32002R0092
L 017/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 92/2002 НА СЪВЕТА
от 17 януари 2002 година
за въвеждане на окончателно антидъмпингово мито и за окончателно събиране на временното мито върху вноса на урея с произход от Беларус, България, Хърватия, Естония, Либия, Литва, Румъния и Украйна
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1), и по-специално член 9 от него,
като взе предвид предложението на Комисията след консултации с Консултативния комитет,
КАТО ИМА ПРЕДВИД, ЧЕ:
А. ВРЕМЕННИ МЕРКИ
(1)
С Регламент (ЕО) № 1497/2001 (2) (наричан по-долу „временен регламент“), Комисията въведе временно антидъмпингово мито върху вноса на урея с кодове по КН 3102 10 10 и 3102 10 90 и с произход от Беларус, България, Хърватия, Естония, Либия, Литва, Румъния и Украйна.
(2)
Със същия регламент е взето решение за приключване на процедурата, свързана с вноса на урея, с произход от Египет и Полша.
Б. ПОСЛЕДВАЩА ПРОЦЕДУРА
(3)
След уведомяването им за основните факти и съображения, въз основа на които е взето решение за въвеждане на временни мерки срещу вноса на урея с произход от Беларус, България, Хърватия, Естония, Либия, Литва, Румъния и Украйна, няколко от заинтересованите страни са представили писмени забележки. Страните, изявили такова желание, са имали възможност да бъдат и изслушани устно.
(4)
Комисията е продължила да събира и проверява всички данни, които е сметнала за необходими, за да направи окончателните си заключения.
(5)
Били са извършени допълнителни проверки в помещенията на следните дружества:
Производители в Общността
-
Fertiberia, Мадрид.
-
Hydro Agri France, Париж.
Потребители в Общността
-
Libera Associazione Agricoltori Cremonesi, Cremona.
(6)
Всички страни са били запознати с основните факти и съображения, въз основа на които е било решено да се препоръча въвеждане на окончателни антидъмпингови мита и окончателно събиране на внесените като временни митни сборове. Предоставен им е бил срок, в който да изразят забележките си след това уведомяване.
(7)
Представените от страните устни и писмени забележки са били разгледани и, когато е имало основание за това, временните решения са били изменени, така че да се съобразят с тях.
В. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И ПОДОБЕН ПРОДУКТ
(8)
Поради липса на забележки, се приемат определенията за разглеждан продукт и подобен продукт, изложени в съображения 9-12 от временния регламент.
Г. ДЪМПИНГ
1. Страни с пазарна икономика
(9)
Либийският производител износител е заявил, че съображение 63 от временния регламент не отразява вярно степента на оказаното съдействие. Той твърди, че Комисията е знаела и имплицитно е приела, че всички счетоводни отчети на дружеството, отразяващи всички дейности на корпорацията, няма да ѝ бъдат представени от съображения за поверителност. Той е изтъкнал също така, че либийското счетоводно законодателство не налага обнародване на проверени счетоводни отчети; по силата на член 2, параграф 5 от основния регламент, Комисията не би трябвало следователно да отхвърли на това основание представените от дружеството данни.
(10)
По отношение на степента на съдействие, Комисията никога не е посочвала, че приема отказа на дружеството да представи основни счетоводни документи. Напротив, тя няколкократно е информирала производителя износител за възможността да приложи член 18 от основния регламент, и по-специално да използва най-добрите данни, с които разполага, поради ниската степен на съдействие. Независимо от това, дружеството не е променило позицията си и не е представило необходимата съществена информация за проверка, между другото, на вътрешните продажби и на разходите за производство на разглеждания продукт. При тези обстоятелства и с оглед на определянето на нормалната стойност за дружеството - предмет на разглеждане, единствената възможност за службите на Комисията е била да използва наличните данни, а именно - предоставената от заявителя информация по силата на член 18 от основния регламент. На основание на изложеното по-горе, твърдението на дружеството, че отсъствието на публикувани проверени счетоводни отчети е причина за използване на наличната информация за определяне на нормалната стойност, е погрешно.
(11)
Основателността на този подход се потвърждава и от факта, че предоставените данни са били използвани всеки път, когато е било възможно те да бъдат проверени и сравнени с вътрешните счетоводни отчети на дружеството, и по-специално за определяне на прилаганата експортна цена от либийския производител износител (виж съображения 67-72 от временния регламент).
(12)
Същият производител износител е изтъкнал, че неговата нормална стойност е трябвало да бъде определена на базата на действителната цена на продажбите на вътрешния пазар или на базата на собствените му счетоводни данни, а не на базата на данните, представени в заявлението на производителите от Общността. Той е заявил, че всички доказателства и всички необходими данни за производството и продажбите на урея на либийския вътрешен пазар представени за тази цел.
(13)
Дружеството системно не е представяло съществена информация в отговорите си на въпросника и не е дало задоволително обяснение за несъответствията и противоречията, установени по време на проверките на място, въпреки че Комисията изрично ги е посочвала в исканията за изясняване и допълнителна информация и по време на извършената на място проверка. Следователно, не е било възможно да се установи точността и изчерпателния характер на декларираните продажби на вътрешния пазар, нито посочените разходи за производството на стоката. Следователно, що се отнася до представянето на доказателства и информация, свързани с производството и продажбите на урея на либийския вътрешен пазар, изложените в съображения 64 и 65 от временния регламент заключения, се потвърждават.
(14)
Съгласно посоченото в съображение 66 от временния регламент, при отсъствие на друга надеждна информация, нормалната стойност за либийския производител износител е трябвало да бъде определена на базата на представената в заявлението информация по силата на член 18 от основния регламент.
(15)
Същият производител износител е изтъкнал, че във всички случаи маржът на печалбата, използван в заявлението за определяне на нормалната стойност е бил завишен. В подкрепа на възражението си, той е изтъкнал, че маржовете на печалбата в сектора на уреята обикновено са ниски.
(16)
Въз основа на заключенията, отнасящи се до други производители износители, съдействали при настоящата процедура, Комисията е сметнала за уместно да преразгледа размера на маржа на печалбата, използван за определяне на нормалната стойност на либийския производител износител.
(17)
Както е посочено в съображение 22 от временния регламент, по силата на член 2, параграф 6, буква в) от основния регламент, средният марж на печалбата на производителите-износители, оказали съдействие на настоящото разследване, реализиран при продажба на разглеждания продукт на вътрешния пазар, е бил използван за определяне на нормалната стойност за производителите-износители, за които не е било възможно да се определи маржът на печалбата, съгласно член 2, параграф 6 от основния регламент или на букви а) и б) от него. Като се има предвид, че не е открита никаква основателна причина за прилагане на различен марж на печалбата спрямо либийския производител износител и при липса на по-подходяща информация, е взето решение да се запази същия марж в окончателния етап за да се определи нормалната стойност.
