31990L0642
L 350/71
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 27 ноември 1990 година
относно определянето на максимални количества на остатъци от пестициди във и върху някои продукти от растителен произход, включително плодове и зеленчуци
(90/642/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 43 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че растениевъдството е от съществено значение за Общността;
като има предвид, че продукцията от тази дейност бива постоянно засегната от влиянието на вредни организми и плевели;
като има предвид необходимостта от защита на растенията и растителните продукти от тези организми с цел не само предотвратяване намаляване на добива или на причиняване вреда на произвежданите култури, но и повишаване на селскостопанската продуктивност;
като има предвид, че един от най-важните методи за защита на растенията и растителните продукти от влиянието на тези вредни организми е използването на химически пестициди;
като има предвид обаче, че тези пестициди оказват не само благоприятен ефект върху растениевъдството, тъй като по принцип представляват опасни вещества или препарати с опасни странични ефекти;
като има предвид, че голям брой такива пестициди и техните метаболити или разпадни продукти могат да окажат вредно въздействие върху потребителите на продукти от растителен произход; като има предвид, че тези пестициди не бива да се използват в случаи, когато това би представлявало опасност за човешкото или животинското здраве и за околната среда;
като има предвид, че Общността следва да стимулира използването на алтернативни методи като биологично земеделие;
като има предвид, че Директива 76/895/ЕИО на Съвета от 23 ноември 1976 г. относно фиксирането на максимални количества на остатъци от пестициди във и върху плодове и зеленчуци (4), последно изменена с Директива 89/186/ЕИО (5), определя максимални допустими количества за посочените остатъци и осигурява свободното движение в Общността на продукти, съдържащи количества по-малки или равни на тези максимални количества; като има предвид обаче, че горепосочената директива позволява на държавите-членки да разрешават пускането в обращение на тяхна територия на продукти, съдържащи остатъци от пестициди в по-големи количества от определените максимални такива, в случаите когато считат такова действие за оправдано;
като има предвид, че в някои случаи последната разпоредба води до продължаващи разногласия между държавите-членки по отношение на максималните допустими количества такива остатъци от пестициди, което може да допринесе за създаването на пречки в търговията и по този начин да възпрепятства свободното движение на стоки в Общността; като има предвид, че с оглед постигане на единен пазар през 1992 г., тези пречки следва да бъдат премахнати;
като има предвид, че поради тези причини следва да бъде отменено правото на държавите-членки да разрешават по-високи количества и следва да бъдат фиксирани максимални количества за някои активни вещества във и по плодовете и зеленчуците, чието спазване да бъде задължително за всички държави членки при пускането в обращение на тези продукти;
като има предвид, че с оглед осигуряване свободното движение на стоки в Общността, следва да бъдат фиксирани задължителни максимални количества за някои пестициди във и по други продукти от растителен произход;
като има предвид освен това, че спазването на максималните количества ще осигури свободното движение на продуктите и че здравето на хората и животните че бъде надлежно защитено;
като има предвид обаче, че определянето на задължителни максимални количества за остатъците от пестициди изисква продължителни технически процедури и следователно такива количества не могат да бъдат незабавно наложени върху остатъците от пестициди, уредени с Директива 76/895/ЕИО;
като има предвид, че поради тази причина е необходимо приемането на отделни правила за задължителните максимални количества с оглед постепенното прехвърляне на остатъците от пестициди от Директива 76/895/ЕИО към тези отделни правила в процеса на определяне на задължителните количества;
като има предвид съответно, че настоящата директива не засяга Директива 76/895/ЕИО, която продължава да се прилага за някои остатъци от пестициди, които не са предмет на настоящата директива;
като има предвид, че съставянето на списък с остатъци от пестициди и техните максимални количества е от компетентност на Съвета; като има предвид обаче, че този списък не бива да включва остатъци от пестициди, попадащи в приложното поле на Директива 76/895/ЕИО;
като има предвид, че е редно настоящата директива да важи за продуктите, предназначени за износ в трети страни, освен в някои случаи, когато се установява, че държавата вносител изисква специална обработка, която налага по-високи максимални количества от фиксираните за Общността съобразно настоящата директива; като има предвид обаче, че не е редно настоящата директива да се прилага за продукти, предназначени за производството на стоки, различни от храни и фуражи, или за посев или садене;
