31995L0018
L 143/70
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 95/18/EО НА СЪВЕТА
от 19 юни 1995 година
относно лицензиране на железопътните предприятия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 75 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 189в от Договора (3),
като има предвид, че единният пазар представлява територия без вътрешни граници, в рамките на която е осигурено свободно движение на хора, стоки, услуги и капитали;
като има предвид, че принципът на свобода при предлагане на услуги следва да се прилага и за сектора на железопътния транспорт, като се отчитат неговите специфични характеристики;
като има предвид, че Директива на Съвета 91/440/ЕИО от 29 юли 1991 г. относно развитието на железопътната мрежа на Общността (4) предвижда предоставяне на права за достъп до международната железопътна транспортна мрежа за железопътни компании и за техни международни групировки;
като има предвид, че с оглед осигуряване прилагането на правото на достъп до железопътната инфраструктура на единна и недискириминационна основа, е належащо въвеждането на лицензиране на железопътните компании осигуряващи услугите, посочени по реда на член 10 на Директива 91/440/EEC;
като има предвид, че е подходящо да се запази обхватът на правно действие на Директива 91/440/ЕИО, включително и направените в нея изключения за регионални, градски и крайградски услуги, и доколкото би следвало да се посочи, че транспортните дейности под формата на совалкови услуги през тунела под Ламанш са също така изключени от обхвата на тази директива;
като има предвид, че издаден от една държава-членка лиценз следва съответно да бъде признат като валиден в останалите части на Общността;
като има предвид, че условията, поставени в Общността за достъп до или за транзитно преминаване през железопътната инфраструктура, предстои да бъдат допълнително регулирани в рамките на правото на Общността;
като има предвид, че отчитайки принципа на субсидиарността, както и с оглед осигуряване на съответното единство и прозрачност, е подходящо Общността да определи само и единствено най-общите принципи относно въпросната система за лицензиране, като остави на държавите-членки цялата отговорност по издаването и администрирането на тези лицензи;
като има предвид, че с оглед осигуряването на стабилни и адекватни услуги е необходимо да се даде възможност на железопътните компании да отговарят по всяко едно време на определени изисквания, свързани с добрата репутация, финансовата им сигурност и професионална компетентност;
като има предвид, че с оглед защитата на клиенти и засегнати трети страни е важно да се осигури достатъчно застраховане на железопътните компании или съответно равностойни споразумения с оглед рискове по задълженията им;
като има предвид, че в настоящия контекст би следвало да се обърне достатъчно внимание на въпросите свързани с временното преустановяване и отменяне на лицензи, както и отпускането на временни такива;
като има предвид, че по правило всяко железопътно предприятие следва задължително да спазва както местния си, така и този на Общността правилник по предоставяне на железопътни услуги, като ги прилага принципно, без да дискриминира когото и да е, и доколкото последните правилници са предназначени да осигурят извършването на дейностите им в пълна сигурност по определените мрежови участъци;
като има предвид, че за да се осигури ефективното функциониране на международната железопътна мрежа, е належащо железопътните компании да спазват споразуменията в тази област;
като има предвид, че в крайна сметка процедурите по отпускане, поддържане и допълнения и изменения на оперативни лицензи за железопътните компании следва по правило да отразяват общия стремеж за прозрачност и недискриминиране,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
РАЗДЕЛ I
Предмет и обхват
Член 1
1. Настоящата директива определя критериите, прилагани при издаване, подновяване или изменения на лицензи от държава-членка, предназначени за железопътните компании, които са или предстои да се установят в Общността, когато предоставят услуги, посочени в член 10 от Директива 91/440/ЕИО и при условията по реда на настоящия член.
2. Железопътни предприятия, чиито дейности се ограничават до управлението и функционирането на градски, крайградски или регионални услуги, не се включват в обхвата на настоящата директива.