(18)
Два румънски производители износители са поискали нормалната стойност да бъде определена на месечна база, поради инфлацията в Румъния през периода на разследването. Този метод е използван през временния стадий за всички румънски производители износители.
(19)
След въвеждане на временните антидъмпингови мита, този подход е бил преразгледан. Разследването е показало, че последствията от инфлацията не оправдават изчисляването на месечни нормални стойности. Постоянна практика на службите на Комисията е да определят средни нормални стойности за периода на разследването, освен при особени обстоятелства, като хиперинфлация, например. Не такъв е бил случаят с Румъния, обаче.
(20)
Следователно е сметнато за подходящо да се определи нормалната стойност за всеки румънски производител износител на окончателния стадий, на базата на средната цена, платена на вътрешния пазар през периода на разследването.
(21)
Промишлеността на Общността е изтъкнала, че за определяне на маржа на печалбата, използван за определяне на нормалните стойности за българските, естонските и литовски производители износители, е трябвало да се използва минималната печалба от инвестирания капитал, „необходима при обичайни условия за осигуряване на търговската дейност в сектора на уреята в средносрочен план“. Тя е посочила, че маржовете на печалбата в тези страни глобално не могат да бъдат надеждни, поради „интерференциите“ на плановата икономика върху счетоводните методи, използвани от заинтересованите дружества.
(22)
При разследването не е открито никакво доказателство, нито информация за това, че счетоводните отчети на тези дружества не са надеждни и че следователно не богат да бъдат използвани за определяне на маржа на печалбата. Следователно, единствената възможност за службите на Комисията е била да определят нормалните стойности, съгласно разпоредбите на член 2, параграфи 3 и 6 от основния регламент. Маржовете на печалбата са били следователно определени съгласно член 2, параграф 6, букви б) и в) от основния регламент, а именно, за заинтересования литовски производител износител, на базата на печалбата, реализирана за същата обща категория стоки, произведени и продадени на вътрешния пазар, а що се отнася до България и Естония, на базата на всеки друг разумен метод, а именно въз основа на среднопретегления марж на печалбата, установен за останалите производители износители, оказали съдействие по настоящата процедура.
(23)
При все това, маржът на печалбата, определен съгласно член 2, параграф 6, буква в) от основния регламент, на базата на среднопретеглените маржове на съдействалите производители износители с вътрешни продажби с печалба, е бил преразгледан. След приключване на процедурата, отнасяща се до вноса на урея с произход от Египет, египетските производители износители са били изключени от изчисленията на средния марж на печалбата.
(24)
След направените забележки от страна на естонския производител износител, маржът на печалбата, използван за конструиране на неговата нормална стойност е бил преизчислен. Преразглеждането на временните заключения е показало, че използваният марж на печалбата (изчислен на базата на продажбата на други продукти от дружеството) трябва да бъде преразгледан, доколкото тези продукти не могат да бъдат смятани за част от общата категория на разглеждания продукт (в случая - торове). Поради това, при липса на достатъчно продажби при обичайни търговски условия и поради липса на други естонски производители износители на разглеждания продукт и/или на продажби на стоки от същата обща категория, осъществени от заинтересованото естонско дружество, е бил приложен друг разумен метод на окончателния етап, на основание член 2, параграф 6, буква в) от основния регламент. В този случай, маржът на печалбата се основава на среднопретегленият марж, изчислен за другите заинтересовани производители износители, оказали съдействие (както и за българския производител износител, виж съображение 22).
(25)
Литовския производител износител е оспорил използването на разходите за продажба, административните разходи и другите общи разходи, както и съответната печалба, свързани с производството и продажбата на амониев нитрат, за целите на конструиране на нормалната стойност. Той е изтъкнал, че уреята и амониевият нитрат представляват различни торове, продавани в условия на конкуренция и на различни пазари, с различни производствени процеси, търсене, продажни цени и разходи.
(26)
Доколкото в Литва има само един производител на урея и поради липса на представителни продажби на вътрешния пазар, е възможно да се приложи член 2, параграф 6, буква б) от основния регламент за определяне на разходите за продажба, административните и другите общи разходи, както и печалбата. Освен това, и уреята и амониевият нитрат са азотни торове и макар производственият им процес да се различава в известна степен, те са включени в една и съща обща категория стоки по смисъла на основния регламент. За да се отговори напълно на повдигнатия аргумент, по отношение на конкуренцията, пазарите и търговските ситуации не се различават особено (един единствен производител, конкурентен внос). С оглед на гореизложеното е взето решение за запазване на временното определение.
(27)
Поради липса на забележки на заинтересованите страни и на каквато и да е констатация, която би обезсилила временните заключения, се потвърждават експортните цени на заинтересованите производители износители, определени на временния етап.
(28)
В резултат на направените забележки от страна на либийския производител износител относно изчисляването на товаро-разтоварните работи при износа на разглеждания продукт за Общността, Комисията е преразгледала изчисленията си и е открила грешка, която е била надлежно изправена.
2. Страни без пазарна икономика
(29)
Белоруският производител износител е направил възражение за това, че Комисията не го е третирала като страна, оказала съдействие на процедурата. Дружеството твърди, че е представило на Комисията всички искани от нея данни и смята, че не е било третирано от нея като съдействала страна, за да бъде лишено от правата, свързани с този статут, а именно от възможността да представи предложение за доброволна гаранция.
(30)
По време на настоящото разследване, фактът, че дружеството не е предоставило исканата информация за определяне на подлежаща на проверка експортна цена, е довел до прилагането на правилото, установено в член 18 от основния регламент за страните, които не са съдействали и следователно, до частичното използване на „наличните данни“, в случая, цифровите данни за износа, представени от Евростат.
(31)
Отбелязано е все пак, че за разлика от твърденията на дружеството, частичното прилагане на член 18 по никакъв начин не го лишава от правата му на заинтересована страна, и в случая, от правото му за бъде информирано, да прави устни и писмени забележки, да има достъп до неповерителните преписки и да представя предложение за доброволни гаранции.
(32)
Както това е подчертано в съображения 118-130 от временния регламент, съгласно член 2, параграф 7, буква б), от основния регламент, три украински дружества са поискали да се ползват от статута на пазарна икономика, изтъквайки, че условията на пазарна икономика са преобладаващи по отношение на производството и продажбата на разследваната подобна стока. Припомня се, че на две от тези дружества е предоставен такъв статут. Украинският производител износител, на когото този статут е бил отказан, е оспорил заключенията на Комисията, свързани с евентуална намеса на държавата.
