Komission päätös,
tehty 20 päivänä joulukuuta 2001,
valtiontukiohjelmasta, jonka Espanja toteutti vuonna 1993 uusien yritysten hyväksi Biskajassa (Espanjassa)
(tiedoksiannettu numerolla K(2001) 4478)
(Ainoastaan espanjankielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2003/86/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a) alakohdan,
on mainittujen artikloiden mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa(1) ja ottanut huomioon nämä huomautukset,
sekä katsoo seuraavaa:
1 MENETTELY
(1) Komissio sai kahden kantelun seurauksena vahvistuksen epäilykselle, jonka mukaan Biskajassa on käytössä uusille yrityksille yhtiöverosta myönnettävistä vapautuksista muodostuva verotukiohjelma. Kanteluista ensimmäiset tekivät eräät La Riojan autonomisen alueen rajaseudulla toimivat yhteisöt Baskimaan kolmen alueellisen Diputación Foralin vuonna 1993 vahvistamista kiireellisistä ja väliaikaisista verotoimenpiteistä. Toisen kantelun teki kilpaileva yritys, ja se koski yhtiöverosta 10 vuoden ajaksi myönnettyä vapautusta (joka vastaa Biskajan verotoimenpidettä). Tätä tukea myönnettiin Lantarónissa (Álavassa) toimivalle yritykselle Depósitos Tubos Reunidos Lentz TR Lentz, SA (jäljempänä "Detursa").
(2) Komissio ilmoitti Espanjalle 28 päivänä marraskuuta 2000 päivätyllä kirjeellä (SG(2000) D/108806) päätöksestään aloittaa kyseistä tukea koskeva EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukainen menettely.
(3) Espanjan viranomaiset pyysivät pysyvän edustustonsa 14 päivänä joulukuuta 2000 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin saapuneeksi 19 päivänä joulukuuta 2000, lisäaikaa huomautusten esittämiseen. Espanjan viranomaiset esittivät pysyvän edustustonsa 5 päivänä helmikuuta 2001 päivätyllä ja 8 päivänä helmikuuta 2001 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä (Biskajan Diputación Foralin laatimia) huomautuksia kyseisen menettelyn mukaisesti.
(4) Komission päätös menettelyn aloittamisesta julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(2). Komissio kehotti asianomaisia esittämään tukea koskevat huomautuksensa kuukauden kuluessa mainitun päätöksen julkaisupäivästä.
(5) Komissio sai huomautuksia seuraavilta osapuolilta: La Riojan hallitukselta 1 päivänä maaliskuuta 2001; Confederación Empresarial Vasca - Euskal Entrepresarien Konfederakuntzalta (jäljempänä "Confebask") 2 päivänä maaliskuuta 2001; La Riojan ammattiliittojen kattojärjestöltä Unión General de Trabajadores de la Riojalta 2 päivänä maaliskuuta 2001 ja Biskajan Juntas Generales -hallintoelimeltä 5 päivänä maaliskuuta 2001. Komissio toimitti nämä huomautukset 2 päivänä heinäkuuta 2001 päivätyllä kirjeellä (D/52703) Espanjan viranomaisille ja antoi niille mahdollisuuden esittää huomautuksia. Espanjan viranomaiset pyysivät pysyvän edustustonsa 26 päivänä heinäkuuta 2001 päivätyllä kirjeellä lisäaikaa huomautusten esittämiseen. Espanjan viranomaiset esittivät pysyvän edustustonsa 17 päivänä syyskuuta 2001 päivätyllä kirjeellä (Biskajan Diputación Foralin laatimat) näkemyksensä kolmansien esittämistä huomautuksista.
2 YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS TUESTA
(6) Komissio toteaa, että kyseinen verotukiohjelma perustettiin 24 päivänä kesäkuuta annetun alueellisen säädöksen 5/1993 (Norma Foral n° 5/1993 de Medidas Fiscales Urgentes de Apoyo a la Inversión e Impulso de la Actividad Económica) 14 §:ssä(3). Kyseisen 14 §:n sisältö on seuraava(4):
"1. Yritykset, jotka perustetaan tämän Norma Foralin voimaantulopäivän ja 31 päivän joulukuuta 1994 välisenä aikana, vapautetaan yhtiöverosta kymmenen verovuoden ajaksi niiden perustamisvuodesta alkaen, jos seuraavassa kohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät.
2. Tässä pykälässä säädetyn verovapautuksen myöntämisedellytykset ovat seuraavat:
a) Yritysten maksetun osakepääoman on oltava vähintään 20 miljoonaa pesetaa.
[...]
f) Yrityksen on investoitava perustamisajankohtansa ja 31 päivän joulukuuta 1995 välisenä aikana vähintään 80 miljoonaa pesetaa; tätä omaisuutta on käytettävä yrityksen toimintaan, eikä sitä saa vuokrata eikä luovuttaa kolmansien käyttöön.
g) Yritysten on luotava vähintään 10 työpaikkaa perustamisensa jälkeisten kuuden kuukauden aikana ja pidettävä työvoima vuosittain keskimäärin samalla tasolla siihen vuoteen asti, jona sen oikeus verovapautukseen päättyy.
[...]
i) Yrityksellä on oltava liiketoimintasuunnitelma, joka kattaa vähintään viisi vuotta. [...].
[...]
6. Tässä pykälässä säädetty vapautus ei ole yhteensopiva muiden veroetujen kanssa.
7. Määräaikaista verovapautusta haetaan Diputación Foralin talousosastolta [...], joka tarkastaa perusvaatimusten täyttymisen ja ilmoittaa sitten hakijayritykselle tilapäisestä luvasta, joka on virallisesti annettava Consejo de Diputadosin päätöksellä."
(7) Komissio toteaa, että kyseisen Norma Foralin mukaan tuen tarkoituksena on taloudellisen toiminnan edistäminen yritysten aloitteita ja investointeja kannustamalla.
(8) Komissio katsoo myös, että kyseisten verotukien kohteena on liiketoiminnan tuloksesta laskettava yhtiöveron perusta, josta on vähennetty veroperustan tasaaminen aiempien tilikausien tappioilla. Tarkasteltavana olevassa tapauksessa tuensaajat ovat yrityksiä, jotka ovat aloittaneet toimintansa mainittujen Norma Foralien voimaantulopäivämäärän jälkeen, investoineet aineelliseen käyttöomaisuuteen vähintään 80 miljoonaa Espanjan pesetaa (480810 euroa) ja luoneet vähintään 10 uutta työpaikkaa. Lisäksi komissio toteaa, että tuensaajayrityksillä on oltava vähintään viiden vuoden liiketoimintasuunnitelma ja niiden maksetun alkupääoman on oltava vähintään 20 miljoonaa pesetaa (120202 euroa).
(9) Komissio painottaa, että tuki koostuu yhtiöverovapautuksesta, jota myönnetään yrityksen ensimmäisen 10 peräkkäisen verovuoden ajan.
(10) Komissio toteaa, että verotukea ei ole suunnattu tietynlaista toimintaa harjoittaville eikä tietyillä aloilla toimiville yrityksille, vaan kyseistä tukea voidaan myöntää kaikille yrityksille kaikilla aloilla. Tukea ei ole suunnattu määrätylle yritysryhmälle kuten pk-yrityksille, sillä jokainen edellä mainitut ehdot täyttävä yritys on tukikelpoinen.
(11) Tuen kasautumisesta muiden tukien kanssa komissio toteaa olevan selkää, että kyseiset verotuet eivät voi kasautua muiden veroetujen kanssa, jotka on sidottu vähimmäisinvestointiin tai luotujen työpaikkojen vähimmäismäärään. Kyseisen verotuen yhdistämistä muihin kuin verotukiin ei kuitenkaan ole estetty. Tällaisia muuntyyppisiä tukia ovat muun muassa samoihin investointeihin kohdistuvat avustukset, tuetut lainat, takaukset ja pääomasijoitukset. Verotuki voidaan yhdistää myös muihin verotukiin, joilla on erilainen määräytymisperuste (eli olosuhde, joka johtaa etujen myöntämiseen). Nämä ehdot täyttäviä verotukia ovat esimerkiksi verohyvitykset(5).
(12) Menettelyn aloittamista koskevassa komission päätöksessä muistutetaan, että toimenpiteiden verotuksellisella luonteella ei ole vaikutusta yhteisön valtiontukisääntöjen soveltamiseen, sillä EY:n perustamissopimuksen 87 artiklaa sovelletaan "muodossa tai toisessa" myönnettyyn tukeen. Komissio korostaa kuitenkin, että jotta toimenpide luokiteltaisiin tueksi, sen on täytettävä kaikki 87 artiklassa määritellyt neljä perustetta, joita kuvaillaan jäljempänä.
(13) Ensiksi komissio toteaa, että mainittu yhtiöverovapautus antaa tuensaajille edun, joka keventää niiden talousarviota normaalisti rasittavia menoja.
(14) Komissio katsoo myös, että koska verohyvitys aiheuttaa verotulojen menetyksen, siinä on kyse valtion varojen käyttämisestä veromenoina.
(15) Kolmanneksi komissio katsoo, että verovapautus vaikuttaa kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Koska tuensaajat harjoittavat taloudellista toimintaa, joka voi johtaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, tuki parantaa tuensaajayritysten asemaa verrattuna niiden kilpailijoihin yhteisön sisäisessä kaupassa. Kyseiset tuet voivat selvästikin vaikuttaa yhteisön sisäiseen kauppaan. Lisäksi tuensaajayritysten kannattavuus paranee niiden nettotuloksen (voitto verojen jälkeen) parantuessa. Tämän ansiosta ne pystyvät paremmin kilpailemaan tukiohjelman ulkopuolelle jääneiden yritysten kanssa.
(16) Komissio katsoo myös, että kyseinen yhtiöverovapautus on erityinen tai valikoiva, sillä se suosii tiettyjä yrityksiä. Tuen myöntämisehdot sulkevat tuen piiristä kaikki yritykset, jotka on perustettu ennen kyseisen Norma Foralin voimaantuloa (puolessavälissä vuotta 1993), jotka ovat luoneet alle 10 työpaikkaa, joiden investoinnit ovat alle 80 miljoonaa pesetaa (480810 euroa) ja joiden maksettu pääoma on alle 20 miljoonaa pesetaa (120202 euroa). Komissio katsoo tässä vaiheessa myös, että tätä verotukea ei näin ollen voida perustella järjestelmän luonteella tai taloudellisella rakenteella.
(17) Komissio päättelee, että kyseinen yhtiöverovapautus on perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, koska se täyttää kaikki merkitykselliset arviointiperusteet: tuo suhteellista etua, on jäsenvaltion myöntämää tai valtion varoista myönnettyä, se vaikuttaa yhteisön sisäiseen kauppaan ja vääristää kilpailua suosimalla vain tiettyjä yrityksiä.
(18) Kun otetaan huomioon, että kyseisten verotukien enimmäismäärän ei edellytetä noudattavan vähämerkityksistä tukea koskevissa säännöissä (de minimis -säännöt)(6) vahvistettua ylärajaa, komissio katsoo, ettei kyseisiä tukia voida pitää vähämerkityksisinä(7).
(19) Komissio toteaa tässä vaiheessa, että valtiontuet, joihin ei sovelleta de minimis -sääntöä, kuuluvat perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdassa määrätyn ennakkoilmoitusvelvollisuuden soveltamisalaan. Espanjan viranomaiset eivät kuitenkaan ole noudattaneet tätä velvollisuutta. Tästä syystä komissio arvioi tässä vaiheessa, että tuet voidaan katsoa sääntöjenvastaisiksi.
(20) Komissio toteaa myös, että vaikka kyseisten tukien myöntäminen edellyttää vähimmäisinvestointien tekemistä ja työpaikkojen vähimmäismäärän luomista, kyseiset verotukiohjelmat eivät takaa alueellisia valtiontukia koskevien yhteisön sääntöjen noudattamista. Tästä syystä komissio katsoo, että kyseiset tuet eivät ole investointi- eivätkä työllisyystukia.
(21) Sen sijaan komissio katsoo, että verotuet ovat toimintatukea, sillä niillä pyritään vapauttamaan yritys tavanomaisen tai päivittäisen liiketoimintansa kustannuksista.
(22) Komissio muistuttaa, että alueelliset toimintatuet ovat periaatteessa kiellettyjä. Tällaisia tukia voidaan kuitenkin poikkeuksellisesti myöntää tietyt edellytykset täyttävillä alueilla. Nämä tuet eivät kuitenkaan täytä kyseisiä edellytyksiä. Tämän vuoksi komissio epäilee, että kyseiset verotuet eivät sovellu yhteismarkkinoille aluetuen suuntaviivoissa asetettujen sääntöjen nojalla.