като има предвид, че за да се гарантира спазването на настоящата директива при пускане в обращение на продуктите, държавите-членки следва да вземат подходящи контролни мерки; като има предвид, че необходимите проверки следва да бъдат планирани и провеждани, а резултатите от тях - докладвани, в съответствие с Директива 89/397/ЕИО на Съвета от 14 юни 1989 г. относно официалните проверки на храните (6);
като има предвид, че следва да бъдат създадени методи на Общността за вземане на проби и провеждане на анализи, като методите за анализ следва да бъдат ползвани поне като референтни методи; като има предвид, че определянето на тези методи е предмет от техническо и научно естество и следва да бъде извършено посредством процедура, включваща тясно сътрудничество между държавите-членки и Комисията в рамките на Постоянния фитосанитарен комитет; като има предвид, че методите за анализ следва да отговарят на критериите, постановени в приложението към Директива 85/591/ЕИО на Съвета от 20 декември 1985 г. относно въвеждането на методи на Общността за вземане проби и провеждане анализи за целите на проверката на храни, предназначени за консумация от хора (7);
като има предвид, че всякакво бъдещо изменение на списъка с продукти от растителен произход, във и върху които може да има остатъци от пестициди, следва да бъде прието от Съвета;
като има предвид, че на държавите-членки следва да се разреши временно да понижат постановените количества, в случай че последните се окажат опасни за човешкото здраве или за здравето на животните; като има предвид, че в такива случаи е редно да се установява тясно сътрудничество между държавите-членки и Комисията в рамките на Постоянния фитосанитарен комитет,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
1. Настоящата директива се прилага за продуктите, спадащи към групите, посочени в първата колона на приложението, примери за които са дадени във втората колона, доколкото продуктите от тези групи или частите от тези продукти, указани в третата колона, могат да съдържат някои остатъци от пестициди.
Списъкът на остатъците от пестициди и техните максимални допустими количества се съставя от Съвета, действащ с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията. При условие че в Директива 76/895/ЕИО е фиксирано максимално количество за даден остатък от пестицид, той не се включва в горепосочения списък.
2. Настоящата директива се прилага, без да засяга:
а)
разпоредбите на Директива 64/54/ЕИО на Съвета от 5 ноември 1963 г. относно сближаването на законите на държавите-членки по отношение на консервантите, чиято употреба в предназначените за човешка консумация храни е разрешена (8), последно изменена с Директива 85/585/ЕИО относно бифенила (дифенил), ортофенилфенола, натриевия ортофенилов фенат и 2-(4-тиазолил)-бензимидазола (тиабендазол) (9), която продължава да регулира употребата на тези вещества, докато те и техните максимални количества бъдат включени в списъка, посочен в параграф 1;
б)
разпоредбите на Директива 74/63/ЕИО на Съвета от 17 декември 1973 г. относно нежеланите вещества и продукти при храненето на животни (10), последно изменена с Директива 87/519/ЕИО (11);
в)
разпоредбите на Директива 76/895/ЕИО;
г)
разпоредбите на Директива 86/362/ЕИО на Съвета от 24 юли 1986 г. относно фиксирането на максимални количества на остатъци от пестициди във и върху зърнените култури (12), последно изменена с Директива 88/298/ЕИО (13).
3. Настоящата директива се прилага също така и за продуктите, посочени в параграф 1, когато те са предназначени за износ в трета страна. Въпреки това постановените съобразно настоящата директива максимални количества остатъци от пестициди не се прилагат в случаите на обработени преди износ продукти, когато може да се докаже, че:
а)
третата страна по местоназначение изисква тази специфична обработка с цел предотвратяване въвеждането в нейна територия на вредни организми; или
б)
обработката е необходима за защитата на продуктите от вредни организми по време на превозването и съхранението им в третата страна по местоназначение.
4. Настоящата директива не се прилага за продуктите, посочени в параграф 1, когато може да се установи посредством подходящи доказателства, че продуктите са предназначени за:
а)
производство на продукти, различни от храни и фуражи; или
б)
посев или садене.
Член 2
По смисъла на настоящата директива:
а)
„остатъци от пестициди“ означава остатъци от пестицидите и техните метаболити, както и продуктите от разпад и реакции, включени в списъка, посочен в член 1, които са налице във или върху продуктите, посочени в същия член;
б)
„пускане в обращение“ означава предаването след прибиране на реколтата срещу или без възнаграждение на продуктите, посочени в член 1.