(33)
Промишлеността на Общността отново е потвърдила своето искане украинските дружества, които произвеждат и продават азотни торове, и по-специално урея, да се ползват от значителното участие на държавата и че поради това, на общо основание нито една от тях не би трябвало да се ползва от статута на пазарна икономика. Тя е посочила в частност, че украинският пазар на торове се характеризира с наличието на договори за работа на ишлеме, с верижни бартерни споразумения и с поемане от държавата на разходите за енергия, електричество и транспорт, и че всички тези фактори са несъвместими с пазарната икономика.
(34)
Тези аргументи, повдигнати от производителите-износители и производителите на Общността са били споменати в съображения 118-130 от временния регламент. Но следва все пак да се добави, че договори за работа на ишлеме по дефиниция не са несъвместими със статута на пазарна икономика, доколкото не могат задължително да бъдат смятани за типични за държавното участие. Участието на държавата в транспортните разходи е взето предвид чрез използване на тарифите, приложими в страната аналог. Нито един елемент не доказва, че разходите за енергия и за електричество са предмет на значително изменение, поради участието на държавата, нито че не отразяват широко пазарните стойности. Освен това, енергийните разходи и тези за електричество не са значителни елементи в производството на урея, ако се сравнят с разходите за природен газ.
(35)
Промишлеността на Общността е възразила на решението да се предостави индивидуално третиране на един от украинските производители износители, подчертавайки, че държавното участие в това дружество е позволявало значителната намеса на държавата.
(36)
При все това, тя не е привела никаква нова информация, нито доказателство за това, че твърдяното държавно участие е позволило заобикаляне на въведените мерки; искането следователно е било отхвърлено. Заключенията, изложени в съображение 132 от временния регламент следователно се потвърждават.
(37)
Както е изложено в съображения 133-135 от временния регламент, три украински дружества прилагат договори за работа на ишлеме. Припомня се, че съгласно украинското законодателство, доставчикът на суровините запазва собствеността си върху завършения продукт, а предприятието, което извършва преработката не придобива никакво право на собственост върху стоките.
(38)
Разследването е показало, че едно от дружествата, които са се ползвали от статут на пазарна икономика не може да бъде смятано за производител износител на разследваната стока. Това дружество е имало трайни делови отношения с друго дружество, установено в трета страна. В рамките на тези отношения, дружеството в третата страна е било условно единствен доставчик на суровини по силата на договорите за работа на ишлеме (и е било собственик на стоките през целия производствен процес). Това дружество е било също активен участник в експортните продажби на разглеждания продукт. Тези факти ясно показват, че връзката между двете дружества е надхвърляла рамките на обичайните връзки между купувач и продавач.
(39)
Поради липса на съдействие от страна на свързания доставчик на газ, не е било възможно да се установят нито общите разходи за производство, нито платената или за плащане износна цена, а още по-малко те да бъдат проверени. Следва да се отбележи също така че въпреки наличието на някои данни за експортните цени за първия независим купувач, не е било възможно тези данни да бъдат проверени и следователно, те не са били използвани за определяне на дъмпинговия марж. При липса на съдействие от страна на свързания доставчик (законен собственик на суровината и на завършената продукция), нито нормална стойност, нито експортната цена на украинското дружество не са могли да бъдат надеждно определени. Следователно, не е било възможно да се определи индивидуалният дъмпингов марж на това дружество.
(40)
Друго украинско дружество, което не се е ползвало със статут на пазарна икономика, нито с индивидуално третиране, е осъществило всичките си експортни продажби в рамките на договори за работа на ишлеме. При липса на съдействие от страна на неговия доставчик на газ и при липса наекспортни цени за първия независим купувач, които могат да бъдат проверени, цените по тези сделки са определени по метода, изложен в съображение 66 по-долу, за целите на изчисляването на дъмпинговия марж в национален мащаб.
(41)
И накрая, трето дружество е осъществило част от продажбите си, както на вътрешния пазар, така и от експорт, в рамките на договори за работа на ишлеме. Също така, при липса на съдействие от страна на неговите доставчици и при липса на цени за първия независим купувач, които да могат да бъдат проверени, единствената възможност за службите на Комисията е била да не вземат предвид всички продажби, осъществени в рамките на тези договори. Останалите продажби на вътрешния пазар са били все още представителни, както това е установено в съображение 138 от временния регламент.
(42)
Две други украински дружества, осъществили също продажби в рамките на договори за работа на ишлеме и чиито доставчици на газ също са отказали да окажат съдействие, все пак са изтъкнали, че представените от тях данни за продажби са били точни и надеждни и че са представили достатъчно доказателства, за да бъдат взети предвид тези сделки, с оглед определянето на нормалната стойност или на експортната цена.
(43)
По време на проверката на място е било констатирано, че нито фактурираните цени, нито плащанията, отнасящи се до уреята, не фигурират в счетоводните книги на тези дружества. При липса на съдействие от страна на доставчиците на газ, в чиито счетоводни отчети би трябвало да фигурират при обичайни условия тези данни, и при липсата на какъвото и да е доказателство за реално извършени плащания по тези сделки, предоставената информация не е могла да бъде проверена и следователно не е приета.
i) Страна аналог
(44)
Три украински производители износители са изтъкнали, че тяхната нормална стойност не е трябвало да бъде определена на базата на цените на вътрешния пазар и на разходите в страна аналог, а на базата на продажбите на вътрешния пазар на украински производител износител, ползвал се със статут на пазарна икономика.
(45)
Постоянна практика на службите на Комисията, съгласно член 2, параграф 7, буква б) от основния регламент, е да определят нормалната стойност въз основа на параграфи 1-6 от член 2 от основния регламент единствено за производителите, които са в състояние да докажат, че действат при пазарни условия. За всички останали производители от същата страна, нормалната стойност се определя на базата на член 2, параграф 7, буква а), а именно, на базата на цената или конструираната стойност в трета страна с пазарна икономика, или на всяка друга разумна база, предвидена в този член. Следователно, нищо не оправдава промяна на временните заключения в това отношение.
(46)
Белоруският производител износител, трима украински производители износители, правителствата на Беларус и на Украйна и едно сдружение на вносители са направили възражение относно избора на САЩ като страна аналог, изтъквайки, че Литва е по-подходяща трета страна с пазарна икономика.
(47)
Тези страни са посочили, че САЩ не са подходящ избор, поради високите цени на газа в тази страна, които водели до изменение в цените на уреята, разликите в икономическото развитие на тази страна и това на Беларус и на Украйна, и на разликите в размерите на техните пазари. Фактът, че само един американски производител е оказал съдействие също е бил представен като аргумент срещу избора на САЩ като трета страна с пазарна икономика. Тогава Литва е била предложена като най-подходяща страна аналог. Изтъкнато е било, че обемът урея, произведен в Литва е представителен по отношение на обема на износа на урея с произход от Украйна и Беларус за Общността през периода на разследването. Заявено е било, освен това, че Литва е отворен и конкурентен пазар, освободен от вносни мита, и с равен достъп до природен газ, където производственият процес е сходен на този в Беларус и в Украйна. Фактът, че в Литва има само един производител на урея е бил сметнат без значение от страните, доколкото Литва, подобно на други страни, в които има само един производител на разглежданата стока, вече е била използвана в предишни разследвания за стоки от същата категория.