(23) Kyseinen veroperustan alennus, jota ei ole rajattu tiettyihin aloihin, voidaan myöntää yrityksille, jotka kuuluvat yhteisön alakohtaisten sääntöjen soveltamisalaan. Näistä syistä komissio epäilee tuen soveltuvuutta yhteismarkkinoille, kun tuensaaja toimii alalla, johon sovelletaan yhteisön erityissääntöjä.
(24) Tässä vaiheessa komissio epäilee lisäksi kyseisten verotukien soveltuvuutta yhteismarkkinoille EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 2 ja 3 kohdan poikkeuksien nojalla. Tätä tukea ei voida pitää 87 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettuna sosiaalisena tukena, se ei ole 87 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettua tukea luonnonmullistusten tai muiden poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttaman vahingon korvaamiseksi, eikä se kuulu määrättyjä Saksan liittotasavallan alueita koskevien 87 artiklan 2 kohdan c alakohdan määräysten soveltamisalaan. Kun tarkastellaan muita 87 artiklan 3 kohdan kuin a ja c alakohdan poikkeuksia, komissio katsoo, että tuen tarkoituksena ei ole Euroopan yhteistä etua koskevan tärkeän hankkeen edistäminen eikä jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistaminen 87 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla. Tuki ei kuulu 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan soveltamisalaan, joka kattaa tuen tietyn taloudellisen toiminnan edistämiseen, sillä tuensaajayritysten toimialaa ei ole rajattu millään tavoin. Kyse ei ole myöskään 87 artiklan 3 kohdan d alakohdassa tarkoitetusta tuesta kulttuurin ja kulttuuriperinnön edistämiseen.
(25) Komissio on kehottanut Espanjan viranomaisia esittämään huomautuksia perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisessa menettelyssä. Lisäksi se on kehottanut viranomaisia toimittamaan kaikki tiedot, jotka ovat välttämättömiä arvioitaessa tietyille uusille yrityksille Biskajassa annettuina verovapautuksina myönnettyjä tukia.
3 ESPANJAN VIRANOMAISTEN HUOMAUTUKSET
(26) Espanjan viranomaiset esittivät pysyvän edustustonsa 5 päivänä helmikuuta 2001 päivätyllä kirjeellä huomautuksia (jotka oli laatinut Biskajan Diputación Foral). Espanjan viranomaiset katsovat huomautuksissaan, että päätös perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn aloittamisesta tämän yhtiöverovapautuksen osalta on mitätön, sillä päätös on tehty vastoin perustamissopimuksen mukaista menettelyä. Tämä johtuu siitä, että komissio on määritellyt Norma Foralin 18/1993 virheellisesti uudeksi tueksi eikä voimassa olevaksi tueksi.
(27) Espanjan viranomaiset korostavat, että kyseistä verotoimenpidettä ei katsottu tueksi voimaantuloajankohtana. Viranomaiset perustelevat käsitystään siten, että komissio on ollut vuosia tietoinen mainitusta Norma Foralista, sillä komissio ilmoitti Espanjan pysyvälle edustustolle 25 päivänä toukokuuta 1994 päivätyllä kirjeellään kyseistä säädöstä koskevasta kantelusta. Viranomaisten mukaan kyseinen kirje osoittaa selvästi, että komissio ei pitänyt sovellettua toimenpidettä valtiontukena eikä katsonut tarpeelliseksi aloittaa perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan (nyk. 88 artiklan 2 kohdan) mukaista menettelyä. Espanjan viranomaiset ilmoittivat 30 päivänä syyskuuta 1994 päivätyllä pysyvän edustustonsa kirjeellä komissiolle, että niiden mielestä kyseiset verotoimenpiteet eivät olleet perustamissopimuksen 92 artiklassa kiellettyä valtiontukea vaan yleisiä toimenpiteitä. Komissio pyysi 19 päivänä tammikuuta 1996 päivätyllä, pysyvälle edustustolle lähetetyllä kirjeellä yksityiskohtaisia tietoja toimenpiteen mahdollisista tuensaajista. Órgano de coordinación fiscal (verotuksen koordinointielin) lähetti 6 päivänä helmikuuta 1996(8) komissiolle kirjeen, jossa todettiin, että Baskimaan verotoimenpiteet ovat luonteeltaan yleisiä eikä kyse ole valtiontuesta. Espanjan viranomaiset toteavat lisäksi, että jos komissiolla oli pienintäkään epäilystä siitä, että kyseinen Norma Foral on perustamissopimuksen 87 artiklassa tarkoitettua valtiontukea, sen olisi pitänyt (Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön nojalla(9) aloittaa välittömästi perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukainen menettely.
(28) Espanjan viranomaisten mukaan se, että komissio luokitteli marraskuussa 2000 Norma Foralin nro 18/1993 valtiontueksi, johtuu yhteisössä valtiontukipolitiikan alalla tapahtuneesta kehityksestä (kuten myös tiedonantoon perustuvassa päätöksessä menettelyn aloittamisesta todetaan). Yritysverotuksen sovellettavista menettelysäännöistä 1 päivänä joulukuuta 1997 annetussa neuvoston päätöslauselmassa(10) myönnetään, että perusteet, joita komissio soveltaa tarkastellessaan yhteisön valtiontukisääntöjen perusteella voimassa olevia verojärjestelmiä - eikä vain olemassa olevia verojärjestelmiä - voivat muuttua jälkikäteen. "Ensimmäisessä vuosittaisessa kertomuksessa yritysverotusta ja verotuksellisia valtiontukia koskevien menettelysääntöjen täytäntöönpanosta"(11) komissio toteaa, että sen tavoitteena on selventää valtiontukisääntöjen soveltamista välittömään yritysverotukseen liittyvissä tapauksissa(12). Komissio on tämän jälkeen antanut tiedonannon valtiontukisääntöjen soveltamisesta yritysten välittömään verotukseen(13). Kuten komissio esitti menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään, se tutkii Norma Foralin nro 18/1993 kaltaisia verotukiohjelmia kyseisen tiedonannon 37 kohdassa vahvistettujen suuntaviivojen mukaan. Kyseisen tiedonannon 36 kohdassa todetaan, että "perustamissopimuksen 93 artiklan 1 kohdan nojalla komissio seuraa jatkuvasti jäsenvaltioiden kanssa niiden voimassa olevia tukijärjestelmiä". Tiedonannosta ilmeneekin, että komissio voi harjoittaa jäsenvaltioissa voimassa olevien ja tiedonannon voimaantuloa edeltävien tukiohjelmien seurantaa ("jatkuva seuranta") vain perustamissopimuksen 88 artiklan 1 kohdan menettelyn mukaisesti. Kyseinen menettely estää toisaalta "tukien" katsomisen sääntöjenvastaisiksi. Kyse on siis jäsenvaltioissa sovellettavista verotoimenpiteistä (mistä syystä käytetään ilmausta "voimassa olevat"), joita ei joulukuuhun 1997 mennessä ollut katsottu valtiontuiksi.
(29) Lisäksi Espanjan viranomaiset korostavat, että Norma Foralia nro 18/1993 ei ole muutettu. Näin ollen se täyttää säädöksen muuttamattomuutta koskevan vaatimuksen, joka asetetaan voimassa olevan tuen edellytykseksi Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 659/1999(14).
(30) Espanjan viranomaiset katsovat tämän mukaisesti, että vaikka Norma Foral nro 18/1993 olisi komission mielestä luokiteltava valtiontueksi, kyse on silti voimassa olevasta tukiohjelmasta. On todettu, että komissio sai vuonna 1994 tai jopa aikaisemmin tietoa Norma Foralin nro 18/1993 soveltamisesta, eikä se silloin katsonut, että kyseessä on valtiontuki. Valtiontukipolitiikassa on tapahtunut kehitystä jäsenvaltioissa voimassa olevien verotoimenpiteiden seurannan osalta. Kyseistä Norma Foralia ei ole muutettu kertaakaan sen voimaantulon jälkeen. Perustamissopimuksen 88 artiklan 1 kohdassa määrätään menettelystä, jota on sovellettava voimassa oleviin tukiin ja jonka mukaan tukia seurataan jatkuvasti jäsenvaltioiden kanssa. Seuranta ei näin ollen tapahdu kyseisen artiklan 2 kohdan mukaista menettelyä noudattaen. Asetuksessa säädetään vastaavasti menettelystä, jota on sovellettava voimassa oleviin tukiohjelmiin. Tällöin toimitaan 93 artiklan 1 kohdan (nyk. 88 artiklan 1 kohdan) mukaisesti yhteistyössä ja ehdotetaan aiheellisia toimenpiteitä. Tästä syystä komissio ei voi panna täytäntöön päätöstään menettelyn aloittamisesta. Jos komissio katsoo alustavan tutkinnan jälkeen, että Norma Foral on perustamissopimuksen 87 artiklassa tarkoitettua valtiontukea, sen on ehdotettava kyseiselle jäsenvaltiolle yhteismarkkinoiden asteittaisen kehittämisen tai toiminnan kannalta aiheellisia toimenpiteitä.
(31) Espanjan viranomaiset katsovat kyseessä olevien toimenpiteiden luonteesta, että toimenpiteitä ei voida katsoa valtiontuiksi, koska ne eivät täytä 87 artiklan 1 kohdassa vahvistettua valikoivuuden perustetta. Toimenpiteet eivät ole valikoivia, koska niitä sovelletaan yrityksiin kaikilla talouden aloilla ja koska niiden tavoitteena on koko talouden edistäminen. Ne eivät ole komission esittämällä tavalla valikoivia, sillä objektiiviset ja syrjimättömät soveltamisperusteet eivät merkitse sitä, että edellytykset täyttävät yritykset olisivat perustamissopimuksen 87 artiklassa tarkoitettuja "tiettyjä yrityksiä". Päätelmänsä tueksi Espanjan viranomaiset korostavat erityisesti, että kyseisten toimenpiteiden tarkoituksena on nimensä mukaisesti taloudellisen toiminnan elvyttäminen, ja niillä tavoitellaan oikeutettua talouspoliittista tavoitetta hyödyntämällä kaikkia valtion käytettävissä olevia välineitä. Lisäksi viranomaiset katsovat, että kyseisten veroetujen soveltaminen sekä olemassa oleviin yrityksiin että 31 päivän joulukuuta 1994 jälkeen perustettuihin uusiin yrityksiin ei merkitse etujen olevan valikoivia, koska tavoitteena on edistää uutta yritystoimintaa eivätkä tämän ajankohdan jälkeen perustetut yritykset joudu tuensaajayrityksiä heikompaan asemaan. Kun tarkastellaan investointien, työpaikkojen ja omien varojen määrälle asetettuja vähimmäisvaatimuksia, Espanjan viranomaiset katsovat, etteivät vaatimukset merkitse toimenpiteiden olevan valikoivia, sillä edellytykset ovat horisontaalisia ja objektiivisia eivätkä syrjiviä. Koska valikoivuuden edellytys ei täyty, Espanjan viranomaiset päättelevät, että kyseisiä toimenpiteitä ei voida katsoa valtiontuiksi vaan yleisiksi toimenpiteiksi.
(32) Espanjan viranomaisten mukaan kyseisiä verotoimenpiteitä ei voida katsoa valtiontuiksi myöskään siksi, että ne eivät vääristä kilpailua eivätkä vaikuta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Espanjan viranomaiset muistuttavat tästä, että mainittujen menettelysääntöjen mukaisesti Norma Foral nro 18/1993 on jo ollut tarkastelun kohteena(15). Tutkinnassa todettiin, ettei säädöksellä ole vaikutusta taloudellisen toiminnan sijoittautumiseen yhteisössä. Norma Foral nro 18/1993 ei vahvista eikä edes voisi vahvistaa minkään yrityksen asemaa. Koska vasta perustetuilla yrityksillä ei ole vielä täsmällistä asemaa markkinoilla, niiden asemaa ei tällöin myöskään voida vahvistaa.
(33) Espanjan viranomaisten kiistävät Norma Foralilla nro 18/1993 käyttöön otettujen verotoimenpiteiden luokittelemisen toimintatuiksi väittämällä, että toimintatueksi voidaan luokitella vain jo toimiville yrityksille myönnetty tuki, mutta ei uusille yrityksille myönnettyä tukea. Sen sijaan viranomaiset katsovat, että kun otetaan huomioon tuen saamisen edellyttämät vähimmäisinvestoinnit ja luodut työpaikat, toimenpiteet vastaavat luonteeltaan aluetukiohjelmia koskevassa komission tiedonannossa määriteltyjä alkuinvestointien edistämistoimenpiteitä.(16) Viranomaiset täsmentävät, että kun alueellisia valtiontukia koskevissa suuntaviivoissa(17) todetaan, että verotuki "voidaan" katsoa investointitueksi, kun tuen määräytymisperusteena on investointi, tämä ei tarkoita sitä, että ne "on katsottava" investointituiksi vain tällöin.