Член 3
1. От момента на пускането им в обращение, посочените в член 1 продукти или части от продукти не трябва да съдържат по-високи количества остатъци от пестициди от определените в списъка, посочен в член 1.
В случаите на сушени продукти, за които няма фиксирани максимални количества, се прилагат максималните количества, постановени в посочения списък в член 1, като се взима предвид концентрацията на остатъци, причинена от процеса на сушене.
2. Държавите-членки вземат необходимите мерки да осигурят най-малкото чрез вземане на проби за проверка съответствието с максималните количества, посочени в параграф 1. Необходимите проверки се извършват съобразно Директива 89/397/ЕИО, и по-специално член 4 от нея.
Член 4
1. Компетентният орган или органи на държавите-членки съставят програми, уреждащи характера и честотата на проверките, които се извършват съгласно член 3, параграф 2 през определен период.
2. До 1 август всяка година държавите-членки изпращат на Комисията цялата необходима информация относно прилагането на посочените в параграф 1 програми през предходната година, като посочват:
-
критериите, прилагани при съставянето на тези програми,
-
броя и вида на извършените проверки,
-
броя и вида на установените нарушения.
3. До 1 ноември всяка година и за първи път през 1993 г., след консултация с държавите-членки в рамките на Постоянния фитосанитарен комитет Комисията им предава препоръки за координирана програма за проверки за следващата година. При необходимост впоследствие тези препоръки могат да бъдат коригирани по време на прилагането на координираната програма.
Координираната програма урежда по-специално приоритетните критерии, които ще бъдат използвани по време на прилагането ѝ.
Информацията, предвидена в параграф 2, съдържа специална отделна част за прилагането на координираната програма.
4. Пет години след приемането на настоящата директива Комисията представя на Съвета доклад за прилагането на настоящия член, при необходимост съпътстван от подходящи предложения.
Член 5
Държавите-членки нямат право да забраняват или възпрепятстват пускането в обращение на тяхна територия на продуктите, посочени в член 1, под предлог, че съдържат остатъци от пестициди, ако количеството от такива остатъци не надвишава максималните количества, посочени в член 1.
Член 6
1. Методите за вземане на проби, необходими за извършване на постановените в член 3 проверки на плодове и зеленчуци, са същите, като предвидените в Директива 79/700/ЕИО на Комисията (14). Методите за вземане на проби, необходими за извършване на проверки на други продукти (не плодове или зеленчуци), се определят в съответствие с процедурата, уредена в член 9.
Съществуването на методи на Общността за анализ не изключва използването от страна на държавите-членки на други проверени и научно валидни методи, при условие че това не възпрепятства свободното движение на продукти, определени въз основа на методите на Общността като изпълняващи правилата, постановени в настоящата директива. В случай на разминаване в тълкуването на резултатите се зачитат онези, получени посредством методите на Общността.
2. Методите за анализ, определени в параграф 1, отговарят на критериите, постановени в приложението към Директива 85/591/ЕИО.
3. Държавите-членки информират останалите държави-членки и Комисията за другите методи, използвани съобразно параграф 1.
Член 7
Изменения към приложението в резултат на развитие в научното и техническо познание се приемат от Съвета с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията.
Член 8
1. В случай че в резултат на нова информация или повторна оценка на съществуваща информация една държава-членка прецени, че дадено максимално количество, фиксирано в посочения списък в член 1, застрашава човешкото или животинското здраве и по този начин налага вземането на спешни мерки, държавата-членка има правото временно да понижи количеството за своята територия. В такъв случай тя незабавно уведомява останалите държави-членки и Комисията за взетите мерки, като прилага изложение на мотивите.
2. Комисията спешно разглежда доводите, представени от държавата-членка, посочена в параграф 1, и се консултира с държавите-членки в Постоянния фитосанитарен комитет, наричан по-нататък „Постоянния комитет“; незабавно след това тя представя становището си и взима подходящи мерки. Комисията незабавно нотифицира Съвета и държавите-членки относно взетите мерки. Всяка държава-членка има право да отнесе мерките на Комисията към Съвета до 15 дни след нотификацията. Съветът, като действа с квалифицирано мнозинство, може да вземе друго решение в срок до 15 дни след датата, на която въпросът е бил отнесен към него.