Железопътните предприятия и международни групировки от такива, чиято дейност се ограничава до предоставяне на совалкови услуги при превоз на сухопътни превозни средства през тунела под Ламанш, също се изключват от обхвата на настоящата директива.
3. Издаден лиценз е валиден на цялата територия на Общността.
Член 2
По смисъла на настоящата директива:
a)
„железопътно предприятие“ е всяко частно или публично предприятие, чиято основна стопанска дейност е да предоставя железопътни транспортни услуги за стоки и/или пътници, при изискване въпросното предприятие да осигурява задължително теглене на превозните си елементи;
б)
„лиценз“ е издадено от държава-членка разрешително за предприятие, чрез което се признава статутът ѝ на железопътно предприятие. Въпросното разрешително може да се ограничи и до предоставяне на определен вид услуги;
в)
„лицензиращ орган“ е органът, натоварен за издаване на лицензи от страна на държава-членка;
г)
-
„градски и крайградски услуги“ са транспортни услуги, действащи за покриване на транспортни нужди на определен градски или агломерационен център, както и услуги между подобен център или агломерация и предградията ѝ;
-
„регионални услуги“ означават транспортни услуги, управлявани по посрещане на нуждите по превози на определен регион.
Член 3
Всяка една държава-членка определя органите, отговарящи за издаване на лицензи и за спазване на задълженията ѝ по реда на настоящата директива.
РАЗДЕЛ II
Лицензи
Член 4
1. Всяко железопътно предприятие има право да кандидатства за лиценз в държавата-членка, където е установено.
2. Държавите-членки не издават лиценз, като и не продължават валидността на издадени такива, когато не са спазени изискванията на настоящата директива.
3. Железопътно предприятие, което отговаря на изискванията по реда на настоящата директива, има право да получи лиценз.
4. Нито едно железопътно предприятие няма право да предоставя железопътни транспортни услуги по реда на настоящата директива, освен когато е получило съответния лиценз за предоставяне на съответните услуги.
Независимо от самия лиценз, притежаването му не дава право на титуляра му на достъп до железопътната инфраструктура.
Член 5
1. Преди началото на дейността си, всяко железопътно предприятие е длъжно да може да докаже на лицензиращите органи на въпросната държава-членка, че по всяко време е способно да отговори и изпълни изискванията, свързани с добрата репутация, финансова стабилност, професионална компетентност, както и да покрие изискванията на застраховките по „Гражданска отговорност“ по реда на членове 6 до 9.
2. Всеки един от кандидатите е длъжен да предостави цялата необходима информация по смисъла на параграф 1.
Член 6
Държавите-членки определят условията, при които се приема за спазено изискването за добра репутация, като задължително изискват кандидатстващото железопътно предприятие, или лицето/лицата, натоварено/и с управлението му:
-
да не е бил/били осъждано/и за тежки престъпления, включително и стопански престъпления,
-
за него/тях да не е било открито производство по несъстоятелност,
-
да не е бил/били осъждано/и за тежки нарушения на специалното законодателство, прилагано в областта на транспорта,
-
да не е бил/били осъждано/и за сериозни или постоянни пропуски да изпълнят социалноправни или трудовоправни задължения, включително и задължения, свързани с безопасността на труда и здравното законодателство.
Член 7
1. Свързаните с финансовата стабилност на кандидатите изисквания се изпълват, когато кандидатстващото железопътно предприятие докаже, че ще може да спази всички свои действителни и потенциални задължения, установени по силата на реалистични предвиждания, за срок от дванадесет месеца.
2. По смисъла на параграф 1, всеки един от кандидатите посочва подробно данните по реда на раздел I на приложението.
Член 8
1. Изискванията, свързани с професионална компетентност, се приемат за изпълнени, когато:
a)
кандидатстващото железопътно предприятие притежава, или предстои да се сдобие с организация на управление, притежаваща знанието и/или необходимия опит за упражняване на сигурен и стабилен контрол върху дейността, както и надзор на вида посочени в лиценза операции;
б)
отговарящият за сигурността персонал, и в частност машинистите, са напълно квалифицирани за извършваната от тях дейност; и
в)
неговите персонал, вагони и организация като цяло, могат да предоставят висока степен на безопасност на услугите, които предоставят.
