö korvaa:
i) osallistuvan henkilöstön matka- ja oleskelukulut jossain toisessa jäsenvaltiossa sekä tilaisuuksien järjestämiseen liittyvät yleiskulut,
ii) tilaisuuksiin liittyvän opetusmateriaalin julkaisu- ja käännöskulut;
b) jäsenvaltiot korvaavat:
i) henkilöstönsä perus- ja jatkokoulutusta koskevat kulut, erityisesti teknisen koulutuksen osalta,
ii) tietyt logistiikkakulut, jotka liittyvät työkokousten, tapaamisten ja seminaarien järjestämiseen yhteisön rahoituksella ja jäsenvaltioiden alueella (kuten maan sisäiset kuljetukset, luentosalien ja/tai tulkkaustilojen tarjoaminen tilaisuuden käyttöön).
2. Kun 3 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa mainittuja työkokouksia, tapaamisia ja seminaareja järjestetään yhdessä muiden kumppanien, kuten EKP:n, Europolin tai Interpolin kanssa, tilaisuuksien järjestämiskulut jaetaan näiden kesken. Kumppanit voivat osallistua kuluihin luontoissuorituksin edellyttäen, että ne ovat huomattavia. Kukin kumppani vastaa kuitenkin omien luennoitsijoidensa matka- ja oleskelukuluista.
9 artikla
Henkilövaihtoa koskevat rahoitussäännökset
1. Yhteisö korvaa kulut jäsenvaltion henkilöstön osallistumisesta 3 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa esitettyyn harjoittelu- tai vaihtotoimintaan, jos se on osa 2 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden toteuttamista.
2. Jäsenvaltiot korvaavat kuitenkin kulut henkilöstönsä osallistumisesta sellaiseen harjoittelu- tai vaihtotoimintaan, joka toteutetaan ohjelman ulkopuolella.
10 artikla
Tukea koskevat rahoitussäännökset
1. Yhteisö korvaa osarahoituksena enintään 70 prosenttia 3 artiklan 2 kohdassa mainitusta operatiivisesta tuesta, ja erityisesti:
a) opetusvälineiden ja tietokonesovellusten tai koko EU:n kannalta merkittävien teknisten työvälineiden suunnittelu- ja kehittämiskulut,
b) tutkimuskulut, esimerkiksi sellaisista lainsäädännön vertailututkimuksista, jotka koskevat euron suojaamista rahanväärennykseltä.
Komission aloitteesta toteutettavat operatiiviset tukitoimet voidaan kuitenkin poikkeuksellisesti rahoittaa kokonaan.
2. Jäsenvaltiot korvaavat kuitenkin kaikki kulut, jotka liittyvät näiden opetusvälineiden sekä viestintä- ja tietojenvaihtojärjestelmien muihin, yhteisön toiminta-alan ulkopuolisiin osiin; niihin kuuluvat kyseisten järjestelmien kansalliset tietokannat, yhteisön vastuulla olevien osien ja muiden osien väliset verkkoyhteydet sekä ohjelmistot ja laitteistot, joita kukin jäsenvaltio pitää tarpeellisina voidakseen käyttää kyseisiä järjestelmiä täysipainoisesti koko hallinnossaan.
11 artikla
Ulkoisia toimia koskevat rahoitussäännökset
Yhteisö korvaa kulut kolmansien maiden henkilöstön osallistumisesta 8 artiklassa säädettyihin työkokouksiin, tapaamisiin ja seminaareihin, ja lisäksi se voi rahoittaa enintään 70 prosentin suuruisen osan kolmannen maan alueella järjestettävistä koulutustoimista sekä maassa toteutettavista operatiiviseen tukeen liittyvistä toimenpiteistä 7 artiklassa säädetyin edellytyksin.
12 artikla
Hankkeiden esittäminen ja valinta
1. Ohjelman yhteydessä toteutettavat hankkeet voivat olla lähtöisin jäsenvaltioiden toimivaltaisilta viranomaisilta tai komissiolta.
Jäsenvaltiot esittävät enintään yhden (3 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettuihin työkokouksiin, tapaamisiin ja seminaareihin liittyvän) hankkeen vuodessa; tämän lisäksi ne voivat tehdä harjoittelua, henkilövaihtoa tai avunantoa koskevia hanke-esityksiä.
2. Komissio valitsee jäsenvaltioiden esitykset sekä omat hanke-esityksensä seuraavien perusteiden mukaisesti:
a) yhdenmukaisuus 2 artiklassa määritettyjen ohjelmatavoitteiden kanssa,
b) eurooppalainen ulottuvuus, myös erityisesti EKP:n ja Europolin kanssa tehtävän yhteistyön näkökohdat,
c) se, miten hanke täydentää aiemmin toteutettuja, parhaillaan toteutettavia tai tulevia hankkeita,
d) hankkeen järjestäjän kyky panna hanke täytäntöön,
e) hankkeen omat ansiot ja sen kustannus-hyötysuhde,
f) haettavan tuen määrä ja sen suhde odotettuihin tuloksiin,
g) odotettujen tulosten vaikutus ohjelman tavoitteiden toteuttamiseen.
Ohjelmaan valitaan toimet, jotka vastaavat parhaiten edellä esitettyjä perusteita.
3. Komissio vastaa ohjelman hallinnoinnista ja toteuttamisesta yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa.
13 artikla
Seuranta ja arviointi
1. Rahoitettavaksi valittujen hankkeiden edunsaajien on toimitettava komissiolle vuosikertomus.
2. Komissio arvioi hankkeiden päätteeksi niiden toteuttamismenetelmät ja vaikutuksen selvittääkseen, saavuttivatko hankkeet alkuperäiset tavoitteensa.
3. Komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle:
a) viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2005 ohjelman hallinnoijasta riippumattomien asiantuntijoiden laatiman kertomuksen, jossa arvioidaan ohjelman aiheellisuus, tehokkuus ja vaikuttavuus, sekä tiedonannon, jossa arvioidaan, onko aihetta tämän ohjelman jatkamiseen ja muuttamiseen; komissio liittää tiedonantoon asiaa koskevan ehdotuksen.
b) ohjelman päätyttyä ja viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2006 yksityiskohtaisen selvityksen ohjelman toteuttamisesta ja tuloksista kiinnittäen huomiota erityisesti yhteisön taloudellisen tuen tuomaan lisäarvoon.
14 artikla
Sovellettavuus
Tätä päätöstä sovelletaan jäsenvaltioissa, jotka ovat ottaneet euron yhtenäisvaluutaksi.
15 artikla
Voimaantulo
Tätä päätöstä noudatetaan päivästä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2002.
Tehty Brysselissä 17 päivänä joulukuuta 2001.