3. При условие че Комисията реши, че максималните количества, фиксирани в посочения в член 1 списък, следва да бъдат променени с цел преодоляване посочените в параграф 1 трудности и гарантиране защитата на човешкото здраве, тя привежда в действие процедурата, уредена в член 10, с оглед приемане на тези изменения. В този случай, държавата-членка, взела мерки по силата на параграф 1, има право да ги прилага до вземане решение от страна на Съвета или Комисията съобразно горепосочената процедура.
Член 9
1. Когато се прави позоваване на уредената в настоящия член процедура, въпросът незабавно се отнася до Постоянния комитет от неговия председател по негова собствена инициатива или по искане на дадена държава-членка.
2. Представителят на Комисията предава на Постоянния комитет проект на мерките, които следва да бъдат взети. Постоянният комитет представя своето становище относно проекта в рамките на срока, определен от председателя, вземайки предвид спешността на случая. Становището се представя при наличие на мнозинството, определено в член 148, параграф 2 от Договора, когато Съветът приема решения по предложение на Комисията. В рамките на Постоянния комитет тежестта на гласовете на представителите на държавите-членки се определя съобразно същия член от Договора. Председателят не гласува.
3. Комисията приема предвижданите мерки, при условие че последните съответстват на становището на Постоянния комитет.
4. В случай че мерките не съответстват на становището на Постоянния комитет, или ако такова не е представено, Комисията незабавно предава на Съвета предложение за вземането на мерките. Съветът приема мерките с квалифицирано мнозинство.
5. В случай че до три месеца след датата на отнасяне на въпроса към Съвета последният не е предприел никакви действия, Комисията приема предложените мерки.
Член 10
1. Когато се прави позоваване на уредената в настоящия член процедура, въпросът незабавно се отнася до Постоянния комитет от неговия председател по негова собствена инициатива или по искане на дадена държава-членка.
2. Представителят на Комисията предава на Постоянния комитет проект на мерките, които следва да бъдат взети. Постоянният комитет представя своето становище относно проекта в рамките на срока, определен от председателя, вземайки предвид спешността на случая. Становището се представя при наличие на мнозинството, определено в член 148, параграф 2 от Договора, когато Съветът приема решения по предложение на Комисията. В рамките на Постоянния комитет тежестта на гласовете на представителите на държавите-членки се определя съобразно същия член от Договора. Председателят не гласува.
3. Комисията приема предвижданите мерки, при условие че последните съответстват на становището на Постоянния комитет.
4. В случай че мерките не съответстват на становището на Постоянния комитет, или ако такова не е представено, Комисията незабавно предава на Съвета предложение за вземането на мерките. Съветът приема мерките с квалифицирано мнозинство.
5. В случай че до 15 дни след датата на отнасяне на въпроса към Съвета последният не е предприел никакви действия, Комисията приема предложените мерки.
Член 11
1. Държавите-членки приемат необходимите мерки, за да се съобразят с настоящата директива не по-късно от 31 декември 1992 г.
2. Когато държавите-членки приемат мерките, посочени в параграф 1, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
Член 12
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 27 ноември 1990 година.
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
27 päivänä marraskuuta 1990,
torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta tietyille kasvikunnasta peräisin oleville tuotteille, mukaan lukien hedelmät ja vihannekset (90/642/ETY)
EUROOPAN TALOUSYHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisöjen perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),
sekä katsoo, että
kasvisadon tuottaminen on yhteisössä erittäin tärkeällä sijalla,
tämän tuotannon tulokseen vaikuttavat jatkuvasti kielteisesti haitalliset organismit ja rikkaruohot,