(48)
Службите на Комисията са разгледали внимателно всички аргументи и са стигнали до следните заключения:
(49)
Докато на американския пазар оперират десет производители на урея, срещу пет в Украйна, в Литва има само един. Макар САЩ да са въвели антидъмпингови мита върху вноса на разглежданата стока с отправна страна бившия Съветски съюз, значителни количества урея се внасят от други страни (над един милион тона). Разследването е показало, че въпреки че никакво антидъмпингово мито не е наложено върху вноса на урея от Литва, този внос остава много слаб. САЩ са широк пазар за уреята (над 10 милиона тона годишно), докато литовският пазар практически не съществува. Поради това, продажбите на урея на литовския пазар през периода на разследването са били минимални и, според предоставената от литовския производител информация, не са осъществени в рамките на обичайни търговски операции. Направеното заключение е, че американският пазар на урея е силно конкурентен по отношение на литовския. И накрая, за разлика от положението в Литва, американските продажби на вътрешния пазар са представителни спрямо износа на Беларус и на Украйна за Общността.
(50)
Фактът, че само един американски производител е оказал съдействие по настоящото разследване, с нищо не променя посочените по-горе заключения. Цените, прилагани от този производител, използвани за определяне на нормалната стойност, са били фактически предмет на описаната по-горе конкуренция. Количествата, продавани от този единствен производител дори са представителни спрямо целия обем на износа от Беларус и Украйна за Общността.
(51)
В отговор на повдигнатия аргумент относно сходството на достъпа до природен газ, основната суровина при производството на урея, службите на Комисията са разгледали също така и снабдяването на производителите. Било е потвърдено, че докато американският производител се е снабдявал с природен газ от няколко доставчика, подобно на украинските производители, литовският се е снабдявал само от един доставчик и не е разполагал с друг източник на снабдяване. От друга страна, САЩ, както и Украйна, са едновременно производители и вносители на природен газ, докато Литва не разполага с никакъв собствен ресурс от природен газ.
(52)
Комисията е сравнила също така производствените процеси, прилагани в САЩ с прилаганите в Беларус и в Украйна и е заключила, че технологията, използвана от американския производител е била поне толкова ефективна, колкото и използваната от производителите на Беларус и Украйна.
(53)
Било е заявено също така че Литва е трябвало да бъде използвана като страна аналог, защото е била подложена на същото разследване.
(54)
Комисията отбелязва, че съгласно член 2, параграф 7 от основния регламент трета страна с пазарна икономика, предмет на същото разследване, може да бъде посочена за страна аналог. Но поради причините, изложени в съображения 49-51, Литва не е била сметната за подходяща страна аналог за целите на настоящото разследване.
(55)
Както вече е било посочено в съображение 107 от временния регламент, високите разходи за природен газ в САЩ през периода на разследването са били преразгледани. Тези разходи са били следствие на специфична за САЩ пазарна ситуация през този период. Преизчислението е свело цената на газа до равнище, сравнимо с това за другите дружества, съдействали на настоящата процедура.
(56)
Промишлеността на Общността е одобрила избора на САЩ за страна аналог. Тя е изтъкнала обаче, че цените на газа в САЩ са се увеличили слабо и че не е трябвало да се допусне преизчисление в това отношение. Макар да е вярно, че най-значителното увеличение на цените на газа е било през второто полугодие на 2000 г., т.е. след периода на разследването, през втората част на периода на разследването е било установено, че цената на природния газ вече е била необичайно и специфично завишена. Сметнато е следователно, че извършеното преизчисление е било оправдано.
(57)
Поради всички изброени по-горе причини, заключението е, че САЩ е подходяща страна аналог с пазарна икономика и че този избор е бил разумен. Така че нормална стойност, определена на базата на продажбите на вътрешния пазар, реализирани в САЩ в рамките на обичайни търговски операции, с разумен, но не прекомерно завишен марж на печалбата, отговаря напълно на изискванията на член 2, параграф 7, буква а) от основния регламент.
ii) Нормална стойност за дружествата, ползващи статут на пазарна икономика
(58)
Украинското дружество, на което практически всички продажби са осъществени в рамките на договори за работа на ишлеме, е изтъкнало, че определянето на неговата нормална стойност е трябвало да вземе за база продажбите му на вътрешния пазар. Тъй като това не е направено, то е предложило на Комисията да използва нормалната стойност на украински производител износител, ползващ се със статут на пазарна икономика или да конструира нормалната стойност на базата на нейните собствени данни.
(59)
При липса на съдействие от страна на свързания доставчик на газ, е било направено заключението, че това украинско дружество не може да бъде смятано за производител износител на урея (виж съображения 38 и 39 за повече подробности). Следователно, не е била определена никаква нормална стойност.
(60)
Както това е било посочено в съображение 138 от временния регламент, Комисията е разгледала освен това дали са необходими преизчисления на други ценови фактори, като амортизационните разходи на украинския производител износител, чиято нормалната стойност е била определена въз основа на неговите собствени данни.
(61)
Направеното сравнение между амортизационните разходи, включени в разходите за производство на различните производствени мощности на съдействалия производител от страната аналог и амортизационните разходи на украинския производител показва известни разлики. Тези разлики обаче може да са резултат на много фактори и във всички случаи не са достатъчни да оправдаят преизчисляване на разходите на украинския производител. Освен това, след като нормалната стойност за този украински производител е определена на базата на неговите продажби на вътрешния пазар, всяка промяна на разходите за производство би имала евентуално незначително въздействие. Следователно не е извършено никакво преизчисление.
(62)
Две украински дружества, чиито експортни продажби са били осъществени в рамките на договори за работа на ишлеме и следователно са били изключени от изчисленията относно дъмпинга, са изтъкнали, че тяхната експортна цена е трябвало да бъде конструирана на базата на фактурираната на чуждите клиенти стойност на операцията на преработване, плюс разходите за газ, платени от тях или от друг производител износител в Украйна, както и с разумен размер печалба.
(63)
За едно от дружествата, поради несъдействието на свързания доставчик на газ, не само, че цените на експортните му продажби не са подлежали на проверка, но и самото дружество не е смятано за производител износител на урея (виж съображения 38 и 39 за повече подробности). Следователно, за него не е определен никакъв дъмпингов марж.