4 MUUT KOMISSION SAAMAT HUOMAUTUKSET
(34) Komissio korostaa, että jäljempänä käsitellyt huomautukset eivät vaikuta siihen, voidaanko niiden tekijät katsoa perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuiksi asianomaisiksi osapuoliksi.
4.1 La Riojan aluehallituksen esittämät huomautukset
(35) La Riojan aluehallitus väittää, että kyseisissä verotoimenpiteissä on kyse valtiontuista, koska ne täyttävät kaikilta osin perustamissopimuksen 87 artiklassa määrätyt neljä edellytystä. Näkemyksensä tueksi aluehallitus toteaa, että perustamissopimuksen 87 artiklassa mainitulla "valtiolla" tarkoitetaan kaikkia julkishallinnon viranomaisia riippumatta niiden toimivallan alueellisesta laajuudesta. Näin ollen sen piiriin kuuluvat myös maakuntien hallitukset. Lisäksi aluehallitus toteaa, että kyseessä olevan toimenpiteen muoto ei vaikuta tueksi luokittelemiseen. Tältä osin aluehallitus täsmentää, että 87 artiklassa tarkoitettu tuen käsite on avustuksen käsitettä laajempi ja näin ollen se voi sisältää myös verotoimenpiteet. Aluehallitus toteaa, että kyseiset verotoimenpiteet antavat tuensaajille edun, sillä kun yritys vapautetaan yhtiöverosta 10 peräkkäiseksi verovuodeksi, tavoitteena ja vaikutuksena on vapauttaa tuensaaja osasta verorasitusta, joka olisi maksettuna heikentänyt sen tuottavuutta. Jos tuensaajayritykset harjoittavat toimintaa, joka voi olla jäsenvaltioiden välisen kaupan kohteena, verotoimenpiteet vääristävät kilpailua ja vaikuttavat tähän kauppaan. La Riojan aluehallitus toteaa, että 20 miljoonan pesetan (120202 euron) vähimmäisosakepääomaa, 80 miljoonan pesetan (480810 euron) vähimmäisinvestointia ja vähintään kymmenen työpaikan luomista koskevien käytännön erityisvaatimusten lisäksi kyseisen verotoimenpiteen erityisyys johtuu siitä, että tuen ulkopuolelle on jätetty jo toimivat yritykset ja edut on rajattu jäsenvaltion tietyllä alueella sijaitseviin yrityksiin.
(36) La Riojan aluehallitus muistuttaa myös, että perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaan valtiontuista on ilmoitettava komissiolle. Tukia ei saa myöntää ennen kuin komissio on vahvistanut niiden soveltuvan yhteismarkkinoille.
(37) Lisäksi La Riojan aluehallitus katsoo, että kyseisiä verotoimenpiteitä ei voida pitää investointitukina, koska ne eivät täytä alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen(18) mukaisia edellytyksiä. Se täsmentää tältä osin, että huolimatta investointia ja työpaikkojen luomista koskevia vähimmäisvaatimuksista kyseiset tuet eivät määräydy investoinnin tai luotujen työpaikkojen määrän mukaan. Sen sijaan La Riojan aluehallitus katsoo, että nämä verotoimenpiteet ovat toimintatukea, koska ne vapauttavat tuensaajat osasta kustannuksia, joista yritysten on vastattava osana tavanomaista liiketoimintaansa. Näihin toimintatukiin ei myöskään voida soveltaa mitään perustamissopimuksen 87 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettua poikkeusta.
(38) La Riojan aluehallitus katsoo, että kyseistä verotoimenpidettä ei voida perustella sillä, että Espanjassa on viisi verojärjestelmää. Aluehallitus muistuttaa tältä osin, että julkisasiamies Saggio(19) on todennut, että asema jonkin alueen veroviranomaisena ei oikeuta kyseiselle alueelle sijoittautuneita yrityksiä suosivaan syrjivään kohteluun. Toimenpiteitä ei voida perustella myöskään Biskajan verojärjestelmän luonteella tai taloudellisella rakenteella, sillä niiden tavoitteena on tuensaajayritysten kilpailukyvyn parantaminen. La Riojan aluehallitus muistuttaa, että Espanjan korkein oikeus(20) on katsonut, että tässä kyseessä olevien toimenpiteiden kaltaiset verotoimenpiteet vääristävät kilpailua ja vaikuttavat pääomien ja työvoiman vapaaseen liikkuvuuteen. Myös Baskimaan korkein oikeus(21) on noudattanut tätä periaatetta.
(39) Aluehallitus onkin sitä mieltä, että kyseisten verotoimenpiteiden on katsottava olevan 88 artiklan 3 kohdan ilmoitusmenettelyn laiminlyönnin takia sääntöjenvastaisia ja yhteismarkkinoille soveltumattomia valtiontukia.
4.2 Confederación Empresarial Vascan - Euskal Entrepresarien Konfederakuntzan ("Confebask") esittämät huomautukset
(40) Confebask korostaa, että Biskajan nykyisellä verotuksellisella autonomialla on pitkät perinteet.
(41) Confebask toteaa väitetystä verovelvollisuuden keventämisestä, että komissio on väärässä katsoessaan, että verorasitusta olisi kevennetty siten, että valtio olisi menettänyt verotuloja. Jos tämä päätelmä pitäisi paikkansa, kaikki verovähennykset aiheuttaisivat aina verotulojen menetyksen suhteessa määrään, joka verovelvollisen olisi pitänyt normaalisti maksaa. Confebask pyytääkin komissiota tarkistamaan kantaansa, sillä muussa tapauksessa seurauksena olisi verorasituksen aiheeton yhdenmukaistaminen, joka merkitsisi mahdollisten verotulojen menetysten määritysperusteena käytettävän viitemäärän vahvistamista.
(42) Kauppaan aiheutuvista vaikutuksista Confebask toteaa, että komission mielestä kyseiset verotoimenpiteet vääristävät jäsenvaltioiden välistä kauppaa, jos tuensaajat osallistuvat siihen. Erilaisten verojärjestelmien olemassaolo vaikuttaa kuitenkin aina kauppaan. Tutkiakseen, vaikuttavatko kyseiset verotoimenpiteet jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, komission pitäisi siis analysoida koko verojärjestelmää eikä vain sen yksittäisiä säännöksiä. Confebask korostaa, että erään tutkimuksen mukaan Baskimaan verotus on muita Espanjan alueita kireämpi. Komission pitäisi selittää, miksi juuri nämä toimenpiteet vaikuttavat jäsenvaltioiden väliseen kauppaan mutta muut eivät. Vaikka vaikutusta aiheutuisikin, keinona sen poistamiseen on verotuksen yhdenmukaistaminen eivätkä valtiontuet.
(43) Kyseisten verotoimenpiteiden valikoivuudesta Confebask toteaa, että komission mielestä kyseessä ovat tuen suoraa myöntämistä koskevat säännökset. Confebask muistuttaa, että mainitun valtiontukisääntöjen soveltamisesta yritysten välittömään verotukseen annetun komission tiedonannon 17, 19 ja 20 kohdan mukaan verotoimenpide voi olla erityistoimenpide ja näin ollen valtiontukea, kun se on suunnattu vain julkisille yrityksille, tietyille yritysmuodoille tai tietyn alueen yrityksille. Kyseisiin verotoimenpiteisiin ei kuitenkaan liity näitä erityispiirteitä, esimerkiksi alueellisuutta, koska toimenpiteitä sovelletaan koko sillä alueella, joka kuuluu tuet myöntävien alueviranomaisten toimivallan piiriin. Vähintään 20 miljoonan pesetan pääomaa, 80 miljoonan pesetan investointia ja 10 työpaikan luomista koskevien vaatimusten erityisyydestä Confebask toteaa, että raja-arvojen soveltaminen on kaikkiin kansallisiin ja yhteisön verosääntöihin liittyvä yleinen käytäntö. Lisäksi Confebask korostaa, että yhteisöjen tuomioistuimen tuomioiden ja komission päätösten nojalla ei ole toistaiseksi koskaan katsottu, että raja-arvon asettaminen tekisi toimenpiteestä erityisen. Komissio myöntää lisäksi itsekin mainitun tiedonannon 14 kohdassa, että toimenpidettä ei välttämättä pidetä erityisenä, jos se hyödyttää tiettyjä aloja.
(44) Toimenpiteen erityisyys perustuu komission mukaan siihen, että kyseisiä verotoimenpiteitä sovelletaan vain osassa jäsenvaltion aluetta. Confebask muistuttaa, että muualla maassa on säädetty vastaavista toimenpiteistä vuoden 1994 Ley de acompañamiento del Presupuesto -lailla(22). Nämä toimenpiteet ovat maksettavan yhtiöveron määrästä verovuosina 1994, 1995 ja 1996 myönnetty 95 prosentin alennus. Toimenpiteiden edellytyksinä olivat vähintään 15 miljoonan pesetan (90152 euron) investoinnin ja 3-20 henkilön työllistäminen. Myös näiden toimenpiteiden tarkoituksena on edistää uusien yritysten perustamista. Näin ollen Biskajan myöntämän yhtiöverovapautuksen vaikutus kilpailuun kumoutuu, sillä myös Baskimaan lähialueilla uusille yrityksille tarjotaan veroetuja. Jos verotoimenpiteet vaikuttaisivat kilpailuun, vaikutusta aiheuttaisivat mainitut Espanjan keskushallinnon toimenpiteet, sillä niistä hyötyvien tuensaajien määrä on todennäköisesti suurempi.
(45) Confebask huomauttaa myös, että muissa jäsenvaltioissa on voimassa samantyyppisiä toimenpiteitä, joiden tutkimiseksi komissio ei ole aloittanut menettelyitä ja joita Primarolo-ryhmä ei ole luokitellut haitallisiksi. Confebaskin mukaan Ranskassa on myönnetty vuodesta 1994 uusille yrityksille viideksi vuodeksi ja joillakin alueilla jopa kymmeneksi vuodeksi vapautuksia ja alennuksia yhtiöverosta. Lisäksi Korsikan verojärjestelmä on vieläkin suotuisampi. Luxemburgissa myönnetään 25 prosentin alennus yhtiöverosta kahdeksan vuoden ajaksi. Etelä-Italiassa myönnetään kymmeneksi vuodeksi vapautuksia IRPEG- (oikeushenkilöiltä kannettava tulovero) ja ILOR-veroista (kunnallisvero). Portugalissa puolestaan on käytössä 7-10 vuodeksi myönnettävä 25 prosentin alennus yhtiöverosta. Näin ollen vaikuttaa siltä, että Biskajassa myönnetty yhtiöverovapautus ei ole poikkeuksellinen järjestelmä, jota voitaisiin pitää erityisenä. Kyse on jäsenvaltioissa laajasti käytössä olevasta järjestelmästä. Confebask päättelee kaikkien näiden syiden perusteella, että kyseiset verotoimenpiteet eivät ole valtiontukea, vaan kyse on yleisistä toimenpiteistä.
(46) Confebask esittää, että se, että komissio luokittelee veronalennuksen sääntöjenvastaiseksi tueksi, kyseenalaistaa luottamuksensuojan, toimielinten mielivaltaisten päätösten kieltämisen, oikeusvarmuuden ja suhteellisuuden periaatteet. Komissio katsoi jo päätöksessään 93/337/ETY(23) Baskimaan verojärjestelmän sääntöjenmukaiseksi. Komissio voi muuttaa kantaansa tulevissa tapauksissa "jatkuvan seurannan" periaatteen mukaisesti, muttei aiempien tapausten osalta.