2. По смисъла на параграф 1, всеки един от кандидатите посочва като минимум данните по реда на раздел II на приложението.
3. Представят се писмени доказателства за съобразяване с изискванията за квалификация.
Член 9
Всяко железопътно предприятие задължително се застрахова адекватно или сключва съответните еквивалентни споразумения съобразно националното и международното законодателство, с цел застрахователно покритие на отговорността си в случай на катастрофи или най-общо - застрахователни събития, и в частност относно пътниците, багажа, товара, пощата и трети лица.
РАЗДЕЛ III
Валидност на лиценза
Член 10
1. Лицензът остава валиден докогато железопътното предприятие изпълнява задълженията по реда на настоящата директива. Лицензиращите органи могат да се разпоредят за редовно преразглеждане на условията и данните по лиценза на всеки пет години.
2. В самия лиценз могат да се впишат конкретни условия, управляващи неговото премахване или отмяна.
Член 11
1. Когато са налице основателни съмнения, че лицензирано железопътно предприятие не се съобразява с изискванията на настоящата директива, и в частност с член 5 от нея, лицензиращият орган има право по всяко време да извърши съответната проверка, за да се увери, че въпросното железопътно предприятие се съобразява с изискванията.
Когато лицензиращият орган се увери, че определено железопътно предприятие не изпълнява напълно изискванията по реда на настоящата директива, и в частност тези на член 5 от нея, той отменя или оттегля лиценза му.
2. Когато лицензиращият орган на определена държава-членка се убеди в наличието на основателни причини относно прилагането на изискванията на настоящата директива от страна на железопътно предприятие, чийто лиценз е издаден от държава-членка, той известява незабавно въпросния орган.
3. Независимо от разпоредбите на параграф 1, при отмяна или оттегляне на лиценз на основание несъобразяване с изискванията за финансова стабилност, лицензиращият орган има право да издаде временен лиценз в зависимост от извършената реорганизация на железопътното предприятие и при условие че то не заплашва сигурността на клиентите си. Издаденият временен лиценз не може да има валидност за повече от шест месеца след датата на издаването си.
4. Когато железопътно предприятие е преустановило дейността си за шест месеца или не е започнало дейност шест месеца след отпускане на лиценза си, лицензиращият орган може да реши поставянето на лиценза под въпрос за допълнителното му одобряване или отмяна.
Когато започва първоначално дейността си, всяко едно железопътно предприятие има право да изисква определяне на по-дълъг срок, като се отчита специфичното естество на предоставяните от нео услуги.
5. При промяна, засягаща правния статус на определено предприятие, и в частност при сливане или поглъщане, лицензиращият орган решава за повторното издаване на лиценза. Въпросното железопътно предприятие има право да продължи дейността си, освен ако лицензиращият орган не реши, че сигурността при превозите на пътници и товари е заплашена, като в такъв случай основанията за издаване на решение се посочват в неговия текст.
6. Когато железопътно предприятие възнамерява значително да промени или разшири сферата на дейностите си, лицензът му се представя пред лицензиращия орган за преразглеждане.
7. Лицензиращият орган не допуска запазване на лиценз на железопътно предприятие, срещу което е започната процедура по банкрут или подобни правни действия, особено когато въпросният орган е убеден, че не съществуват действителни данни за задоволително финансово преструктуриране на потърпевшото предприятие в рамките на разумно предвидим срок.
8. Когато лицензиращ орган преустанови временно действието на лиценз или допълва и изменя лиценз, въпросната държава-членка известява незабавно Комисията за предприетите мерки. От своя страна Комисията известява останалите държави-членки.