on olennaisen tärkeää suojella kasveja ja kasvituotteita näiltä organismeilta, ei ainoastaan tuotetun sadon vähenemisen estämiseksi, vaan myös maatalouden tuottavuuden lisäämiseksi,
kemiallisten torjunta-aineiden käyttö on eräs tärkeimmistä menetelmistä kasvien ja kasvikunnan tuotteiden suojelemiseksi näiden vahingollisten organismien vaikutuksilta; tästä huolimatta on suotavaa vahvistaa pakolliset pitoisuuksien enimmäismäärät niin alhaisiksi kuin hyvän viljelytavan vuoksi on perusteltua,
nämä torjunta-aineet eivät kuitenkaan vaikuta ainoastaan suotuisasti kasvien tuotantoon, sillä kyse on yleensä vaarallisista aineista tai valmisteista, joilla on vaarallisia sivuvaikutuksia,
useilla näillä torjunta-aineilla ja niiden metaboliiteilla tai hajoamistuotteilla saattaa olla kasvituotteille ja kuluttajille haitallisia vaikutuksia; näitä torjunta-aineita ei pitäisi käyttää sellaisissa olosuhteissa, joista aiheutuu vaaraa ihmisten tai eläinten terveydelle ja ympäristölle,
yhteisössä tulisi edistää vaihtoehtoisten, luonnonmukaisen viljelyn menetelmien käyttämistä,
hedelmien ja vihannesten torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta 23 päivänä marraskuuta 1976 annetussa neuvoston direktiivissä 76/895/ETY(4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 89/186/ETY(5), säädetään sanottujen jäämien enimmäismääristä ja varmistetaan yhteisön laajuinen sellaisten tuotteiden vapaa liikkuvuus, joissa pitoisuudet ovat enintään näiden enimmäismäärien suuruisia; kuitenkin sanotussa direktiivissä sallitaan, että jäsenvaltiot niissä tapauksissa, joissa ne pitävät sitä perusteltuna, sallivat alueillaan sellaisten tuotteiden laskemisen liikkeelle, joissa on sallittuja enimmäismääriä suurempia pitoisuuksia,
tämä viimeksi mainittu säädös on tietyissä tapauksissa omiaan pitämään yllä jäsenvaltioiden välisiä eroja näiden torjunta-ainejäämien enimmäismäärien osalta, mikä puolestaan osaltaan on luomassa kaupan esteitä ja estää siten tavaroiden vapaata liikkuvuutta yhteisössä; yhteismarkkinoiden toteuttaminen vuoteen 1992 mennessä edellyttää tällaisten esteiden poistamista,
näistä syistä olisi poistettava jäsenvaltioiden mahdollisuus sallia korkeampia pitoisuuksia, ja tietyille hedelmissä ja vihanneksissa tai niiden pinnassa oleville tehoaineille olisi vahvistettava kaikissa jäsenvaltioissa pakolliset enimmäismäärät, joita on noudatettava kun näitä tuotteita lasketaan liikkeelle,
edelleenkin tavaroiden vapaan liikkuvuuden varmistamiseksi yhteisössä olisi myös muissa kasvikunnasta peräisin olevissa tuotteissa tai niiden pinnassa oleville tietyille torjunta-aineille vahvistettava pakolliset enimmäismäärät,
lisäksi enimmäismäärien noudattamisen avulla varmistetaan, että tavarat voivat liikkua vapaasti ja että kuluttajien ja eläinten terveyttä suojellaan asianmukaisesti,
pakollisten torjunta-ainepitoisuuksien enimmäismäärien vahvistaminen edellyttää pitkähköä teknistä valmistelua siten, ettei niitä voida soveltaa välittömästi direktiivissä 76/895/ETY tarkoitettuihin torjunta-aineiden jäämiin,
olisi kuitenkin tarpeen ottaa käyttöön näiden pakollisten enimmäismäärien vahvistamista koskeva erillinen sääntely direktiivissä 76/895/ETY säädettyjen torjunta-ainejäämien muuntamiseksi vaiheittain niille säädetyiksi pakollisiksi enimmäispitoisuuksiksi,
tällä direktiivillä ei rajoiteta direktiivin 76/895/ETY soveltamista edelleen tiettyihin sellaisiin torjunta-ainejäämiin, joita ei säädellä tässä direktiivissä,
torjunta-ainejäämiä ja niiden enimmäismääriä koskevien luetteloiden laatiminen kuuluu neuvoston toimivaltaan; tähän luetteloon eivät kuitenkaan kuulu sellaiset torjunta-ainejäämät, josta edelleen säädetään direktiivillä 76/895/ETY,
on suotavaa soveltaa tätä direktiiviä tuotteisiin, jotka ovat tarkoitettuja vietäviksi kolmansiin maihin, paitsi tietyissä tapauksissa, jolloin valtiot, joihin tavara tuodaan, vaativat sellaista erityistä käsittelyä, joka tekee välttämättömäksi tässä direktiivissä yhteisössä noudatettavaksi vahvistettuja enimmäispitoisuuksia korkeammat pitoisuudet; ei ole kuitenkaan suotavaa soveltaa tätä direktiiviä sellaisiin tuotteisiin, jotka ovat tarkoitettuja muiden tuotteiden kuin elintarvikkeiden tai rehujen valmistamiseen, tai jotka ovat tarkoitettuja käytettäviksi siemeninä,