(47) Confebaskin mukaan toimenpiteisiin liittyvät oikeutetut odotukset perustuvat erityisesti 22 päivänä toukokuuta 1994 päivättyyn kirjeeseen nro 4555, jonka komissio lähetti Espanjan pysyvälle edustustolle pyytääkseen tietoja. Tästä syystä kyseisiä verotoimenpiteitä ei voida vaatia maksettaviksi takaisin. Kyseinen kirje osoittaa, että komissio on ollut tietoinen toimenpiteistä vuodesta 1994 alkaen ja kantelija luokitteli toimenpiteet valtiontueksi. Komissio ei kuitenkaan aloittanut menettelyä, joten se tyytyi ilmeisesti Espanjan viranomaisten vastaukseen, jossa kiistettiin toimenpiteiden olevan valtiontukea. Tarkasteltava tilanne muistuttaa ennakkoratkaisupyyntöä, johon yhteisöjen tuomioistuimen vastasi RSV-asiassa antamassaan tuomiossa(24). Kyseisessä tapauksessa tuomioistuin katsoi, että koska menettelyn aloittamista koskevan päätöksen jälkeen kului 26 kuukautta ennen komission lopullista päätöstä, tuensaajalla voidaan katsoa olevan riittäviä oikeutettuja odotuksia, joiden vuoksi komissio ei voinut vaatia alankomaiden viranomaisia määräämään tukea perittäväksi takaisin. Confebask katsoo, että jos 26 kuukauden kuluminen menettelyn aloittamisesta sen päättämiseen riittää sellaisten oikeutettujen odotusten syntymiseen, jotka estävät tuen takaisinperintävaatimukset, vielä selvempänä voidaan pitää tilannetta, jossa komissio ei edes aloita menettelyä kuuden vuoden ja kuuden kuukauden kuluttua toimenpiteiden toteuttamisesta, sillä komissio ei ole ilmaissut millään tavoin epäilevänsä, että Espanjassa on myönnetty yhteismarkkinoille soveltumattomia valtiontukia. Näin ollen komission kysymyksistä tietoiset yritykset ja viranomaiset ovat voineet perustellusti katsoa - koska komissio ei reagoinut millään tavoin viranomaisten vastaukseen - ettei veroperustan alentamiseen liittynyt mitään valtiontukisääntöihin perustuvaa kantelua. Confebask muistuttaa myös muista seikoista, joiden perusteella kokenutkin talouden toimija uskoi, että kyseisten veroetujen vastaanottaminen on täysin sääntöjenmukaista. Tältä osin on muistettava, että yhteisessä verolainsäädännössä (muualla Espanjassa sovellettavassa verolainsäädännössä) oli jo vähintään vuodesta 1993 säädetty uusille yrityksille myönnettävästä veroperustan alennuksesta. Nämä järjestelmät eivät eroa ominaisuuksiltaan olennaisesti siitä Baskimaan järjestelmästä, jota nämä väitteet koskevat. Näin ollen yksikään tuensaajayritys ei olisi voinut ennakoida, että komissio voisi vaatia yhteisön oikeuden nojalla tukien palauttamista monien vuosien näiden toimenpiteiden ilmoittamisesta, varsinkin kun vastaavia on voimassa muuallakin. Kuten on esitetty, tukien takaisinmaksu edellyttäisi vuosia sitten päättyneiltä verovuosilta kertyneiden verovelkojen laskemista. Tämä olisi selkeästi oikeusvarmuuden periaatteen vastaista.
(48) Kun tarkastellaan soveltuvuutta yhteismarkkinoille, Confebask muistuttaa, että yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan(25) komissiolla on menettelyä aloittaessaan oltava vakavia epäilyjä tuen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille. Koska komissio ei ollut vuosiin reagoinut asiaan, oli päätelty, ettei komissiolla ollut epäilyjä.
(49) Jos verotoimenpiteitä taas pidetään sääntöinä, joilla tukia myönnetään suoraan edunsaajille, Confebask katsoo, että komission ja yhteisöjen tuomioistuimen soveltamat käytännöt edellyttävät tukitoimenpiteiden olevan alakohtaisia, jotta voitaisiin arvioida, soveltuvatko ne yhteismarkkinoille. Lisäksi olisi määritettävä yritysten kokonaisverotuksen kireys ja vertailukohtana olevan verotuksen kireys. Tämä lähestymistapa johtaisi absurdiin päätelmään, jonka mukaan kireimmän verotuksen jäsenvaltiota alhaisempi verotus olisi katsottava aina valtiontueksi. Confebask kyseenalaistaa myös komission näkemyksen, jonka mukaan kyseiset verotoimenpiteet eivät sovellu yhteismarkkinoille siksi, etteivät ne sisällä ala- tai aluekohtaisia tukia, suuriin investointihankkeisiin myönnettävää tukea jne. koskevia erityismääräyksiä, sillä verosäännöt eivät voi eivätkä saa sisältää tällaisia tarkentavia määräyksiä. Yhteisöjen tuomioistuimen mukaan(26) komission on eriteltävä päätöksissään tuen kielteiset kilpailuvaikutukset määrittelemällä tarkastelemiensa toimenpiteiden todelliset vaikutukset. Jollekin verojärjestelmälle ominaisia abstrakteja tilanteita ei voida luokitella yhteismarkkinoille soveltumattomiksi, sillä siinä tapauksessa kaikki verojärjestelmien väliset erot olisi katsottava valtiontuiksi. Confebask toistaa tämän perusteella jälleen näkemyksensä, että kyseiset verotoimenpiteet eivät kevennä tavanomaista verorasitusta.
(50) Confebask kehottaa komissiota päättämään menettelyn lopullisesti ja ilmoittamaan tarkasteltavana olevien verotoimenpiteiden olevan yhteisön oikeuden mukaisia.
4.3 Unión General de Trabajadores de la Riojan esittämät huomautukset (jäljempänä "UGT")
(51) Riojan ammattiliittojen kattojärjestö Unión General de Trabajadores de la Rioja korostaa, että La Riojan työntekijät kärsivät kyseisten verotoimenpiteiden haitallisista seurauksista, sillä toimenpiteet kannustivat yrityksiä siirtymään muille alueille. Vaikutusta alueen työntekijöihin vahvistaa se, että La Rioja on Baskimaan naapurialue.
(52) Biskajan toimenpide vastaa kahdessa muussa Baskimaan historiallisessa maakunnassa sovellettuja toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on tehdä Baskimaasta veroparatiisi, jotta edistettäisiin yritysten siirtymistä sinne koko yhteisön alueelta ja etenkin naapuriseudulta La Riojasta. Tällä tavoin kyseiset toimenpiteet vääristävät kilpailua, sillä yritysten sijoittautumispäätöksiä ei tehdä vapaan kilpailun vaan sellaisten veroetujen perusteella, jotka luodaan verojärjestelmän ulkoisiin tavoitteisiin keskitetyn veropolitiikan avulla. Lisäksi toimenpiteet estävät toivottavaa verotuksen yhdenmukaistamista yhteisössä.
(53) Lisäksi UGT katsoo näiden verotoimenpiteiden olevan valtiontukea. Se muistuttaa komission(27) katsoneen jo aikaisemmin yhteismarkkinoille soveltumattomiksi valtiontuiksi myös muita Baskimaan toteuttamia verotoimenpiteitä. Se muistuttaa, että julkisasiamies Saggio totesi Baskimaan toteuttamia toimenpiteitä vastaavia verotoimenpiteitä koskevaan ennakkoratkaisupyyntöön 1 päivänä heinäkuuta 1999 antamissaan ratkaisuehdotuksissa, että kyseiset toimenpiteet ovat perustamissopimuksen vastaista valtiontukea.
(54) Lisäksi UGT korostaa komission arvioineen, että kyseiset toimenpiteet ovat sääntöjenvastaisia ja yhteismarkkinoille soveltumattomia valtiontukia. UGT onkin sitä mieltä, että kyseisten verotoimenpiteiden on katsottava olevan 88 artiklan 3 kohdan ilmoitusmenettelyn laiminlyönnin takia sääntöjenvastaisia ja yhteismarkkinoille soveltumattomia valtiontukia. Komission on myös sen mielestä vaadittava tuensaajia maksamaan takaisin aiheettomasti maksettu tuki.
4.4 Juntas Generales de Bizkaian esittämät huomautukset
(55) Juntas Generales de Bizkaian mielestä menettelyn aloittamista koskeva päätös ei ole lainvoimainen, koska se käsittelee vain uusia tukia, vaikka käsiteltävänä olevassa asiassa kyse on voimassa olevista tuista. Juntas Generales esittää, että toimenpiteet eivät ole valtiontukea. Toimenpiteet soveltuvat yhteismarkkinoille, koska kyse ei ole toimintatuista vaan investointituista, joiden soveltuvuus on perusteltavissa verojärjestelmän luonteella ja taloudellisella rakenteella. Näiden päätelmien tueksi Juntas Generales de Bizkaia esittää samat perustelut kuin Diputación Foral de Bizkaia. Perusteluja on kuvailtu jaksossa "Espanjan viranomaisten esittämät huomautukset".
(56) Kun toimenpiteiden soveltuvuutta yhteismarkkinoille perusteellaan verojärjestelmän luonteella tai taloudellisella rakenteella, Juntas Generales kiistää komission näkemyksen, jonka mukaan uusien yritysten perustamista koskeva tavoite ei olisi verojärjestelmälle ominainen. Juntas Generales toteaa, että uusien elinkelpoisten yritysten perustamisen edistäminen ei ole yksinomaan perustamissopimuksen mukainen tavoite, vaan se mahdollistaa myös uusien verovelvollisten syntymisen. Verovelvollisten määrän lisääminen on verojärjestelmille ominainen tärkeä tavoite. Esimerkiksi välillisten verojen kuten ALV:n alentamisen tavoitteena ja seurauksena on edistää harmaan talouden siirtymistä verojärjestelmän piiriin. Välittömän verotuksen osalta korkeiden marginaaliverojen kuten yhtiöveron alentamisella pyritään vähentämään verotuksen lannistavaa vaikutusta sekä lisäämään taloudellista toimintaa ja verotuloja. Biskajan Juntas Generales toteaa edelleen, että kyseinen verovapautus edistää uusien verovelvollisten syntymistä, koska sen kohteena ovat uudet yritykset. Koska toimenpiteet mahdollistavat uusien yritysten perustamisen, verotulot kasvavat, mikä on jokaisen verojärjestelmän perustavoite.
5 ESPANJAN NÄKEMYKSET MUIDEN ASIANOMAISTEN OSAPUOLTEN ESITTÄMISTÄ HUOMAUTUKSISTA
(57) Espanjan viranomaiset esittivät 17 päivänä syyskuuta 2001 päivätyllä pysyvän edustustonsa kirjeellä vastauksensa (jotka oli laatinut Biskajan Diputación Foral) muiden asianomaisten osapuolten esittämiin huomautuksiin, jotka oli toimitettu viranomaisille asetuksen (EY) N:o 659/1999 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Diputación Foral katsoi, että esitetyt huomautukset eivät voi kyseenalaistaa sen esittämiä huomautuksia(28). Diputación Foralin mukaan komissio huomautuksissa ei ole mitään seikkoja, joiden avulla komissio voisi määrittää, ovatko kyseiset toimenpiteet voimassaolevaa vai uutta tukea.
(58) Diputación Foral käyttää tilaisuutta hyväkseen ja vastaa asianomaisten osapuolten esittämiin huomautuksiin täydentämällä huomautuksia, jotka esitettiin Espanjan pysyvän edustuston 5 päivänä helmikuuta 2001 päivätyllä kirjeellä asetuksen (EY) N:o 659/1999 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Kuukauden määräaika 28 päivänä marraskuuta 2000 päivätystä kirjeestä, jolla komissio oli ilmoittanut Espanjan viranomaisille päätöksestään aloittaa menettely ja kehottanut viranomaisia esittämään huomautuksensa mainitun artiklan nojalla, oli päättynyt 29 päivänä joulukuuta 2001. Tästä syystä komissio ei ota huomioon täydentäviä huomautuksia. Komissio huomauttaa tältä osin, että kyseisen jäsenvaltion viranomaisille annettu mahdollisuus vastata asianomaisten osapuolten esittämisiin huomautuksiin 6 artiklan 2 kohdan nojalla ei merkitse automaattisesti sitä, että viranomaiset saisivat lisää aikaa huomautusten esittämiseen 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
6 ARVIOINTI TUESTA
6.1 Tuen luonne
(59) Komissio muistuttaa, että toimenpiteiden verotuksellisella luonteella ei ole vaikutusta yhteisön valtiontukisääntöjen soveltamiseen, sillä perustamissopimuksen 87 artiklaa sovelletaan "muodossa tai toisessa" myönnettyyn tukeen. Komissio korostaa kuitenkin, että jotta toimenpide luokiteltaisiin tueksi, sen on täytettävä 87 artiklassa määritellyt neljä perustetta, joita käsitellään jäljempänä.
(60) Ensinnäkin toimenpiteen on muodostettava tuensaajille etu, joka alentaa liiketoiminnan harjoittamisen tavallisesti aiheuttamia kustannuksia. Tällaisen edun voi saada yrityksiltä kannettavien verojen erimuotoisina huojennuksina. Yhtiöverovapautus täyttää tämän edellytyksen, sillä se vapauttaa tuensaajayritykset kyseisestä verorasituksesta. Jollei vapautusta myönnettäisi, tuensaajayrityksen olisi maksettava yhtiövero täysimääräisesti 10 vuoden ajan. Näin ollen yhtiöverovapautus on poikkeus yleisesti sovellettavasta verojärjestelmästä.