Член 12
В допълнение към изискванията на настоящата директива, всяко железопътно предприятие спазва изискванията на националното си законодателство, особено тези, които са съобразни с правото на Общността и се прилагат на недискриминационна основа, и в частност:
-
конкретните технически и операционни изисквания за осъществяване на железопътни услуги,
-
прилаганите изисквания за сигурност, свързани с личния състав, вагонния парк и вътрешната организация на предприятието,
-
разпоредбите относно здравеопазването, сигурността, социалните изисквания и правата на работници и потребители.
Член 13
Железопътните компании спазват сключените и действащи в областта на международното право споразумения за железопътни превози и транспорт от страна на държавите-членки, където осъществяват дейността си.
РАЗДЕЛ IV
Преходни разпоредби
Член 14
Железопътните компании, които предлагат железопътни услуги, разполагат с преходен срок от дванадесет месеца, след който изтича крайният срок за пренастройването им по реда на член 16, параграф 2 с оглед съобразяване с разпоредбите на настоящата Директива. Преходният срок не засяга нито една разпоредба, която може да навреди на сигурността на железопътните превози.
РАЗДЕЛ V
Заключителни разпоредби
Член 15
1. Процедурата по издаване на лицензи се оповестява публично от страна на всяка държава-членка, като последната известява Комисията за мерките си.
2. В най-кратък срок лицензиращият орган взема решение по прилагане на процедурата, като то не може да се издава след изтичане на тримесечен срок след предоставяне на цялата документация, и в частност данните по реда на приложението, като се отчита цялата налична информация. Решението се изпраща до кандидатстващото за лиценз железопътно предприятие. При отказ се посочват мотивите за него.
3. Държавите-членки приемат съответните мерки по процедура за обжалване на решението на лицензиращия орган.
Член 16
1. Две години след началото на прилагане на настоящата директива, Комисията представя на Съвета отчет за резултатите от прилагането ѝ, като го придружава, при необходимост, с предложение за предприемане на мерки на общностно равнище, в частност такива, свързани с разширяване на обхвата на директивата.
2. Държавите-членки приемат всички законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с разпоредбите на настоящата директива, в рамките на двугодишен срок след влизането ѝ в сила. Те незабавно информират Комисията за това.
3. Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
Член 17
Настоящата директива влиза в сила на датата на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 18
Адресати на настоящата директива са държавите- членки.
Съставено в Люксембург на 19 юни 1995 година.
NEUVOSTON DIREKTIIVI 95/18/EY,
annettu 19 päivänä kesäkuuta 1995,
rautatieyritysten toimiluvista
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 75 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
toimii perustamissopimuksen 189 c artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti (3),
sekä katsoo, että
yhteismarkkinat käsittävät alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääomien vapaa liikkuvuus taataan,
palvelujen tarjoamisen vapauden periaatetta on sovellettava rautatiesektorilla ottaen huomioon tämän sektorin erityispiirteet,
yhteisön rautateiden kehittämisestä säädetään rautatieyritysten ja rautatieyritysten kansainvälisten ryhmittymien tietyistä oikeuksista päästä kansainvälisille rautatiekuljetusmarkkinoille 29 päivänä heinäkuuta 1991 annetussa neuvoston direktiivissä 91/440/ETY (4),
sen takaamiseksi, että oikeuksia käyttää rautateiden infrastruktuuria sovelletaan yhtenäisesti ja tasapuolisesti koko yhteisön alueella, olisi otettava käyttöön direktiivin 91/440/ETY 10 artiklassa tarkoitettuja palveluja tarjoavia rautatieyrityksiä koskeva toimilupa,