(64)
Що се отнася до другото дружество, предложеният метод противоречи на член 2, параграф 9 от основния регламент. Целта на този член не е да предлага алтернативни методи за определяне на експортните цени при несъдействие, а да отчита намесата при експортните продажби на свързан вносител в Общността или съдружник на производителя износител. Предложеното конструиране от украинските дружества, за разлика от разпоредбите на член 2, параграф 9 от основния регламент, не се базира на продажна цена за независима страна. То използва обаче, като отправна точка, разходи за производство (метод, използван за конструиране на нормалните стойности, а не на експортните цени). Следователно искането е отхвърлено.
(65)
Трето украинско дружество, също осъществило всичките си експортни продажби в рамките на договори за работа на ишлеме, е изтъкнало, че е трябвало да се използва средната експортна цена на други украински производители износители, а не най-ниските експортни цени.
(66)
Няма обаче никакво основание да се смята, че средната експортна цена на други украински производители износители е по-точна. Постоянна практика на службите на Комисията, в случай на несъдействие, е да използват среднопретеглената експортна цена на сделките, осъществени при най-ниски експортни цени, която същевременно представлява голяма част от износа при цени, които могат да бъдат проверени.
(67)
Две украински дружества и едно от Беларус са заявили, че Комисията е трябвало да им предостави съществена информация, за да могат да изтъкнат естествените си предимства при сравнение.
(68)
Доколкото само едно американско дружество е съдействало на процедурата, никаква специфична информация, отнасяща се до подробности за неговото производство и продажби не може да бъде съобщена, без да се накърнят правилата за поверителност. Достъпни са други съществени данни (географско разположение, достъп до суровини, и др.). Службите на Комисията са анализирали наличната информация и са направили по собствена инициатива необходимите преизчисления. Припомня се, че е било установено, че цените на природния газ са били необичайно завишени през периода на разследването в САЩ и че извършеното преизчисление на цената на газа, използван от съдействалото американско дружество е позволило тази цена да бъде доведена до равнище, сравнимо с това на другите дружества, съдействали на настоящото разследване.
(69)
Три украински дружества и дружеството от Беларус са възразили срещу факта, че Комисията е извършила преизчисление на експортната цена с оглед на транспортните разходи на базата на действащите в страната аналог цени на железопътния транспорт. Било е заявено, че е трябвало да бъдат използвани цените на украинския железопътен транспорт или тези в Литва.
(70)
Цените на железопътния транспорт в Украйна и Беларус, страни, които все още не действат в условията на пазарна икономика, се определят от държавата и следователно не може да се приеме, че те отразяват обичайните пазарни цени. Постоянна практика на службите на Комисията е да основават преизчисленията за този вид вътрешен транспорт за страните, посочени в член 2, параграф 7 от основния регламент, на проверени данни за страната аналог, когато има такива. Освен това е било изрично посочено, при предоставянето на статут на пазарна икономика на някои заинтересовани украински дружества, че някои ценови фактори могат да бъдат коригирани, за да бъдат съобразени с нормалната стойност на пазара. Следователно, няма основания за никаква промяна на временните заключения.
(71)
Било е заявено също така, че е трябвало да бъдат приложени по-ниски цени, тъй като украинските производители износители са използвали собствени вагони, за да експедират големи количества стока и са поемали разходите по връщането обратно на празните вагони.
(72)
Предоставената информация от производителя в страната аналог са показали основателността на преизчисление във връзка с използването на вагони, собственост на дружествата. Изчисленията са били приведени в съответствие с това.
(73)
Дружествата от Украйна и от Беларус са заявили, че извършеното преизчисление във връзка с физическите разлики между уреята на зърна, продавана на вътрешния пазар на страната аналог и уреята на гранули, продавана от тях, е трябвало да се базира на установените разлики в цената на пазара на Общността.
(74)
При все това, доколкото преследваната цел е да се определи нормална стойност за уреята на гранули на пазара на страната аналог, преизчислението трябва да почива на установената разлика в цените на същия този пазар. Преизчислението следователно е извършено на базата на установените разлики в цените на американския пазар. Да се използва пазара на Общността не изглежда уместно, защото разликата в цените на този пазар вероятно ще бъде повлияна от дъмпинговите практики. Следователно, искането се отхвърля.
(75)
Две украински дружества и дружеството от Беларус са поискали също така преизчисление във връзка с разликите в търговските етапи, изтъквайки, че са продавали разглежданата стока само на продавачи на едро.
(76)
Украинските производители износители и тези от Беларус са продавали разглежданата стока на продавачи на едро. Съдействалият производител от страната аналог също е продавал разглежданата стока на продавачи на едро. Част от продажбите му на вътрешния пазар обаче са осъществени на производители на смеси. Задълбоченият анализ на дейностите и цените е показал, че искането не е основателно.
3. Дъмпингови маржове на разследваните дружества
(77)
След въвеждането на временните мита, Комисията е проверила дали разходите за превоз, посочени от литовския производител износител, но платени от вносителите, са точни. Било е установено, че тези разходи са били надценени по отношение на информацията, предоставена от вносителите и държавните цени за същите отсечки. Размерите на разходите за превоз са били преразгледани с оглед на това и са били използвани реалните разходи.
(78)
В резултат на забележките, направени от естонския производител износител относно несъответствието при преизчислението на предварителния етап на стойността CIF на недекларираните продажби, използвана за определяне на дъмпинговия марж върху тези продажби, Комисията е разгледала въпроса по-задълбочено и е решила да преразгледа използвания метод. Извършеното преизчисление на предварителния етап е било отменено. Въпреки това, при липса на надеждни данни, представени от дружеството, Комисията е решила да използва за своите заключения данните на Евростат, тъй като те са най-добрите възможни.
(79)
На предварителния етап Комисията е извършила преизчисление на стойността CIF за белоруския производител износител за целите на изчисляването на дъмпинговия марж. Това преизчисление е било отменено, тъй като е било извършено неправилно.
(80)
Окончателните дъмпингови маржове, представляващи процентно изражение на цената CIF при внос до границата на Общността, са следните:
Беларус
Всички дружества:
67,3 %
България
- Химко AД:
90,3 %
- Други:
90,3 %
Хърватия
- Petrokemija d.d.:
72,9 %
- Други:
72,9 %
Естония
- JSC Nitrofert:
37,4 %
- Други:
37,4 %
Либия
- National Oil Corporation:
48,8 %
- Други:
48,8 %
Литва
- Joint Stock Company Achema, Jonava:
10,0 %
- Други:
10,0 %
Румъния
- S.C. Amonil S.A., Slobozia:
20,1 %
- Petrom S.A. Sucursala Doljchim Craiova, Craiova:
40,7 %
- Sofert S.A.., Bacau:
25,2 %
- Други:
40,7 %
Украйна
- Cherkassy Azot, Cherkassy:
21,1 %
- Dnipro Azot, Dniprodzerzhinsk:
66,3 %
- Други:
82,1 %.