sen varmistamiseksi, että tämän direktiivin säännöksiä noudatetaan laskettaessa tuotteita liikkeelle, jäsenvaltioiden on toteutettava aiheelliset tarkastustoimenpiteet; tarpeellisista tarkastuksista on tehtävä suunnitelmat, ne on toteutettava, ja niiden tulokset on annettava tiedoksi virallisesta elintarvikkeiden tarkastuksesta 14 päivänä kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/397/ETY(6) mukaisesti,
on aiheellista saada aikaan yhteisön näytteenottomenettelyt ja analyysimenetelmät ja ainakin analyysimenetelmän osalta käyttää niitä vertailumenetelminä; tällaisten menetelmien valmisteleminen on teknistä ja tieteellistä täytäntöönpanoa, joka tulisi toteuttaa tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden ja komission kesken pysyvässä kasvinsuojelukomiteassa; analyysimenetelmien tulee olla yhdenmukaisia niiden kriteereiden kanssa, jotka sisältyvät elintarvikkeiden tarkastuksessa tarvittavien yhteisön näytteenottomenettelyjen ja analyysimenetelmien käyttöön ottamisesta 20 päivänä joulukuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/591/ETY(7) liitteeseen,
neuvosto antaa myöhemmin tehtävät muutokset luetteloihin niistä kasvikunnan tuotteista, joissa torjunta-aineiden jäämiä saattaa esiintyä, ja
jäsenvaltioilla olisi oltava lupa tilapäisesti alentaa vahvistettuja enimmäismääriä, jos ne osoittautuvat vaarallisiksi ihmisten tai eläinten terveydelle; tällaisissa tapauksissa on myös aiheellista saada aikaan tiivis yhteistyö jäsenvaltioiden ja komission kesken pysyvässä kasvinsuojelukomiteassa,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
1 Tätä direktiiviä sovelletaan tuotteisiin, jotka kuuluvat liitteen ensimmäisessä sarakkeessa lueteltuihin tuoteryhmiin, joista toisessa sarakkeessa esitetään esimerkkejä näihin ryhmiin kuuluvat tuotteet tai kolmannessa sarakkeessa esitettyjen tuotteiden osat saattavat sisältää tiettyjen torjunta-aineiden jäämiä.
Neuvosto laatii luettelon torjunta-ainejäämistä ja niiden enimmäismääristä ja päättää asiasta komission ehdotuksesta määräenemmistöllä. Sellaisia torjunta-ainejäämiä ei sisällytetä luetteloon, joiden enimmäismäärät vahvistetaan direktiivissä 76/895/ETY.
2 Tätä direktiiviä sovelletaan rajoittamatta seuraavien säännösten noudattamista:
a) elintarvikkeissa sallittuja säilöntäaineita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 5 päivänä marraskuuta 1963 annetun neuvoston direktiivin 64/54/ETY(8), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 85/585/ETY(9), joka koskee bifenyyliä (difenyyliä), ortofenyylifenolia, natriumortofenyylifenattia ja 2-(4-thiatsolyl)-bentsimidatsolia (tiabendatsolia), säännökset, jotka ovat edelleen noiden aineiden käytön sääntelyn osalta voimassa, kunnes ne ja niiden enimmäismäärät sisällytetään 1 kohdassa tarkoitettuun luetteloon;
b) suurimmista sallituista haitallisten aineiden ja tuotteiden pitoisuuksista rehuissa 17 päivänä joulukuuta 1973 annetun neuvoston direktiivin 74/63/ETY(10), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 87/519/ETY(11), säännökset;
c) direktiivin 76/895/ETY säännökset;
d) torjunta-aineiden enimmäismääristä viljoissa 24 päivänä heinäkuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/362/ETY(12), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 88/298/ETY(13), säännökset.
3 Tätä direktiiviä sovelletaan myös sellaisiin 1 kohdassa tarkoitettuihin tuotteisiin, jotka on tarkoitettu vietäviksi kolmansiin maihin. Kuitenkaan ei tämän direktiivin mukaisesti vahvistettuja enimmäismääriä sovelleta niihin tuotteisiin, jotka on käsitelty ennen vientiä, jos voidaan riittävällä tavalla osoittaa, että:
a) määrämaana oleva kolmas maa edellyttää sellaista erityistä käsittelyä, jonka avulla estetään haitallisten organismien kulkeutuminen sen alueelle; tai
b) käsitteleminen on välttämätöntä tuotteiden suojelemiseksi haitallisilta organismeilta kolmanteen maahan tapahtuvan kuljetuksen ja siellä tapahtuvan varastoinnin aikana.