direktiivin 91/440/ETY soveltamisala olisi säilytettävä ennallaan, mukaan lukien siihen sisältyvät poikkeukset alueellisen liikenteen sekä kaupunki- ja esikaupunkiliikenteen osalta ja täsmentämällä samalla, että direktiivin soveltamisalaan ei liioin kuulu sukkulaliikenne Kanaalitunnelin läpi,
tästä näkökulmasta olisi jäsenvaltion myöntämä toimilupa tunnustettava päteväksi koko yhteisössä,
muussa yhteisön lainsäädännössä säädetään oikeudesta rautateiden infrastruktuurin käyttöön tai oikeudesta kauttakuljetukseen,
toissijaisuusperiaate huomioon ottaen ja tarpeellisen yhdenmukaisuuden ja avoimuuden varmistamiseksi yhteisön olisi määriteltävä toimilupajärjestelmän pääperiaatteet ja jäsenvaltioiden vastuulle jäisi toimilupien myöntäminen ja hallinto,
luotettavien ja riittävien palvelujen takaamiseksi on välttämätöntä varmistaa, että rautatieyritykset aina täyttävät tietyt hyvää mainetta, taloudellista vakavaraisuutta ja ammatillista pätevyyttä koskevat vaatimukset,
asiakkaiden ja kolmansien osapuolten suojelemiseksi on tärkeää varmistaa, että rautatieyritysten vakuutukset ovat riittävät tai että ne ovat tehneet vastaavat järjestelyt korvausvelvollisuusriskien varalta,
tässä yhteydessä olisi myös käsiteltävä toimilupien peruuttamista määräajaksi tai kokonaan sekä väliaikaisten toimilupien myöntämistä,
rautatieyritysten on noudatettava myös rautatiepalvelujen käyttöä koskevia kansallisia ja yhteisön säännöksiä, joita on sovellettava ketään syrjimättä ja joiden tarkoituksena on varmistaa, että yritys voi harjoittaa toimintaansa turvallisesti tietyillä rataosuuksilla,
kansainvälisen rautatieliikenteen tehokkaan toiminnan varmistamiseksi on välttämätöntä, että rautatieyritykset noudattavat tällä alalla voimassa olevia sopimuksia, ja
lopuksi, rautatieyritysten toimilupien myöntämistä, ylläpitoa ja tarkistamista koskevien menettelyjen on oltava avoimuutta ja syrjimättömyyttä koskevien yleisten periaatteiden mukaisia,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
I OSA
Tarkoitus ja soveltamisala
1 artikla
1. Tämä direktiivi koskee yhteisöön sijoittautuneisiin tai sijoittautuviin sellaisiin rautatieyrityksiin sovellettavia toimilupien myöntämisestä, uudistamisesta tai tarkistamisesta koskevia arviointiperusteita, jotka yritykset tarjoavat direktiivin 91/440/ETY 10 artiklassa tarkoitettuja palveluja mainitun artiklan edellytysten mukaisesti.
2. Tätä direktiiviä ei sovelleta rautatieyrityksiin, joiden toiminta rajoittuu kaupunki-, esikaupunki- ja alueellisiin liikennepalveluihin.
Tätä direktiiviä ei liioin sovelleta rautatieyrityksiin ja kansainvälisiin ryhmittymiin, joiden toiminta rajoittuu sukkulaliikenteen palveluihin tieliikenteen ajoneuvojen kuljettamiseen Kanaalitunnelin kautta.
3. Toimilupa on voimassa koko yhteisön alueella.
2 artikla
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
a) `rautatieyrityksellä` jokaista yksityistä tai julkista yritystä, joka päätoimenaan tarjoaa rautateiden henkilö- ja/tai tavarankuljetuspalveluja ja joka on velvollinen huolehtimaan vetovoimasta,
b) `toimiluvalla` jäsenvaltion yritykselle myöntämää lupaa, jolla tunnustetaan sen oikeus toimia rautatieyrityksenä. Tämä toimintaoikeus voidaan rajoittaa tietyn tyyppisten palvelujen tarjoamiseen,
c) `toimilupaviranomaisella` viranomaista, jonka tehtäväksi jäsenvaltio on määrännyt toimilupien myöntämisen.
d) - `kaupunki- ja esikaupunkiliikenteellä` liikennettä, jota hoidetaan kaupunkikeskuksen tai taajaman sekä tällaisen kaupunkikeskuksen tai taajaman ja ympäristöalueiden tarpeiden täyttämiseksi,
- `alueellisella liikenteellä` liikennettä, jota hoidetaan alueen kuljetustarpeiden täydentämiseksi.