Г. ЩЕТА
1. Определение на промишленост на Общността
(81)
Няколко заинтересовани страни отново са изтъкнали, че производителите на Общността, закупили и внесли урея от страните, обхванати от настоящата процедура трябва да бъдат изключени от определението „Промишленост на Общността“.
(82)
Съгласно съображение 156 от временния регламент, обикновено тези закупени количества са били малки и са били предназначени за покриване на прекъсвания в снабдяването, поради дейности по поддръжката. Единственото дружество, закупило по-значителни количества, представляващи около 20 % от собственото му производство през периода на разследването, е имало за цел по това време да допълни гамата от продукти. Разследването е установило, че това дружество е било преди всичко производител на урея, а не вносител и че следователно не е имало никаква основателна причина то да бъде изключено от определението „Промишленост на Общността“. Във всички случаи, подобно изключване не би повлияло значително върху заключенията по този случай, нито върху размера на въведените мита.
(83)
Следователно, заключенията, изложени в съображение 157 от временния регламент се потвърждават.
2. Потребление в Общността
(84)
При липса на нови елементи, свързани с потреблението в Общността, заключенията, изложени в съображения 158 и 159 от временния регламент се потвърждават.
3. Внос от заинтересованите страни
(85)
Било е изтъкнато, че вносът на урея с произход от Румъния не е трябвало да се кумулира с вноса от други страни, включени в настоящата процедура. Искането се позовава на факта, че промените на вносния обем и пазарните дялове са били различни през разглеждания период.
(86)
В съображение 162 от временния регламент е отбелязано следното:
-
внесените количества от всички разглеждани държави са били значителни и много над процента, посочен в член 5, параграф 7 от основния регламент,
-
установените дъмпингови маржове са надвишавали de minimis и всички производители износители са прилагали цени, по-ниски от тези на промишлеността на Общността,
-
цените на вносния урея, както и на произведената в Общността значително са спаднали през разглеждания период.
(87)
Обемът на количествата урея, внасяни от Румъния нараства заедно с цените на пазара на Общността, което говори за наличието на връзка между прилаганите цени и обема на количествата, внасяни от Румъния през разглеждания период. През 1999 г., когато цените са достигнали най-ниското си ниво, на практика липсва внос от Румъния. Това доказва наличието на прозрачност на цените на пазара на урея в Общността. Това дава също така основание да се предполага, че румънските износители ще се оттеглят от пазара, когато цените паднат прекалено. Въпреки това, в резултат на частичното покачване на цените между 1999 г. и периода на разследването (съображение 164 от временния регламент), румънският внос значително се е увеличил, достигайки 2,3 % от пазара през периода на разследването. Сред разглежданите страни, Румъния е била през този период четвъртият износител на разглежданата стока за Общността.
(88)
Но тази тенденция при вноса не е специфична за Румъния. Вносът от няколко от разглежданите страни също е спаднал забележително по подобен начин между 1996 г. и 1999 г., след което значително се е увеличил на пазара на Общността през периода на разследването. Този ръст е осъществен чрез непрекъснато нарастване от година на година на общия обем на вноса от заинтересованите страни през разглеждания период. Единствено разпределението между заинтересованите страни се променя, в зависимост от прилаганите цени. Това отново свидетелства за конкуренцията между внасяните стоки, но не е основание вносът от Румъния или от която и да е друга от останалите заинтересовани страни да не се кумулира с останалия внос.
(89)
Поради всички изложени по-горе причини се приема, че критериите, изложени в член 3, параграф 4 от основния регламент са изпълнени. Следователно, заключенията, изложени в съображение 162 от временния регламент се потвърждават.
(90)
При липса на нови елементи, отнасящи се до обема и цените на внасяните стоки от заинтересованите страни, временните заключения се потвърждават.
(91)
За целите на временните заключения, занижената стойност на цените е определена чрез сравнение на цените на износителя до границата на Общността, стоката доставена на кея с платени мита, от една страна и проверените цени от завода на производителите на Общността, от друга. Сравнението е направено за урея на зърна, на гранули, в насипно състояние и на чували.
(92)
Известен брой страни, сред които няколко производители износители, са посочили, че цените на производителите от Общността, използвани за сравнение, е трябвало да имат за база среднопретеглената цена на промишлеността на Общността, а не цената, изчислена на ниво индивидуален производител. Изтъкнато е било, че подобен метод има за ефект изкуствено увеличаване на маржа, с намаление до нула на нивото на производителя на Общността.
(93)
На първо място трябва да се отбележи, че използването на занижена стойност или на сравнение на цените е показател за щета, който, по смисъла на член 3, параграф 3 от основния регламент, има за цел да се установи „дали за дъмпинговият внос се установява значително занижаване на цената, спрямо цената на подобна стока на промишлеността на Общността или този внос е имал за ефект да намали значително цените“.
(94)
Вярно е, че не всички вносни цени на разглежданите страни са по-ниски от прилаганите от различните производители в Общността. Независимо от това, значителен обем експортни продажби са извършени при цени по-ниски от тези на промишлеността на Общността. Следва да се отбележи също така че пазарът на урея на Общността е, както силно прозрачен, така и много чувствителен на промените на цените.
(95)
След допълнителен анализ, се е оказало, че за разглежданите страни, вносният дял по дружества с цена по-ниска от тази на промишлеността на Общността е бил между 0 и 56 %, като средната стойност на целия внос е била 46 %. Степента на занижаване на стойността е била до 17 %. При този анализ не е било използвано намаляването до нула. поради проблеми със съдействието на производителя износител от Беларус (съображение 113 от временния регламент) и на този от Естония (съображение 58), не е било възможно да се извърши това сравнение на цените на тези дружества. Нищо обаче не дава повод да се смята, че техните резултати са щели да бъдат различни.
(96)
Следва освен това да се отбележи, че промишлеността на Общността е регистрирала загуби през периода на разследването (съображение 175 от временния регламент), тъй като цените ѝ са паднали през този период. Що се отнася до дружеството, за което не е установено никакво занижаване на стойността спрямо продажната цена в Общността, се е оказало, че то е било под разходите за производство в Общността, увеличени с разумната печалба за промишлеността на Общността.
(97)
Следователно, окончателно установено е, че производителите-износители на заинтересованите страни силно са занижили цените си, а цените на пазара на Общността значително са паднали през периода на разследването.
(98)
Няколко възражения са внесени по отношение на изчисленията за премахване на щетата. Те са изложени подробно в съображения 114-116 и 121-123. Освен това се потвърждава фактът, че когато са били разрешени подходящи преизчисления, те също са били взимани предвид при прилагане на занижена стойност.