4 Tätä direktiiviä ei sovelleta 1 kohdassa tarkoitettuihin tuotteisiin, jos riittävällä tavalla on osoitettu, että ne ovat tarkoitettuja:
a) muiden tuotteiden kuin elintarvikkeiden tai rehujen valmistamiseen; tai
b) siemeniksi tai istutettaviksi.
2 artikla
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
a) `torjunta-aineiden jäämillä` torjunta-aineiden ja niiden metaboliittien ja niiden hajoamistuotteiden tai reaktiotuotteiden jäämiä, jotka sisältyvät 1 artiklassa tarkoitettuun luetteloon, ja joita esiintyy sanotussa artiklassa tarkoitetuissa tuotteissa;
b) `liikkeelle laskemisella` mitä tahansa 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden luovuttamista sadonkorjuun jälkeen.
3 artikla
1. Kun tuotteet tai mahdollisesti niiden osat, joita tarkoitetaan 1 artiklassa, lasketaan liikkeelle ne eivät saa sisältää 1 artiklassa tarkoitetussa luettelossa ilmoitettua suurempia torjunta-ainejäämäpitoisuuksia.
Niiden kuivattujen tuotteiden osalta, joille ei ole vahvistettu enimmäismääriä, sovelletaan 1 artiklassa tarkoitetussa luettelossa olevia enimmäismääriä, ottaen huomioon kuivauksen vaikutus jäämäpitoisuuteen.
2. Jäsenvaltioiden on varmistettava ainakin pistokokeiden avulla, että 1 kohdassa tarkoitettuja enimmäismääriä noudatetaan. Tarvittavat tarkastukset on toteutettava direktiivissä 89/397/ETY ja erityisesti sen 4 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
4 artikla
1 Jäsenvaltioiden toimivaltaisen viranomaisen tai toimivaltaisten viranomaisten on laadittava suunnitelmat 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti tiettynä aikana tehtävien tarkastusten ominaisuuksista ja tiheydestä.
2 Kunkin vuoden elokuun ensimmäiseen päivään mennessä jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tarvittavat tiedot 1 kohdassa tarkoitettujen suunnitelmien toteuttamisesta edellisenä vuonna ja yksilöitävä:
- perusteet, joiden mukaan nämä ohjelmat on laadittu,
- tehtyjen tarkastusten lukumäärä ja tekotapa,
- todettujen rikkomusten lukumäärä ja laji.
3 Komissio toimittaa kunakin vuonna marraskuun ensimmäiseen päivään mennessä ja ensimmäisen kerran vuonna 1993 jäsenvaltioille, kuultuaan niitä pysyvässä kasvinsuojelukomiteassa, suosituksen seuraavan vuoden tarkastustoiminnan koordinoimisesta. Tätä suositusta voidaan vastaavasti tarpeen mukaan muuttaa koordinoidun suunnitelman toteuttamisen yhteydessä.
Koordinoidussa ohjelmassa esitetään erityisesti kiireellisyysjärjestys sen toteuttamista varten.
Tiedoissa, jotka toimitetaan 2 kohdan mukaisesti, on oltava erityinen, erikseen esitetty osa koordinoidun ohjelman toteuttamisesta.
4 Viiden vuoden kuluttua tämän direktiivin antamisesta komissio toimittaa neuvostolle selvityksen tämän artiklan täytäntöönpanosta ja tekee tarvittaessa aiheelliset ehdotukset.
5 artikla
Jäsenvaltiot eivät saa alueellaan kieltää tai estää sellaisten 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden liikkeelle laskemista niiden sisältämien torjunta-ainejäämien perusteella, jos kyseisissä tuotteissa tai kyseisten tuotteiden osissa olevien jäämien määrä on enintään 1 artiklassa tarkoitetussa luettelossa oleva enimmäismäärä.
6 artikla
1 Edellä 3 artiklassa tarkoitettuja tarkastuksia varten tarvittavat näytteet hedelmistä ja vihanneksista otetaan direktiivissä 79/700/ETY(14) säädettyä menettelyä noudattaen. Menettelyt näytteiden ottamiseksi muista tuotteista kuin hedelmistä ja vihanneksista sekä analyysimenetelmät kaikkia tuotteita varten määritellään noudattaen 9 artiklassa säädettyä menettelyä.