3 artikla
Kunkin jäsenvaltion on nimettävä toimilupien myöntämisestä ja tästä direktiivistä johtuvien velvollisuuksien toteuttamisesta vastaava viranomainen.
II OSA
Toimiluvan saamisen edellytykset
4 artikla
1. Rautatieyrityksellä on oikeus hakea toimilupaa siinä jäsenvaltiossa, johon se on sijoittautunut.
2. Jos yritys ei täytä tässä direktiivissä säädettyjä vaatimuksia, jäsenvaltiot eivät saa myöntää toimilupaa eivätkä pidentää niiden voimassaoloa.
3. Rautatieyritykset, jotka täyttävät tässä direktiivissä säädetyt vaatimukset, ovat oikeutettuja saamaan toimiluvan.
4. Rautatieyrityksellä ei ole lupa harjoittaa tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvia rautatieliikenteen palveluja, jos sille ei ole myönnetty kyseisiin palveluihin soveltuvaa asianmukaista toimilupaa.
Kyseinen toimilupa ei kuitenkaan sellaisenaan oikeuta käyttämään rautateiden infrastruktuuria.
5 artikla
1. Rautatieyrityksen on voitava osoittaa asianomaisen jäsenvaltion toimilupaviranomaisille ennen toimintansa aloittamista, että se kykenee jatkuvasti täyttämään hyvää mainetta, taloudellista vakavaraisuutta ja ammatillista pätevyyttä koskevat vaatimukset sekä kattamaan 6-9 artiklassa tarkoitetut korvausvelvollisuutensa.
2. Toimilupaa hakevien yritysten on toimitettava kaikki 1 kohdan soveltamiseen tarvittavat tiedot.
6 artikla
Jäsenvaltioiden on määriteltävä hyvää mainetta koskevan vaatimuksen täyttymisen edellytykset varmistaakseen, että hakijana olevaa rautatieyritystä tai sen johtamisesta vastaavia henkilöitä:
- ei ole tuomittu vakavista rikoksista, mukaan lukien taloudellista laatua olevat rikkomukset;
- ei ole julistettu konkurssiin;
- ei ole tuomittu liikenteeseen sovellettavan erityislainsäädännön vakavista rikkomuksista;
- ei ole tuomittu vakavista tai toistuvista sosiaali- ja työlainsäädännön vaatimusten noudattamisen rikkomuksista, mukaan lukien työturvallisuus- ja terveyslainsäädännöstä johtuvat velvoitteet.
7 artikla
1. Taloudellista vakavaraisuutta koskevat vaatimukset täytetään, kun toimilupaa hakeva rautatieyritys voi osoittaa kykenevänsä vastaamaan kahdentoista kuukauden ajan olemassa olevista ja mahdollisesti syntyvistä velvoitteistaan, jotka määritellään realististen oletusten perusteella.
2. Toimilupaa koskevassa hakemuksessa on 1 kohdan soveltamiseksi oltava ainakin liitteessä olevassa I osassa luetellut tiedot.
8 artikla
1. Ammatillista pätevyyttä koskevat vaatimukset täytetään kun:
a) hakijana olevalla rautatieyrityksellä on tai vastaisuudessa on hallintorakenne, jolla on tarvittavat tiedot ja/tai kokemus turvallisen ja luotettavan hallinnan ja valvonnan harjoittamiseen toimiluvassa yksilöidyn toimintatyypin osalta,
b) sen turvallisuudesta vastaavalla henkilökunnalla, erityisesti kuljettajilla, on tehtäväalueellaan täysi pätevvys,
c) sen henkilökunta, liikkuva kalusto ja organisaatio voivat taata korkean turvallisuustason sen tarjoamissa palveluissa.