(61) Komissio katsoo myös, että koska kyseinen verovapautus aiheuttaa verotulojen menetyksen, siinä on kyse valtion varojen käyttämisestä veromenojen kattamiseen. Tätä perustetta sovelletaan myös jäsenvaltioiden alue- tai paikallishallinnon myöntämiin tukiin(29). Valtiontuki voidaan myöntää myös verotoimenpiteinä, joista on säädetty lailla tai asetuksella tai hallinnollisella määräyksellä tai jotka voivat perustua verohallinnon käytäntöön. Käsiteltävänä olevassa tapauksessa Biskajan alueviranomaiset toteuttavat valtion toimenpiteen lainsäädännöllisellä määräyksellä.
(62) Eräiden kolmansien esittämien edellä mainittujen huomautusten mukaan komissio on väärässä katsoessaan, että yhtiöverovapautus merkitsisi verotulojen menettämistä. Tämän väitteen mukaan menetettyjen verotulojen määrän arvioiminen edellyttäisi, että komissio määrittelee normaalin veron määrän. On kuitenkin huomautettava, että normaali veron määrä perustuu kyseessä olevaan verojärjestelmään eikä komission päätökseen. Lisäksi on muistettava, että valtiontukisääntöjen soveltamisesta yritysten välittömään verotukseen annetun komission tiedonannon 9 kohdan ensimmäisen alakohdan toisessa luetelmakohdassa todetaan, että jotta toimenpide voidaan katsoa valtiontueksi "tuensaajien on ensinnäkin saatava toimenpiteestä etua, joka keventää niiden taloutta yleensä rasittavia kustannuksia. Etu voi koostua yrityksen verotuksen keventämisestä esimerkiksi [...] veron määrän täydellisen tai osittaisen alentaminen kautta (verovapautus, verohyvitys jne.)". Tältä osin on syytä muistaa, että tuomioistuimen oikeuskäytännön(30) mukaan toimenpide, jolla viranomaiset myöntävät määrätylle yritykselle verovapautuksen, joka saattaa edunsaajan muita verovelvollisia edullisempaan taloudelliseen asemaan, on perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, vaikka toimenpide ei sisälläkään valtion varojen siirtoa. Vastaavanlaisesta tilanteesta on kyse veroedussa, jolla vapautetaan yhtiöverosta. Näin ollen huomautus ei ole perusteltu.
(63) Kolmanneksi toimenpiteen on vaikutettava kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Tältä osin on todettava, että Baskimaan talouden ulkoisesta riippuvuudesta vuosina 1990-1995 laaditun raportin(31) mukaan Baskimaan vienti Espanjan ulkopuolelle on kasvanut(32) paitsi rahamääräisenä myös suhteellisesti tarkasteltuna muualle Espanjaan suuntautuvan viennin kustannuksella. Näin ollen vienti ulkomaille on korvannut osittain viennin Espanjan markkinoille. Toisen Baskimaan ulkomaankauppaa käsittelevän tilastoraportin(33) mukaan viennin osuus Baskimaan taloudesta (vienti suhteessa bruttokansantuotteeseen), joka on noin 28,9 prosenttia, ylittää viennin osuuden Saksan ja muiden Euroopan maiden taloudesta (noin 20 prosenttia). Tämän raportin mukaan Baskimaan kauppatase oli selkeästi ylijäämäinen vuosina 1993-1998. Käytännössä vuonna 1998 jokaista 100 pesetan tuontia kohden vientiin 144 pesetan arvosta. Baskimaan talouden suhteet ulkomaihin ovat erittäin avoimet, ja sen tuotannosta suuri osa menee vientiin. Nämä Baskimaan talouden ominaispiirteet aiheuttavat sen, että tuensaajayritykset harjoittavat taloudellista toimintaa, joka voi olla jäsenvaltioiden välisen kaupan kohteena. Tästä syystä tuki vahvistaa tuensaajayritysten asemaa suhteessa muihin yhteisön markkinoilla niiden kanssa kilpaileviin yrityksiin. Kyseiset tuet voivat selvästikin vaikuttaa yhteisön sisäiseen kauppaan. Lisäksi tuensaajayritysten kannattavuus paranee niiden nettotuloksen (voitto verojen jälkeen) parantuessa. Tämän ansiosta ne pystyvät kilpailemaan tukiohjelman ulkopuolelle jääneiden yritysten kanssa.
(64) Koska tarkasteltavana olevat verosäännöt ovat luonteeltaan yleisiä ja abstrakteja, komissio huomauttaa, että niiden vaikutuksia voidaan tarkastella vain yleisellä ja abstraktilla tasolla. Niiden vaikutusta yksittäisiin markkinoihin, aloihin tai tuotteisiin ei voida määritellä, vaikka eräät kolmannet niin väittävät huomautuksissaan. Tämä näkemys on vahvistettu yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneessa oikeuskäytännössä(34). Lisäksi komissio korostaa, että päätöksessään menettelyn aloittamisesta se pyysi Espanjan viranomaisilta kaikkia kyseisten verotukien arvioinnin kannalta tarpeellisia tietoja. Pyynnön tarkoituksena oli luonnollisesti, että komissio saisi yleiskuvan järjestelmän todellisista vaikutuksista, eikä se edellyttänyt saavansa riittäviä tietoja yksittäisten analyysien tekemiseen. Espanjan viranomaiset eivät ole toimittaneet tietoja(35) kyseisten veronhuojennusten käytännön soveltamistapauksista. Tästä syystä on ristiriitaista huomauttaa komissiolle siitä, että se ei ole esittänyt tarpeeksi yksityiskohtaista arvioita, kuten jotkut kolmannet väittävät, ja samalla kieltäytyä toimittamasta edes vaadittuja tietoja.
(65) Espanjan viranomaiset esittivät, että kyseiset verotoimenpiteet eivät vääristä kilpailua eivätkä vaikuta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, koska yritysverotuksen menettelysääntötyöryhmän raportissa päätellään, etteivät toimenpiteet vaikuta yritystoiminnan sijoittautumiseen yhteisössä. Komissio toteaa tästä, että menettelysääntöihin perustuvalla analyysillä ei voida korvata valtiontukisääntöjen perusteella tehtyä analyysia. Menettelysääntöjen B kohdan(36) mukaan verotoimenpiteen "haitallisuuden" arvioimisperusteet poikkeavat perusteista, joiden nojalla määritetään, vääristääkö toimenpide kilpailua tai vaikuttaako se jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. On siis mahdollista, että vaikka toimenpidettä ei katsota haitalliseksi, koska se ei täytä kyseisen B kohdan mukaisia perusteita, se vääristää kilpailua ja vaikuttaa kauppaan. Käsiteltävänä olevassa tapauksessa veronhuojennukset eivät täytä B kohdan edellytyksiä, sillä etuja ei myönnetä yksinomaan niille, jotka eivät asu kyseisessä jäsenvaltiossa, eikä vain muiden kuin kyseisessä jäsenvaltiossa asuvien kanssa tehdyille liiketoimille; edut eivät ole täysin erillään jäsenvaltion taloudesta; niitä ei myönnetä ilman minkäänlaista todellista taloudellista toimintaa tai merkittävää taloudellista läsnäoloa kyseiset veroedut tarjoavassa jäsenvaltiossa; niitä ei sovelleta monikansallisen yritysryhmän sisäisten toimien tuottamaan voittoon, jonka määrittelemisessä ei ole sovellettu kansainvälisesti yleisesti hyväksyttyjä periaatteita, eikä toimenpiteistä puutu avoimuutta. Sen sijaan toimenpiteet vääristävät kilpailua ja vaikuttavat jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, kuten edellä on todettu.
(66) Kolmansien huomautuksesta, jonka mukaan komission olisi arvioitava kauppaan kohdistuvaa vaikutusta vertailemalla kaikkia verojärjestelmiä toisiinsa, komissio muistuttaa, että tämän perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan mukaisen menettelyn kohteena olevat kilpailunvääristymät perustuvat poikkeussääntöön, joka suosii vain joitakin jäsenvaltion yrityksiä (tässä tapauksessa uusia yrityksiä). Menettelyn tarkoituksena ei ole tutkia sellaisia mahdollisia kilpailunvääristymiä, jotka aiheutuvat jäsenvaltioiden verojärjestelmien välisistä eroista, jotka kuuluvat perustamissopimuksen 93-97 artiklan soveltamisalaan.
(67) Kun tarkastellaan valtiontukien erityisyyttä, komissio katsoo, että verovapautus on erityinen ja valikoiva toimenpide tiettyjä yrityksiä suosivalla tavalla. Tuen myöntämisehdot sulkevat tuen piiristä kaikki yritykset, jotka on perustettu ennen kyseisen Norma Foralin voimaantuloa (puolessavälissä vuotta 1996), jotka ovat luoneet alle 10 työpaikkaa, joiden investoinnit ovat alle 80 miljoonaa pesetaa (480810 euroa) ja joiden maksettu pääoma on alle 20 miljoonaa pesetaa (120202 euroa). Komissio muistuttaa tässä yhteydessä, että eurooppalaisia yrityksiä koskevan neljännen raportin(37) mukaan vuonna 1992 Euroopan yhteisössä oli 14,629 miljoonaa yritystä, joissa oli alle kymmenen palkattua työntekijää tai ei lainkaan palkattuja työntekijöitä. Tämä on 92,72 prosenttia yritysten kokonaismäärästä(38). Espanjan osalta tämä osuus oli vuonna 1991 vieläkin korkeampi eli noin 95,11 prosenttia(39). Eurooppalaisia yrityksiä koskevan viidennen raportin(40) mukaan vuonna 1995 Euroopan yhteisössä oli 16,767 miljoonaa yritystä, joissa oli alle kymmenen palkattua työntekijää tai ei lainkaan palkattuja työntekijöitä. Tämä on 92,89 prosenttia(41) yritysten kokonaismäärästä. Espanjan osalta tämä osuus oli vielä korkeampi eli noin 95 prosenttia(42). Nämä prosenttiluvut ovat todennäköisesti vieläkin korkeammat uusien yritysten osalta, sillä yritysten henkilöstömäärä kasvaa yleensä niiden aseman vahvistumisen ja kasvun käynnistymisen myötä. Espanjassa näiden yritysten osuus oli vuonna 1995 vielä korkeampi eli noin 98 prosenttia(43). Tämän perusteella näyttää siltä, että yksi tuen saamisen edellytyksistä riittää jo sulkemaan tuen piiristä suurimman osan yrityksistä.
(68) Toisaalta komissio toteaa, että havainto, jonka mukaan kyseisissä verovapautuksissa on kyse erityistoimenpiteestä, ei estä sitä, että vapautukseen voi liittyä muita ominaisuuksia, jotka voivat tehdä toimenpiteestä erityisen (esim. alueellisuus). Osoitettuaan, että verovapautus suosii tiettyjä yrityksiä toimenpiteen valikoivuuden perusteella, komissio katsoo, ettei ole tarpeen analysoida perusteellisesti muita toimenpiteen erityispiirteitä. Tästä syystä komissio ei arvioi toimenpiteen mahdollista alueellista erityisyyttä.
(69) Edellytettyjen raja-arvojen objektiivisuus ei estä tukien valikoivuutta ja sellaisten yritysten jäämistä tuen ulkopuolelle, jotka eivät täytä asetettuja edellytyksiä, vaikka joidenkin kolmansien huomautuksissa niin väitetäänkin. Tältä osin on syytä muistaa, että oikeuskäytännön(44) mukaan "se, ettei tuki koske yhtä tai useaa etukäteen määriteltyä yksittäistä tuensaajaa vaan että sen saamiselle on asetettu useita objektiivisia edellytyksiä, joiden täyttyessä se voidaan myöntää [...], ei riitä kyseenalaistamaan tuen valikoivuutta ja siten sen katsomista perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi valtiontueksi. [...] Se ei sitä vastoin sulje pois mahdollisuutta, että tätä julkista toimenpidettä olisi tutkittava valikoivaa toimenpidettä merkitsevänä tukijärjestelmänä ja siten erityisenä järjestelmänä, jos se soveltamisedellytystensä vuoksi hyödyttää tiettyjä yrityksiä tai toimialoja muiden kustannuksella".