Yhteisön analyysimenetelmät eivät ole esteenä sille, että jäsenvaltiot käyttävät muita testattuja ja tieteellisesti päteviä menetelmiä, edellyttäen, että tästä ei aiheudu estettä sellaisten tavaroiden vapaalle liikkuvuudelle, jotka on yhteisön menetelmiä noudattaen todettu tämän direktiivin mukaisiksi. Siinä tapauksessa, että tulosten tulkinnasta on erimielisyyttä, ratkaisevina on pidettävä niitä tuloksia, jotka on saatu yhteisön menetelmiä noudattaen.
2 Analyysimenetelmien, jotka on määritelty 1 kohdan mukaisesti, on oltava niiden perusteiden mukaisia, joista säädetään direktiivin 85/591/ETY liitteessä.
3 Jäsenvaltioiden on toimitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle tieto 1 kohdan mukaisesti käytetyistä muista menetelmistä.
7 artikla
Neuvosto antaa komission ehdotuksesta määräenemmistöllä muutokset, jotka on tehtävä liitteisiin tieteellisen ja teknisen kehityksen vuoksi.
8 artikla
1 Kun jäsenvaltio uuden tiedon tai olemassa olevan tiedon uudelleen arvioinnin perusteella katsoo, että 1 artiklassa tarkoitetussa liitteessä esitetty enimmäispitoisuus on vaaraksi ihmisten tai eläinten terveydelle ja tämän vuoksi kiireelliset toimenpiteet ovat tarpeen, tuo jäsenvaltio voi alueellaan väliaikaisesti alentaa enimmäismäärää. Tällaisissa tapauksissa sen on viipymättä toimitettava tieto asiasta muille jäsenvaltioille ja komissiolle sekä ilmoitettava perusteet toimenpiteelleen.
2 Komissio tarkastelee kiireellisesti 1 kohdassa tarkoitetun jäsenvaltion esittämät perusteet ja kuulee jäsenvaltioita pysyvässä kasvinsuojelukomiteassa, jäljempänä `pysyvä komitea`; se antaa lausuntonsa ja toteuttaa aiheelliset toimenpiteet. Komissio ilmoittaa viipymättä neuvostolle ja jäsenvaltioille jokaisesta toimenpiteestä. Jokainen jäsenvaltio voi saattaa komission toteuttamat toimenpiteet neuvoston käsiteltäväksi 15 päivän kuluessa ilmoituksesta.
Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin 15 päivän kuluessa siitä, kun asia saatettiin sen käsiteltäväksi.
3 Jos komissio katsoo, että 1 artiklassa tarkoitetussa luettelossa esitettyjä enimmäismääriä on muutettava 1 kohdassa tarkoitettujen ongelmien poistamiseksi ja sen varmistamiseksi, että ihmisten terveyttä suojellaan, se aloittaa 10 artiklassa tarkoitetun menettelyn näiden muutosten antamiseksi. Tällaisessa tapauksessa jäsenvaltio, joka on toteuttanut 1 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet, voi pitää ne edelleen voimassa, kunnes neuvosto tai komissio on kyseistä menettelyä noudattaen tehnyt päätöksen.
9 artikla
1 Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa pysyvän komitean käsiteltäväksi komitean puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion pyynnöstä viipymättä.
2 Komission edustaja tekee pysyvälle komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Pysyvä komitea antaa lausuntonsa näistä ehdotuksista määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.
3 Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat pysyvän komitean lausunnon mukaisia.
4 Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole pysyvän komitean lausunnon mukaisia, tai jos lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto päättää toimenpiteistä määräenemmistöllä.
5 Jos neuvosto ei ole tehnyt päätöstä kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asia tuli neuvostossa vireille, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä.
10 artikla
1 Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa pysyvän komitean käsiteltäväksi sen puheenjohtajan omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion pyynnöstä.
2 Komission edustaja tekee pysyvälle komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Pysyvä komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.
3 Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat pysyvän komitean lausunnon mukaisia.
4 Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole pysyvän komitean lausunnon mukaisia, tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä.
5 Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa 15 päivän kuluessa siitä, kun asia on tullut vireille neuvostossa, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä.
11 artikla
1 Jäsenvaltioiden on toteutettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1992.
2 Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa jäsenvaltioiden antamissa säädöksisssä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
12 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 27 päivänä marraskuuta 1990.