2. Toimilupaa koskevassa hakemuksessa on 1 kohdan soveltamiseksi oltava ainakin liitteessä olevassa II osassa luetellut tiedot.
3. Kelpoisuutta koskevien vaatimusten täyttyminen on osoitettava asianmukaisin asiakirjoin.
9 artikla
Rautatieyrityksellä on oltava riittävät vakuutukset tai sen on tehtävä vastaavat järjestelyt kattaakseen kansallisen ja kansainvälisen lainsäädännön mukaisesti korvausvelvollisuutensa onnettomuustilanteissa, erityisesti matkustajien, matkatavaroiden, rahdin, postin ja kolmansien osapuolten osalta.
III OSA
Toimiluvan voimassaolo
10 artikla
1. Toimilupa on voimassa niin kauan kuin rautatieyritys täyttää tässä direktiivissä säädetyt velvollisuudet. Toimilupaviranomainen voi kuitenkin määrätä säännöllisestä enintään joka viides vuosi tapahtuvasta uudelleen tarkastelusta.
2. Toimilupaan voidaan sisällyttää erityismääräyksiä toimiluvan peruuttamista määräajaksi tai kokonaan.
11 artikla
1. Toimilupaviranomainen voi, jos on aihetta vakavasti epäillä, että rautatieyritys, jolle viranomainen on myöntänyt toimiluvan, ei täytä tämän direktiivin ja erityisesti sen 5 artiklan vaatimuksia, milloin tahansa tarkastaa, noudatetaanko mainittuja vaatimuksia.
Jos toimilupaviranomainen on vakuuttunut siitä, että rautatieyritys ei enää täytä direktiivissä, erityisesti sen 5 artiklassa säädettyjä vaatimuksia, sen on peruutettava toimilupa määräajaksi tai kokonaan.
2. Kun jäsenvaltion toimilupaviranomainen toteaa, että on syytä vakavasti epäillä, että rautatieyritys, jolle toisen jäsenvaltion toimilupaviranomainen on myöntänyt toimiluvan, ei enää täytä tämän direktiivin asettamia vaatimuksia, sen on viipymättä ilmoitettava asiasta jälkimmäiselle viranomaiselle.
3. Kun toimilupa peruutetaan määräajaksi tai kokonaan sen vuoksi, että taloudellista vakavaraisuutta koskevaa vaatimusta ei noudateta, toimilupaviranomainen voi myöntää väliaikaisen toimiluvan rautatieyrityksen uudelleenjärjestelyn ajaksi edellyttäen, että turvallisuutta ei vaaranneta, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdan soveltamista. Väliaikainen toimilupa saa kuitenkin olla voimassa enintään kuusi kuukautta sen myöntämispäivästä.
4. Kun rautatieyritys on keskeyttänyt toimintansa kuudeksi kuukaudeksi tai ei ole aloittanut toimintaa kuuden kuukauden kuluttua toimiluvan myöntämisestä, toimilupaviranomainen voi päättää, että toimiluvasta on tehtävä uusi hakemus tai sitä on lykättävä.
Rautatieyritys voi pyytää toiminnan aloittamisen osalta, että, ottaen huomioon tarjottavien palvelujen erityinen luonne, vahvistetaan pidempi määräaika.
5. Jos rautatieyrityksen oikeudellinen asema muuttuu, erityisesti kun kyseessä on fuusio tai yritysvaltaus, toimilupaviranomainen voi päättää, että toimiluvasta on tehtävä uusi hakemus hyväksymistä varten. Kyseinen rautatieyritys voi jatkaa toimintaansa, jollei toimilupaviranomainen päätä, että turvallisuus vaarantuu; tässä tapauksessa päätös on perusteltava.