(70) Tarkasteltaessa yhtiöverovapautuksen perustelemista verojärjestelmän luonteella tai taloudellisella rakenteella komissio korostaa, että tällöin on tutkittava, liittyvätkö verotoimenpiteet verojärjestelmälle ominaisiin tavoitteisiin vai muihin tavoitteisiin, jotka voivat olla oikeutettuja, mutta eivät liity kyseiseen verojärjestelmään. Asianomaisen jäsenvaltion tehtävänä on määrittää, mitä verojärjestelmän sisäistä logiikkaa verotoimenpiteet noudattavat(45). Biskajan Juntas Generales toteaa, että edistämällä uusien yritysten perustamista kyseinen verovapautus lisää verovelvollisten määrää ja näin verotuloja. Tämän väitteensä tueksi Juntas Generales on kuitenkin esittänyt vain joitakin abstrakteja ja yleisluonteisia huomautuksia eikä ole toimittanut perusteellisia laskelmia 10 vuoden ajan myönnettävän verovapautuksen vuoksi menetettävien verotulojen ja myöhemmin mahdollisesti kasvavien verotulojen välisestä suhteesta. Koska tällainen yksityiskohtainen analyysi puuttuu, on vaarallista olettaa erotuksen olevan verotulojen kannalta aina positiivinen. Biskajan Juntas Generales ei ole myöskään selittänyt, miksi tukea myönnetään vain erittäin harvoille uusille yrityksille eli vain noin 5 prosentille yrityksistä, jos tavoitteena on verovelvollisten määrän lisääminen. Lisäksi kyseessä olevien verotoimenpiteiden määräaikaisuus osoittaa, että niillä pyritään pikemminkin suhdannevaikutteisiin ja verojärjestelmän ulkoisiin tavoitteisiin kuin verojärjestelmälle ominaisiin tavoitteisiin, joilta edellytetään tiettyä pysyvyyttä. Näin ollen komission on hylättävä tämä Juntas Generales de Bizkaian huomautus, sillä Juntas Generales ei ole voinut osoittaa, että kyseisellä verovapautuksella pyrittäisiin verojärjestelmälle ominaiseen tavoitteeseen eli lisäämään verotuloja. Komissio toteaa sitä vastoin, että kyseiset veronhuojennukset vahvistavan Norma Foralin mukaan tavoitteena on elvyttää Biskajan taloutta, joka kärsi kyseisenä aikana vakavasta taloudellista taantumasta. Tavoite ei siis perustu ensisijaisiin veropoliittisiin tavoitteisiin, vaan kyseisen verojärjestelmän ulkoisiin talouspolitiikan päämääriin. Tätä verojärjestelmän ulkoista tavoitetta korostaa verotoimenpiteiden määräaikaisuus. Komissio ei kiistä sitä, että nämä tavoitteet voisivat olla perusteltuja. Komissio toteaa kuitenkin, ettei tämä merkitse sitä, etteivät toimenpiteet kuuluisi valtiontukien valvonnan piiriin. Oikeuskäytännön perusteella(46) tämän väitteen mukaan riittäisi, että viranomaiset vetoaisivat tukitoimenpiteen toteuttamisella tavoiteltujen päämäärien oikeutukseen, jotta tukea voitaisiin pitää perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan soveltamisalan ulkopuolelle jäävänä yleisenä toimenpiteenä. Tässä määräyksessä ei kuitenkaan tehdä eroa valtioiden toimenpiteiden syiden tai tavoitteiden perusteella vaan niiden vaikutusten perusteella.
(71) Eräiden huomautusten mukaan muissa jäsenvaltioissa on voimassa yhtiöverovapautuksena myönnettäviä tukitoimenpiteitä, joita komissio ei ole katsonut valtiontuiksi, koska ne on suunnattu uusille yritykselle. Tämä on kolmansien mukaan johtanut oikeutettujen odotusten syntymiseen uusien yritysten hyväksi myönnettyjen verotukien osalta. Komissio toteaa alustavien tutkimusten perusteella, että väitteitä on aiheellista epäillä. Vaikuttaa siltä, että kyseisten jäsenvaltioiden myöntämät veronhuojennukset on katsottu valtiontukiohjelmiksi(47), joista on ilmoitettu perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesti ja jotka on todettu yhteismarkkinoille soveltuviksi. Vaikka komissio ei olisikaan toiminut näin, tässä asiassa ei olisi perusteltua noudattaa tätä virheellistä toimintatapaa. Tältä osin on muistettava, että yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan jäsenvaltion sille perustamissopimuksen nojalla kuuluvien, 92 artiklan sisältämään kieltoon liittyvien velvollisuuksien mahdollista noudattamatta jättämistä ei voida perustella sillä, että muutkaan jäsenvaltiot eivät noudata niille kuuluvaa kyseistä velvollisuutta. Monien kilpailunvääristymien vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ei tasaannu, vaan päinvastoin kasautuu keskinäisessä vuorovaikutuksessa, mikä lisää yhteismarkkinoihin kohdistuvia haitallisia vaikutuksia(48).
(72) Kolmansien huomautusten mukaan Espanjassa on voimassa muita verotoimenpiteitä, joita komissio ei ole katsonut valtiontuiksi, koska ne on suunnattu uusille yrityksille. Tältä osin on syytä korostaa, että kyseisten toimenpiteiden ominaisuudet poikkeavat huomattavasti tässä tarkasteltavina olevista veronhuojennuksista. Toimenpiteet eivät ole vertailukelpoisia, sillä tuen edellytyksenä on 10 työpaikan sijaan 3 työpaikan luominen ja tuki muodostuu 95 prosentin alennuksesta veroperustaan kolmeksi vuodeksi eikä kymmenen vuoden täysimääräisestä vapautuksesta. Komissio katsoo, että näistä veronhuojennuksista tehdyt päätökset eivät vaikuta muihin verotoimenpiteitä koskeviin päätöksiin, joita komissio voi tehdä tulevaisuudessa.
(73) Eräiden kolmansien huomautuksissa esitetystä väitteestä, jonka mukaan Baskimaan verotus on muita Espanjan alueita kireämpi, komissio toteaa, ettei kyseisellä väitteellä ole merkitystä tässä tapauksessa, sillä menettely aloitettiin yksittäisen toimenpiteen tutkimiseksi eikä kunkin Baskimaassa sijaitsevan kolmen alueen verojärjestelmän muodostaman kokonaisuuden tutkimiseksi.
(74) Komissio päättelee, että kyseinen yhtiöverovapautus on perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, koska se tuo suhteellista etua, on jäsenvaltion myöntämää tai valtion varoista myönnetty, vaikuttaa yhteisön sisäiseen kauppaa ja vääristää kilpailua suosimalla vain tiettyjä yrityksiä.
6.2 Verotoimenpide on uutta tukea
(75) Komissio katsoo, että nämä tuet eivät ole voimassa olevia tukia, sillä ne eivät täytä asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan b kohdassa säädettyjä edellytyksiä. Toimenpiteet eivät täytä i-iv kohdassa(49) mainittuja perusteita, koska niitä ei ole vahvistettu ennen Espanjan liittymistä yhteisöön 1 päivänä tammikuuta 1986, komissio tai neuvosto eivät ole hyväksyneet niitä, niitä ei voida katsoa hyväksytyiksi, koska niistä ei ole koskaan ilmoitettu, ja ne on hyväksytty alle 10 vuotta sitten.
(76) Kun tarkastellaan asetuksen 1 artiklan b kohdan v alakohtaa(50), komissio katsoo, ettei kyseinen verovapautus voi täyttää sen edellytyksiä. Komissio muistuttaa, että se ei ole kirjeissään eikä muissa asiakirjoissa missään vaiheessa todennut suoraan tai epäsuorasti, että kyseiset veronhuojennukset eivät olisi valtiontukea. Sen sijaan komissio totesi 18 päivänä marraskuuta 1997 tekemässään päätöksessä 98/C 103/03(51), että Álavan vuonna 1996 vahvistamat uudet veronhuojennukset, joita on myönnetty muiden tukien lisäksi Demesa-yritykselle, voivat sisältää yhteismarkkinoille soveltumatonta tukea. Myöhemmin menettelyn lopettamisesta tekemässään päätöksessä 1999/718/EY komissio katsoi, että vuoden 1996 veronhuojennukset olivat yhteismarkkinoille soveltumatonta valtiontukea. Komissio on soveltanut tätä lähestymistapaa ja katsonut veronhuojennukset valtiontuiksi myös muiden jäsenvaltioiden soveltamia verotoimenpiteitä koskevissa asioissa (kuten Ranska, päätös tukiohjelmasta N 155/86, tehty 21 päivänä tammikuuta 1987, ja päätös tukiohjelmasta N 493/95, tehty 29 päivänä marraskuuta 1995); Italia, 2 päivänä maaliskuuta 1988 tehty päätös, ja Luxemburg, päätös tukiohjelmasta N 607/92, tehty 9 päivänä joulukuuta 1992, ja päätös tukiohjelmasta N 72/96, tehty 20 päivänä syyskuuta 1996). Lukuun ottamatta lopullista päätöstä 1999/718/EY, kaikki päätökset on tehty ennen 10 päivää joulukuuta 1998, jolloin mainittu komission tiedonanto valtiontukisääntöjen soveltamisesta yritysten välittömään verotukseen annettiin, ja ennen 1 päivää joulukuuta 1997, jolloin mainittu päätöslauselma yritysverotukseen sovellettavista menettelysäännöistä annettiin. Komissio haluaa korostaa näin ollen, että päätös katsoa vuonna 1993 vahvistetut veronhuojennukset valtiontueksi ei johdu - kuten Biskajan Diputación Foral huomautuksissaan esittää - siitä, että komissio olisi muuttanut perusteita, joita se soveltaa tutkiessaan voimassa olevia verojärjestelmiä kyseisen tiedonannon tai menettelysääntöjen nojalla.
(77) Espanjan viranomaiset huomauttivat, että asiassa C-84/82 annetun tuomion (ks. alaviite 9) 12 kohdan mukaan komission olisi pitänyt aloittaa heti menettely, jos se olisi katsonut kyseisten veronhuojennusten olleen valtiontukea. Komissio muistuttaa kuitenkin, että tätä oikeuskäytäntöä ei voida soveltaa tässä tapauksessa, sillä sitä sovelletaan vain ilmoitettuihin tukiin. Komissio muistuttaa, että asetuksen (EY) N:o 659/1999 13 artiklan 2 kohdan mukaan komissio ei ole sääntöjenvastaisten tukien kohdalla sidottu ilmoitettuihin tukiin sovellettaviin määräaikoihin. Se muistuttaa lisäksi pyytäneensä 19 päivänä tammikuuta 1996 päivätyllä, Espanjan pysyvälle edustustolle lähetetyllä kirjeellä yksityiskohtaisia tietoja toimenpiteen mahdollisista tuensaajista. Espanjan pysyvä edustusto pyysi 16 päivänä helmikuuta 1996 päivätyllä faksilla, joka vahvistettiin 19 päivänä helmikuuta 1996 päivätyllä kirjeellä, vastaamiselle annetun määräajan jatkamista 15 päivällä. Espanjan pysyvän edustuston 21 päivänä maaliskuuta 1996 päivätyllä kirjeellä pyydettiin ajan jatkamista vielä 30 päivällä. Huolimatta näistä jatkoaikapyynnöistä, joiden perusteella voitiin olettaa vastausta valmisteltavan, Espanjan viranomaiset eivät vastanneet komission tietopyyntöön. Komissio huomauttaa lisäksi, että se aloitti menettelyn myös muista samankaltaisista verotuista, joita oli myönnetty veroperustan alennuksina uusille yrityksille Biskajassa (C 52/99, 29 päivänä syyskuuta 1999). Komissio totesi 12 päivänä heinäkuuta 2001 tehdyssä lopullisessa päätöksessä, että kyseiset tuet eivät soveltuneet yhteismarkkinoille.
(78) Yhteenvetona voidaan todeta, että kyseisiä verotoimenpiteitä ei voida pitää voimassa olevina tukina, koska ne eivät täytä asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan b kohdan edellytyksiä. Sen sijaan toimenpiteet voidaan katsoa saman asetuksen 1 artiklan c kohdassa tarkoitetuiksi uusiksi tuiksi(52)(53).
6.3 Verotoimenpiteen sääntöjenvastaisuus
(79) Koska tarkasteltavana oleva tukiohjelma ei edellytä Espanjan viranomaisten sitoutuvan myöntämään tuet vähämerkityksisten tukien myöntämisedellytysten mukaisesti(54), komissio katsoo, ettei kyseisten tukien voida katsoa kuuluvan de minimis -säännön soveltamisalaan. Espanjan viranomaiset eivät ole väittäneet menettelyn missään vaiheessa, että kyseiset tuet olisivat kokonaan tai osittain vähämerkityksisiä tukia. Kyseisiin tukiin ei voida soveltaa myöskään de minimis -sääntöä, koska ei ole mitään takeita siitä, ettei tuki ylittäisi vähämerkityksiselle tuelle asettua ylärajaa.
(80) Komissio toteaa, että valtiontuet, joihin ei sovelleta de minimis -sääntöä, kuuluvat perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdassa määrätyn ennakkoilmoitusvelvollisuuden soveltamisalaan. Espanjan viranomaiset eivät kuitenkaan ole noudattaneet tätä velvollisuutta. Tästä syystä komissio katsoo, että tuet on katsottava sääntöjenvastaisiksi.