4. Ситуация на промишлеността на Общността
(99)
След допълнителна проверка на двама производители на Общността, се е оказало, че някои показатели за щета са се променили в абсолютно изражение. Независимо от това, тези изменения не са били достатъчни, за да повлияят чувствително на развитието на показателите за щета през разглеждания период, нито да променят временните заключения. С оглед на изложеното по-горе, временните заключения за причинена материална щета на промишлеността на Общността се потвърждават.
Е. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
(100)
Няколко заинтересовани страни отново са подчертали, че щетата, претърпяна от промишлеността на Общността не е била причинена от дъмпингов внос, а по-скоро от излишък в предлагането на урея на световния пазар. Това се доближава до твърдението, че щетата, претърпяна от промишлеността на Общността е резултат на спада на нейните експортни продажби, който се е отразил отрицателно на продажбите на пазара на Общността.
(101)
Трябва да се отбележи по този повод, че оценката на положението на промишлеността на Общността се основава на данни за продажбите на разглежданата стока на пазара на Общността. Следователно, евентуалните отрицателни ефекти върху намаляването на експортните продажби са изключени от споменатия анализ на щетата.
(102)
Освен това, за разглеждания период, експортните продажби на промишлеността на Общността са отбелязали спад с 337 000 тона, докато продажбите ѝ на пазара на Общността са се увеличили с 172 000 тона. При трудните за експорта условия, промишлеността на Общността е успяла да покрие половината от загубите си в експорта, благодарение на пазара на Общността.
(103)
Същевременно, потреблението в Общността се е увеличило с 1,25 милиона тона, вносът на ниски дъмпингови цени се е увеличил с 867 000 тона (съображение 163 от временния регламент) и промишлеността на Общността е загубила 10,3 % от пазара на Общността (съображение 173 от временния регламент). Неспособността на промишлеността на Общността да извлече полза от развиващия се вътрешен пазар, докато експортът ѝ спада, не само че не е в основата на тази ситуация, а доказва наличието на щета, причинена от дъмпинговия внос.
(104)
Следователно, излишъкът в предлагането и загубата от експортни продажби биха могли да имат ефект само върху промишлеността на Общността (ограничена загуба от разходи за производство), докато дъмпинговият внос е пречел тя да се възползва пълноценно от експанзията на пазара на Общността. Направено е следователно заключението, че влиянието на твърдяното свръхпредлагане и спадът на експортните продажби на промишлеността на Общността, разгледани поотделно, не са достатъчно основание за прекъсване на причинно-следствената връзка между дъмпинговия внос и значителната щета, претърпяна от промишлеността на Общността. Следователно заключенията в съображения 197 и 198 от временния регламент се потвърждават.
Ж. ИНТЕРЕС НА ОБЩНОСТТА
1. Вносители/търговци
(105)
След публикуването на временния регламент не е получена никаква забележка от страна на съдействалите вносители. Едно сдружение на вносители обаче е изтъкнало, че въвеждането на антидъмпингови мерки противоречи на интересите на вносителите на урея, загрижени за просперитета на селскостопанския сектор.
(106)
Постоянната необходимост от внос е призната в съображение 206 от временния регламент. Дори митата да се прилагат изцяло, разходите за земеделските стопани в най-лошия случай ще се увеличат с 0,6 %. Макар че подобно увеличение може да накара някои земеделски стопани да сменят източника на снабдяване с урея, нищо не показва, че трябва да се преразгледат заключенията, изложени в съображение 206 от временния регламент.
2. Потребители
(107)
След публикуването на временния регламент, са получени забележки от австрийски, италиански, испански и британски организации на земеделски стопани. Нито една от тези страни не е възразила срещу временното заключение, според което митата биха довели най-много до увеличение на разходите за земеделските стопани от порядъка на 0,6 %, те обаче са се противопоставили на въвеждането на мерки и са отхвърлили заключението, че увеличенията на цените няма да се проявят изцяло.
(108)
Извършената проверка в земеделска кооперация е потвърдила заключението, че предлаганите мерки ще се отразят на разходите. Хипотезата, че ефектът от мерките не би трябвало да се прояви напълно почива на опита от няколко други антидъмпингови процедури. нищо не дава основание да се смята, че и при настоящата процедура няма да е така.
(109)
Макар да бе потвърдена деликатната ситуация на земеделските стопани, от това не може да се направи заключение, че ефектът от митата ще бъде от такова естество, че въвеждането на мерките би противоречало на интереса на Общността.
(110)
Никаква писмена забележка не е получена пряко от някое от съдействалите промишлени предприятия, потребители на урея. Това дава основание да се смята, че мерките не биха оказали значително влияние върху тези потребители на урея.
(111)
Едно промишлено предприятие, което също така внася и продава урея, е представило забележките си чрез асоциация на вносителите. Това дружество твърди, че въвеждането на тези мерки може да я принуди да преустанови дейността си, което би довело до загуба на 380 работни места. Независимо от това, тъй като възражението не е било внесено директно от въпросното дружество и освен това не е било подкрепено с никакви доказателства, то е било отхвърлено.
3. Заключение, относно интереса на Общността
(112)
При отсъствие на нови елементи, свързани с интереса на Общността, заключенията, изложени в съображение 219 от временния регламент са потвърдени.
З. ОКОНЧАТЕЛНИ АНТИДЪМПИНГОВИ МЕРКИ
1. Ниво на елиминиране на вредите
(113)
За целите на временните заключения, занижената стойност спрямо разходите за производство, увеличени с разумна печалба е определена чрез сравнение на цените на износителя до границата на Общността, стоката доставена на кея с платени мита, от една страна и проверените целеви цени от завода на производителите на Общността, от друга. Сравнението е направено от дружеството между уреята на зърна, на гранули, в насипно състояние и на чували.
(114)
Няколко производители износители са изтъкнали, че направеното преизчисление по отношение на разходите за разтоварване, за да се стигне до цена на стоката, доставена на кея с платени мита е било недостатъчно. Било е заявено също така че маржът на вносителите (повечето от тях продавачи на едро) е трябвало да бъде взет в предвид при изчисленията, съгласно практиката при други скорошни случаи, свързани с торове.
(115)
От различни източници са били събрани допълнителни доказателства за разходите за разтоварване, по-специално от производители износители, от промишлеността на Общността и от независими вносители. Въз основа на тази информация, размерът на разходите за разтоварване е бил преизчислен.