6. Jos rautatieyritys aikoo muuttaa tai laajentaa toimintaansa merkittävästi, sen toimilupa on alistettava uudelleen toimilupaviranomaiselle uudelleen tutkittavaksi.
7. Toimilupaviranomainen ei saa antaa rautatieyrityksen säilyttää toimilupaansa, jos yhtiö on haettu konkurssiin tai jos sitä vastaan on aloitettu vastaavanlainen menettely ja jos viranomainen on vakuuttunut siitä, että tyydyttävään taloudelliseen uudelleenjärjestelyyn ei ole realistisia mahdollisuuksia kohtuullisessa ajassa.
8. Kun toimilupaviranomainen peruuttaa toimiluvan määräajaksi tai kokonaan tai tarkistaa toimilupaa, asianomaisen jäsenvaltion on ilmoitettava siitä viipymättä komissiolle. Komissio ilmoittaa asiasta edelleen muille jäsenvaltioille.
12 artikla
Rautatieyrityksen on tässä direktiivissä vahvistettujen vaatimusten lisäksi noudatettava yhteisön lainsäädännön mukaisen kansallisen lainsäädännön säännöksiä, joita on sovellettava ketään syrjimättä, erityisesti:
- rautatieliikenteen palveluja koskevia erityisiä teknisiä ja toimintaa koskevia vaatimuksia,
- henkilökuntaan, liikkuvaan kalustoon ja yhtiön sisäiseen organisaatioon sovellettavia turvallisuutta koskevia vaatimuksia,
- terveyttä, turvallisuutta, sosiaalisia oloja sekä työntekijöiden ja kuluttajien oikeuksia koskevia määräyksiä.
13 artikla
Rautatieyritysten on noudatettava kansainväliseen rautatieliikenteeseen sovellettavia siinä jäsenvaltiossa voimassa olevia sopimuksia, jossa ne toimivat.
IV OSA
Siirtymäsäännös
14 artikla
Rautatieyrityksille, jotka hoitavat rautatieliikennettä 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna päivänä, jolla direktiivin säännökset saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä, myönnetään kahdentoista kuukauden siirtymäkausi tämän direktiivin säännösten noudattamisen mahdollistamiseksi. Siirtymäkausi ei koske säännöksiä, jotka saattaisivat vaikuttaa rautatieliikenteen turvallisuuteen.
V OSA
Loppusäännökset
15 artikla
1. Asianomaisten jäsenvaltioiden on julkistettava toimilupien myöntämisessä noudatettavat menettelytavat ja ilmoitettava siitä komissiolle.
2. Toimilupaviranomaisen on tehtävä päätös hakemuksesta ottaen huomioon kaikki saatavilla olevat tiedot mahdollisimman nopeasti ja viimeistään kolmen kuukauden kuluttua kaikkien asiaankuuluvien tietojen ja erityisesti liitteessä lueteltujen tietojen toimittamisesta. Viranomaisen on annettava päätös tiedoksi hakijana olevalle rautatieyritykselle. Hylkäävä päätös on perusteltava.
3. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tuomioistuin voi tarkastaa toimilupaviranomaisen päätökset.
16 artikla
1. Komissio antaa kahden vuoden kuluttua tämän direktiivin täytäntöönpanosta neuvostolle kertomuksen direktiivin soveltamisesta tarvittaessa siihen liitettyine ehdotuksineen yhteisön jatkotoimista, erityisesti siitä, onko mahdollista laajentaa direktiivin soveltamisalaa.
2. Jäsenvaltioiden on annettava tämän direktiivin noudattamiseksi tarvittavat lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset kahden vuoden kuluessa tämän direktiivin voimaantulosta. Niiden on ilmoitettava tästä viipymättä komissiolle.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetuissa jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai siihen on liitettävä tällainen viittaus kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viitaukset tehdään.
17 artikla
Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
18 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Luxemburgissa 19 päivänä kesäkuuta 1995.