(81) Eräät kolmannet huomauttivat, että verotoimenpiteitä ei voida pitää sääntöjenvastaisina, sillä oli luotu perusteltu luottamus siihen, että komission hyväksyy Baskimaan verojärjestelmän. Komission on kuitenkin hylättävä tämä näkemys, sillä asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan f kohdan mukaan tuki on sääntöjenvastaista, jos siitä ei ole ilmoitettu perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesti - kuten tässä tapauksessa. Koska tuesta ei ole ilmoitettu, komissio ei ole voinut tehdä päätöstä tuen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille(55). Kun tarkastellaan kolmansien huomautuksissa esitettyä väitettä, jonka mukaan komissio aikoi hyväksyä Baskimaan verojärjestelmän päätöksen 93/337/ETY nojalla, komissio muistuttaa, että kyseinen päätös ei koske "Baskimaan verojärjestelmää", vaan tiettyjä Álavan, Guipúzkoan ja Biskajan vuonna 1988 käyttöön ottamia konkreettisia verotoimenpiteitä(56). Lisäksi toimenpiteet katsottiin kyseisessä päätöksessä valtiontuiksi. Päätöksen 1 artiklan 4 kohdassa(57) säädetään lisäksi, että tukien myöntäminen edellyttää tiettyjen ehtojen täyttämistä, kuten aluetuen enimmäisintensiteetin, pk-yrityksiin ja herkkiin aloihin sovellettavien sääntöjen ja tuen kasautumista koskevien sääntöjen noudattamista. Näin ollen kyse ei ollut Baskimaan verojärjestelmän hyväksymisestä vaan tiettyjen verotoimenpiteiden luokittelemisesta valtiontueksi ja ehtojen asettamisesta näiden tukien myöntämiseksi. Tästä syystä kyseinen päätös ei estä millään tavalla komissiota tekemästä mahdollista myönteistä päätöstä Baskimaassa käyttöön otettavista uusista verotoimenpiteistä. Vastoin mainittuja huomautuksia, komissio ei ole missään vaiheessa tehnyt päätöstä Baskimaan verojärjestelmän tai jonkin muun uuden verotoimenpiteen, esimerkiksi käsiteltävänä olevan verovapautuksen, hyväksymisestä tai toteamisesta sääntöjenmukaiseksi(58).
6.4 Arviointi soveltuvuudesta yhteismarkkinoille
(82) Komissio palaa aluksi yhtiöverosta myönnettävää vapautusta koskevan tukiohjelman luonteeseen. Koska tarkasteltavana olevat tukiohjelmat ovat luonteeltaan yleisiä ja abstrakteja, komissio ei pidä aiheellisena arvioida yksityiskohtaisesti jokaisen mahdollisen tuensaajayrityksen tilannetta. Komissio ei ole tietoinen niiden yritysten tilanteesta, jotka ovat jo saaneet tukea tai joiden on suunniteltu saavan sitä jatkossa, joten se ei pysty tutkimaan kilpailuvaikutuksia yksittäisten yritysten tasolla. Riittää kun varmistetaan, että mahdolliset tuensaajayritykset voivat saada tukia, jotka eivät ole yhdenmukaisia alalla sovellettavien direktiivien, suuntaviivojen ja puitteiden kanssa. Lisäksi komissio korostaa, että päätöksessään menettelyn aloittamisesta se pyysi Espanjan viranomaisilta kaikkia kyseisten verotukien arvioinnin kannalta tarpeellisia tietoja. Pyynnön tarkoituksena oli luonnollisesti, että komissio saisi yleiskuvan järjestelmän todellisista vaikutuksista, eikä se edellyttänyt saavansa riittäviä tietoja yksittäisten analyysien tekemiseen. Espanjan viranomaiset eivät ole toimittaneet tietoja kyseisten veronhuojennusten käytännön soveltamistapauksista. Tästä syystä on ristiriitaista huomauttaa komissiolle siitä, että se ei ole esittänyt tarpeeksi yksityiskohtaista arvioita (kuten jotkut kolmannet väittävät), ja samalla kieltäytyä toimittamasta vaadittuja tietoja.
(83) Koska kyseinen tukiohjelma kattaa vain NUTS(59) III -alueisiin kuuluvan Biskajan, on tutkittava, voidaanko kyseisessä historiallisessa maakunnassa myönnettäville tuille myöntää 87 artiklan 3 kohdan a tai c alakohdan mukaisia alueellisia poikkeuksia. Komissio muistuttaa, ettei Biskajan alueelle ole myönnetty kertaakaan 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaista poikkeusta, koska bruttokansantuote asukasta kohden(60) Baskimaan NUTS II -alueella on ollut aina yli 75 prosenttia yhteisön keskiarvosta. Aluetukisääntöjen(61)(62) mukaan perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisen poikkeuksen myöntämisedellytykset täyttyvät vain siinä tapauksessa, että NUTS II -tason alueyksikköä vastaavalla alueella BKT asukasta kohden ei ylitä 75 prosenttia yhteisön keskiarvosta. Komissio muistuttaa sen sijaan, että aluetukikartan(63) perusteella Biskajassa myönnettyjä tukia voidaan pitää osittain yhteismarkkinoille soveltuvina(64) 26 päivään syyskuuta 1995(65) ja sen jälkeen täysin yhteismarkkinoille soveltuvina perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c) alakohdan poikkeuksen nojalla(66).
(84) Yhtiöverovapautuksena myönnetyt valtiontuet edistävät sellaisten uusien yritysten perustamista Biskajaan, joiden alkuinvestoinnit ja luotujen työpaikkojen määrä ylittävät tietyt vähimmäisvaatimukset. Vähimmäisinvestoinneista ja luotujen työpaikkojen vähimmäismäärästä huolimatta kyseiset verotuet eivät ole luonteeltaan investointi- tai työllisyystukia. Kyseisten verotukien määräytymisperusteena ei ole investoinnin määrä, luotujen työpaikkojen määrä eivätkä niitä vastaavat palkkakustannukset vaan veroperusta. Näiden tukien määrä ei perustu tiettyyn enimmäisprosenttiosuuteen investoinneista, työpaikkojen määrästä eikä niitä vastaavista palkkakustannuksista vaan veroperustasta. Komissio muistuttaa tältä osin, että alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen liitteessä I huomautetaan, että "verohelpotuksen muodossa annettuja tukia voidaan pitää investointeihin liittyvinä tukina, kun niiden perustana on tietty kyseiselle alueelle tehty investointi. Lisäksi kaikki verohelpotuksen muodossa annetut tuet voidaan liittää investointeihin, jos niille määrätään yhteinen yläraja, joka ilmaistaan prosentteina alueelle tehdyistä investoinneista". Tarkasteltavana olevien toimenpiteiden kaltaiset tuet eivät näin ollen täytä näitä edellytyksiä, eikä niitä siis voida pitää investointitukina.
(85) Koska kyseiset tuet sen sijaan alentavat osittain tuensaajayritysten yhtiöveroa, ne ovat luonteeltaan toimintatukia. Yhtiövero on vero, joka verovelvollisten yritysten on pakko maksaa tietyin määräajoin, ja se on osa niiden tavanomaista liiketoimintaa. Kyseisiä verotukia on aiheellista tarkastella tällaisiin toimintatukiin mahdollisesti sovellettavien poikkeuksien perusteella.
(86) Komissio muistuttaa, että aluetuen suuntaviivojen mukaan toimintatukena myönnetyt aluetuet ovat periaatteessa kiellettyjä. Tämäntyyppisiä tukia voidaan kuitenkin poikkeuksellisesti myöntää perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan poikkeuksen soveltamisalueilla edellyttäen, että tuki täyttää aluetuen suuntaviivojen 4.15-4.17 kohdassa määrätyt erityisedellytykset, sitä myönnetään syrjäisimmillä alueilla tai harvaanasutuilla alueilla lisäkuljetuskustannusten korvaamiseen. Biskajan NUTS III -tason alue ei kuitenkaan ole tukikelpoinen perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan poikkeuksen nojalla, eikä kyseisten toimintatukien myöntäminen kuulu näiden edellytysten piiriin. Biskajan NUTS III -tason alue ei kuulu myöskään syrjäisimpiin(67) eikä harvaanasuttuihin alueisiin(68). Tästä syystä yhtiöverovapautukseen sisältyvä toimintatuki on kiellettyä erityisesti siksi, että sitä ei myönnetä 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan poikkeuksen mukaisella, syrjäisellä eikä harvaanasutulla alueella. Näin ollen tarkasteltavana olevat tuet eivät sovellu yhteismarkkinoille.
(87) Komissio katsookin, ettei tarkasteltavana olevan verotukiohjelman voida katsoa soveltua yhteismarkkinoille EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan a ja c alakohdan poikkeusten nojalla, sillä se ei ole aluetukisääntöjen mukainen.
(88) Sen lisäksi, että tutkitaan tietyn taloudellisen toiminnan kehitykseen liittyvän perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeuksen soveltamista aiemmin käsitellyissä tapauksissa, on tutkittava myös mahdollisuutta soveltaa kyseistä poikkeusta muihin tarkoituksiin. Voidaan todeta, että tämän yhtiöverovapautuksen tavoitteena ei ole edistää tiettyä taloudellista toimintaa 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla eli edistää pk-yritysten toiminnan kehittämistä, tutkimus- ja kehitystyötä, ympäristönsuojelua, uusien työpaikkojen luomista tai koulutusta yhteisön sääntöjen mukaisesti. Kyseisiin verotukiin ei tästä syystä voida soveltaa tietyn taloudellisen toiminnan kehittämistä koskevaa perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeusta edellä mainittujen tavoitteiden saavuttamiseksi.
(89) Koska kyseisen yhtiöverovapautuksen myöntämiselle ei ole asetettu alakohtaisia rajoituksia, sitä voidaan myöntää rajoituksetta yhteisön erityissääntöjen soveltamisalaan kuuluvilla herkillä aloilla toimiville yrityksille. Tällaisia aloja ovat esimerkiksi perustamissopimuksen liitteessä I lueteltujen maataloustuotteiden tuotanto, jalostus ja kaupan pitäminen, kalastus, hiili- ja terästeollisuus, laivanrakennus, synteettiset kuidut ja autoteollisuus(69). Komissio katsoo tämän mukaisesti, että yhtiöveron vapautuksena myönnettävät verotuet eivät välttämättä noudata mainittuja alakohtaisia sääntöjä. Kyseinen verovapautus ei täytä edellytystä, jonka mukaan tuki ei saa edistää uutta tuotantokapasiteettia, jotta herkillä aloilla perinteisesti ilmenevät liikakapasiteettiongelmat eivät pahenisi. Komissio katsookin, että jos tuensaaja toimii mainituilla aloilla eikä noudata kyseisiä aloja koskevia sääntöjä, tarkasteltavana olevat tuet eivät sovellu yhteismarkkinoille tietyn taloudellisen toiminnan edistämistä koskevan EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeuksen nojalla.
(90) Tarkasteltuihin tukiin, joihin ei voida soveltaa perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan poikkeuksia, ei voida soveltaa myöskään muita 87 artiklan 2 ja 3 kohdan poikkeuksia. Kyseisiä tukia ei voida katsoa 87 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisiksi sosiaalisiksi tuiksi eikä 87 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisiksi luonnonmullistusten tai muiden poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttaman vahingon korvaamiseksi myönnettäviksi tuiksi. Niiden tavoitteena ei ole 87 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti edistää Euroopan yhteistä etua koskevaa tärkeää hanketta eikä poistaa jäsenvaltion taloudessa olevaa vakavaa häiriötä. Niihin ei voi soveltaa 87 artiklan 3 kohdan d alakohdan poikkeusta, koska niitä ei ole tarkoitettu kulttuurin ja kulttuuriperinnön edistämiseen. Tarkasteltavana olevat tuet eivät näin ollen sovellu yhteismarkkinoille.
(91) Kun otetaan huomioon, että verovapautusta on myönnetty useamman verovuoden ajan, on oletettavaa, että osa näistä verotuista voi vielä olla maksamatta. Koska kyseessä on kuitenkin sääntöjenvastainen ja yhteismarkkinoille soveltumaton tuki, Espanjan viranomaisten on peruutettava vielä mahdollisesti jäljellä oleva osa näistä verovapautuksista.
6.5 Jo maksettujen tukien takaisinperintä
(92) Confebaskin huomautusten mukaan kyseisiä tukia ei voida vaatia maksettaviksi takaisin, koska niiden sääntöjenmukaisuuteen liittyy luottamuksensuoja. Luottamus perustui siihen, että komissio ei moniin vuosiin luokitellut kyseisiä toimenpiteitä valtiontuiksi, ja siihen, että komissio ei ole kyseenalaistanut kyseisen jäsenvaltion muilla alueilla sovellettavia veronhuojennuksia.
(93) Aluksi on todettava, että Confebask ei katso, että sen edustamat baskimaalaiset yritykset eivät olisi olleet ymmärtäneet, että uusille yrityksille tietyin perustein myönnettyyn verovapautukseen liittyy etua. On siis syytä katsoa, että kyseiset yritykset ovat saattaneet olla tietoisia vapautukseen liittyvästä edusta.
(94) Lisäksi on muistettava, että kyseistä verovapautusta ei ole sovellettu perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaista menettelyä noudattaen. Vakiintuneen oikeuskäytännön(70) mukaan tuensaajayrityksillä voi periaatteessa olla perusteltu luottamus niiden saaman tuen sääntöjenmukaisuuteen vain silloin, kun tuki on myönnetty mainitun artiklan mukaista menettelyä noudattaen. Varovaisen talouden toimijan on yleensä pystyttävä varmistamaan, että tätä menettelyä on noudatettu. Confebask ei voi käsiteltävänä olevassa asiassa väittää, ettei se tiennyt kyseisten toimenpiteiden olevan sääntöjenvastaisia, sillä se liitti huomautuksiinsa kopioita komission ja Espanjan viranomaisten välisistä kirjeistä.
(95) Oikeuskäytännön(71) mukaan sääntöjenvastaisen tuen saajat voivat vedota tuen takaisinperinnän estämiseksi poikkeuksellisiin olosuhteisiin, jotka ovat voineet perustellusti oikeuttaa niiden tuen sääntöjenmukaisuutta koskevan luottamuksensuojan. Tässä tapauksessa ei kuitenkaan voida hyväksyä kolmansien huomautuksissa esitettyjä olosuhteita. Kun tarkastellaan luottamuksensuojaa, jonka sanotaan johtuvan siitä, ettei komissio luokitellut toimenpiteitä pitkään aikaan valtiontueksi, komissio muistuttaa, että asetuksen (EY) N:o 659/1999 13 artiklan 2 kohdan mukaan komission ei tarvitse sääntöjenvastaisten tukien tapauksessa noudattaa ilmoitettuihin tukiin sovellettavia määräaikoja. Sen ei siis tarvitse tehdä päätöksiä sääntöjenvastaisista tuista, kuten käsiteltävistä toimenpiteistä, kahden kuukauden kuluessa(72) (4 artiklan 5 kohdan mukaisesti) eikä 18 kuukauden kuluessa(73) (7 artiklan 6 kohdan mukaisesti). Lisäksi on muistettava, että Espanjan pysyvälle edustustolle osoitetussa, 25 päivänä toukokuuta 1994 päivätyssä komission kirjeessä, joka on liitetty Confebaskin huomautuksiin, komissio kehotti edustustoa kiinnittämään huomiota 3 päivänä marraskuuta 1983 kaikille jäsenvaltioille lähetettyyn kirjeeseen. Kirjeessä muistutettiin perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdasta ja EYVL:ssä C 318 24 päivänä marraskuuta 1983 julkaistusta tiedonannosta johtuvista velvoitteista ja todettiin, että kaikki sääntöjenvastaisesti myönnetty tuki voidaan vaatia perittäväksi takaisin. Näin ollen komissio varoitti jo ensimmäisessä Espanjan pysyvälle edustustolle kantelun jälkeen esittämässään kirjeessä, että toimenpiteet voivat olla tukea. Lisäksi komissio totesi kyseisen verovapautuksen voivan olla sääntöjenvastaista tukea ja että tällöin se olisi maksettava takaisin. Komissio ei ole vuodesta 1994 käydyssä kirjeenvaihdossa missään vaiheessa suoraan tai epäsuorasti luokitellut kyseistä verovapautusta yhteismarkkinoille soveltuvaksi.
(96) Kun tarkastellaan jäsenvaltion muilla alueilla myönnettyihin veronhuojennuksiin liittyvää luottamuksensuojaa, on syytä toistaa aiempi näkemys, että kyseiset toimenpiteet ovat luonteeltaan huomattavan erilaisia. Näin ollen on vaikea löytää perusteita kohdella samalla tavoin huomattavan erilaisia toimenpiteitä. Muiden veronhuojennusten osalta on myös syytä muistaa, että komissio ei ole voinut esittää kantaansa niiden soveltuvuudesta yhteismarkkinoille, koska toimenpiteistä ei ole ilmoitettu tai esitetty kantelua. Komissio ei siis ole esittänyt kantaansa näistä toimenpiteistä suoraan eikä epäsuoraan.
(97) Kolmannet vetosivat RSV-asiassa(74) annettuun ennakkoratkaisuun perusteluna luottamuksensuojalle, joka seurasi siitä, että komission 25 päivänä toukokuuta 1994 päivätyn ensimmäisen kirjeen jälkeen kului useita vuosia, ennen kuin komissio teki päätöksen verovapautusta koskevan menettelyn aloittamisesta. Tältä osin on kuitenkin muistettava asiaan liittyvät erityisolosuhteet. Asiaan RSV liittyvästä tuesta tehtiin komissiolle virallinen ilmoitus, vaikkakin määräajan päätyttyä. Tuki liittyi lisäksi lisäkustannuksiin, jotka aiheutuivat komission jo aiemmin hyväksymien tukien kohteena olleesta toimenpiteestä. Tuki liittyi alaan, jolle oli myönnetty jo vuosien ajan komission hyväksymää tukea. Tästä syystä ei ollut tarpeen toteuttaa perusteellista tutkimusta tuen soveltuvuuden määrittämiseksi. Käsiteltävässä asiassa tuesta ei sitä vastoin ole ilmoitettu, se ei liittynyt komission jo hyväksymiin tukiin eikä sitä ole myönnetty jo aikaisemmin tukea saaneella alalla. Näin ollen komissio katsoo, että RSV-asiaa koskevaa oikeuskäytäntöä ei voida soveltaa tässä asiassa.
(98) On myös todettava, että kirjeen ja päätöksen välinen viive johtuu suurelta osin Espanjan viranomaisten yhteistyöhaluttomuudesta. Komissio pyysi 19 päivänä tammikuuta 1996 päivätyllä, pysyvälle edustustolle lähetetyllä kirjeellä yksityiskohtaisia tietoja toimenpiteen mahdollisista tuensaajista. Espanjan pysyvä edustusto pyysi 16 päivänä helmikuuta 1996 päivätyllä faksilla, joka vahvistettiin 19 päivänä helmikuuta 1996 päivätyllä kirjeellä, vastaamiselle annetun määräajan jatkamista 15 päivällä. Espanjan pysyvän edustuston 21 päivänä maaliskuuta 1996 päivätyllä kirjeellä pyydettiin ajan jatkamista vielä 30 päivällä. Huolimatta näistä pyynnöistä, joiden perusteella komissio oletti, että vastausta valmisteltiin, Espanjan viranomaiset eivät vastanneet tietopyyntöön. Komissio korostaa, että tänä aikana Espanjan viranomaiset saivat tietoja menettelyistä, jotka komissio aloitti vuonna 1996 esitetyn kantelun perusteella DEMESA:lle(75) myönnetyistä tuista ja vuonna 1997 esitetyn kantelun perusteella Ramondínin(76) tuista. Álava oli vahvistanut vuonna 1996 veronhuojennukset(77), joista muun muassa nämä yritykset hyötyivät. Koska molemmissa asioissa vuoden 1996 veronhuojennukset katsottiin sääntöjenvastaisiksi ja yhteismarkkinoille soveltumattomiksi valtiontuiksi, Espanjan viranomaisten saamat tiedot eivät suinkaan herättäneet oikeutettuja odotuksia verovapautuksen soveltuvuudesta, vaan enteilivät toimenpiteiden olevan todennäköisesti yhteismarkkinoille soveltumattomia.
(99) Näin ollen komissio katsoo, että se ei ole antanut toiveita kyseisen verovapautuksen mahdollisesta soveltumisesta yhteismarkkinoille. Tästä syystä tuensaajat eivät voi vedota luottamuksensuojaan tai oikeusvarmuuteen kyseisten verovapautusten yhteydessä. On muistutettava, että "vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan luottamuksensuojaansa saa vedota oikeussubjekti, joka on tilanteessa, josta käy ilmi, että yhteisön viranomaiset ovat luoneet hänelle perusteltuja odotuksia [...]. Sitä vastoin kukaan ei voi väittää luottamuksensuojan periaatetta loukatun, jos viranomaiset eivät ole antaneet täsmällisiä vakuutuksia asiassa"(78).
(100) Komissio katsoo edellä esitetyn perusteella, että tuensaajat eivät voi vedota yhteisön oikeuden yleisperiaatteisiin kuten luottamuksensuojaan tai oikeusvarmuuteen, kun kysymys on jo maksetuista yhteismarkkinoille soveltumattomista tuista. Asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklan 1 kohdan soveltamiselle ei näin ollen ole estettä. Kyseisen kohdan mukaan "sääntöjenvastaista tukea koskevissa kielteisissä päätöksissä komissio päättää, että asianomaisen jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet tuen perimiseksi takaisin tuensaajalta". Espanjan viranomaisten onkin toteutettava tässä tapauksessa kaikki tarvittavat toimenpiteet jo maksetun tuen perimiseksi takaisin, jotta palautetaan taloudellinen tilanne, jossa tuensaajayritykset olisivat ilman sääntöjenvastaista tukea. Tuet on perittävä takaisin Espanjan lainsäädännön määräysten ja menettelyiden mukaan. Takaisinperittävään tukeen sisällytetään korko alkaen siitä ajankohdasta, kun tuki myönnettiin, tuen todelliseen takaisinperintään asti. Korko perustuu aluetukien avustusekvivalenttien laskennassa Espanjassa käytettyyn viitekorkoon(79).
(101) Tämä päätös koskee koko tukiohjelmaa ja se on pantava täytäntöön välittömästi. Myös kyseisestä ohjelmasta myönnetyt yksittäiset tuet on perittävä takaisin. Komissio muistuttaa, että tämä päätös ei estä sitä, että yksittäisten tukien voidaan katsoa ominaisuuksiensa perusteella olevan kokonaan tai osittain yhteismarkkinoille soveltuvia joko komission jälkikäteen tekemän päätöksen tai poikkeusasetusten nojalla.
7 PÄÄTELMÄT
(102) Komissio päättelee edellä esitetyn perusteella, että
a) Espanja on myöntänyt sääntöjenvastaisesti tietyille uusille yrityksille vapautuksen yhtiöverosta ja rikkonut näin perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan määräyksiä;
b) kyseinen yhtiöverosta myönnetty vapautus ei sovellu yhteismarkkinoille;
c) Espanjan viranomaisten on peruutettava joillekin tuensaajille mahdollisesti vielä maksamatta olevan tuen maksu. Espanjan viranomaisten on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet jo maksetun, yhteismarkkinoille soveltumattoman tuen perimiseksi takaisin palauttaakseen ennalleen taloudellisen tilanteen, jossa tuensaajayritykset olisivat ilman sääntöjenvastaista tukea,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Veroperustan alennuksena myönnettävä sääntöjenvastainen valtiontuki, joka on otettu perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan vastaisesti käyttöön Espanjassa Biskajan historiallisessa maakunnassa 5 päivänä heinäkuuta 1993 annetun Norma Foralin nro 18/1993 nojalla, ei sovellu yhteismarkkinoille.
2 artikla
Espanjan on kumottava 1 artiklassa mainittu tukiohjelma, jos se on edelleen voimassa.
3 artikla
1. Espanjan on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet 1 artiklassa tarkoitetun ja tuensaajille sääntöjenvastaisesti maksetun tuen perimiseksi takaisin. Espanjan on peruutettava vielä maksamatta olevan tuen maksaminen.
2. Tuki on maksettava takaisin viipymättä kansallisen oikeuden mukaisten menettelyiden mukaisesti, jos niissä mahdollistetaan päätöksen välitön ja tehokas täytäntöönpano. Takaisinperittävään tukeen sisällytetään korko alkaen siitä, kun tuki asetettiin tuensaajien käyttöön, tuen todelliseen takaisinperintään asti. Korko perustuu aluetukien avustusekvivalenttien laskennassa käytettyyn viitekorkoon.
4 artikla
Espanjan on ilmoitettava kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta sen noudattamiseksi toteuttamansa toimenpiteet.
5 artikla
Tämä päätös on osoitettu Espanjan kuningaskunnalle.
Tehty Brysselissä 20 päivänä joulukuuta 2001.