(116)
Въпросът с предоставянето на право на преизчисление на маржа на вносителите е бил разгледан в рамките на това специфично разследване. Било е установено, че производителите-износители на урея използват няколко канала за продажба на стоките си на пазара на Общността, сред които и пряка продажба на крайния потребител. Нищо не дава основание да се предполага, че цените са се променяли в зависимост от използвания канал. Напротив, било е установено, че продажните цени обикновено не зависят от вида потребител. Също така, не е установена голяма разлика между каналите за продажба, използвани от промишлеността на Общността и използваните от производителите-износители. Следователно искането за преизчисляване на маржа на вносителите е отхвърлено.
(117)
Няколко страни, сред които болшинството от производителите-износители, са заявили, че цените на производителите от Общността, използвани за определяне на занижената стойност на цените е трябвало да имат за основа среднопретеглената цена на ниво промишленост на Общността, а не цената, изчислена на ниво индивидуален производител. Било е изтъкнато, че подобен метод има за ефект да увеличи изкуствено маржа, без да отчита евентуална отрицателно занижена стойност на цените на ниво производител на Общността. Било е изтъкнато също така че определянето на антидъмпинговите мита по метод, водещ до намаление нула противоречи на взето неотдавна решение на СТО (3).
(118)
Трябва да се отбележи, че изчисляването на занижената стойност има за цел да определи действителния размер на нанесената на промишлеността на Общността щета, в резултат на дъмпингов внос. Всяко сравнение на цени трябва да отразява икономическата действителност. Разследването е показало, че на пазара на Общността, е установена конкуренция между различните производители.износители и различните производители от промишлеността на Общността. Във връзка с това, следва да се отбележи, между другото, че съществуват значителни разлики в цените на производителите от Общността, в зависимост от географското им разположение. Размерите на дъмпинга, нанесъл щета, причинена от един производител износител на промишлеността на Общността трябва да се разглеждат съобразно с действителната ситуация на пазара и проверените данни за всяко дружество.
(119)
Едно сравнение на цените позволява да се изчисли точно пълното въздействие на всеки дъмпинг, нанасящ щета на промишлеността на Общността, без да се увеличава изкуствено нивото на занижаване на стойността в настоящия случай. Следователно искането се отхвърля.
(120)
Промишлеността на Общността е изтъкнала, че част от внасяната в Общността урея е бил под формата на „мазни“ гранули и е трябвало да бъде третиран като отделен вид урея. Тя е заявила също така че за изчисляването на занижената стойност в настоящия случай, този вид стока е трябвало да бъде сравнена с „мазните“ гранули, произвеждани в Общността.
(121)
Установено е било, че гранули с голям диаметър или „мазни“ наистина се произвеждат от промишлеността на Общността, освен тези, които някои от разглежданите държави изнасят за Общността. Но само по-големият им диаметър ги отличава от класическите гранули. Нищо не дава основание да се твърди, че разходите за производство на „мазните“ гранули са по-високи, нито че тези стоки са били продавани с добавена стойност през периода на разследването. Следователно няма никаква причина тези „мазни“ гранули да бъдат разглеждани като отделен вид на продукта.
(122)
Някои производители износители са подновили искането си за преизчисление, заради разликата в качеството на тяхната стока. Никакво доказателство обаче не е било представен във връзка с това искане. Освен това се е оказало, че пазарът не е установил проблеми, свързани с качеството на румънската урея. Искането следователно е отхвърлено
(123)
Следва да се отбележи, че при изчисляването на временния етап на цена, която не нанася щета, използваният марж на печалбата представлява 8 % от разходите, а не 8 % от оборота, както е посочено в съображение 222 от временния регламент. Някои от съдействалите страни са изтъкнали, че маржът на печалбата е трябвало да бъде 5 %, каквато е била практиката при предишните антидъмпингови процедури, свързани с азотни торове и процедурата, свързана с уреята с произход от Русия (4). От своя страна, промишлеността на Общността отново е изтъкнала, че би било по-уместно да се използва марж на печалбата в размер на 15 % от доходността на капиталовложенията.
(124)
Потвърдено е, че определянето на подходящ марж на печалбата за тази процедура е имало за основа изчисляването на такъв, марж на печалбата, какъвто промишлеността на Общността може да разумно да очаква при обичайни условия на конкуренция, без дъмпингов внос. То почива на преценка на фактите, специфични за този случай, а не за други процедури, отнасящи се за други стоки и/или за други периоди на разследване.
(125)
Поради причините, споменати в съображение 223 от временния регламент, искането да се определи печалбата въз основа на доходите от капиталовложения се отхвърля.
(126)
Въз основа на изложеното по-горе и при липса на елементи, доказващи, че определянето на марж на печалбата от 8 % е неправилно, заключенията в съображения 221-227 от временния регламент се потвърждават.
(127)
И накрая, информация, получена след публикуването на временния регламент, както и данните, проверени след това публикуване, в това число и проверената информация от други двама производители на Общността, съща са били включени в изчисленията, ако е имало такива.
2. Ниво и форма на митата
(128)
В светлината на изложеното по-горе се приема, че по силата на член 9, параграф 4 от основния регламент, окончателното антидъмпингово мито трябва да бъде въведено върху вноса от Беларус, България, Хърватия, Естония, Либия, Литва, Румъния и Украйна в размер на маржовете на щетата или на установените дъмпингови маржове, ако те са по-ниски.
(129)
По отношение на остатъчното мито, което трябва да се приложи спрямо несъдействалите производители износители, то е фиксирано в размер на най-високото мито, установено за съдействалите производители за всяка една от заинтересованите страни.
(130)
Един производител износител твърди, че за да се съблюдава съгласуваност с предишна процедура, митата би трябвало да бъдат под формата на минимална вносна цена, какъвто е случаят с уреята с произход от Русия.
(131)
Независимо от това, както е посочено в съображение 231 от временния регламент, за да се гарантира ефикасността на мерките и да се предотврати манипулация на цените, като наблюдаваната при някои предишни процедури, свързани със същата обща категория стоки, а именно торовете, окончателните мита се въвеждат под формата на специфичен размер на тон. Искането следователно е отхвърлено.
(132)
С оглед на изложеното по-горе, размерите на окончателните мита са следните:
Страна
Дружество
База на антидъмпингово мито
(%)
Временно мито
(еуро на тон)
Беларус
Единен национален марж
8,0
7,81
България
Химко АД
24,2
21,43
Други
24,2
21,43
Хърватия
Petrokemija d.d.
9,4
9,01
Други
9,4
9,01
Естония
JSC Nitrofert
11,4
11,45
Други
11,4
11,45
Либия
National Oil Corporation
12,5
11,55
Други
12,5
11,55
Литва
Joint Stock Company Achema
10,0
10,05
Други
10,0
10,05
Румъния
S.C. Amonil S.A., Slobozia
6,7
7,20
Petrom S.A. Sucursala Doljchim Craiova, Craiova
5,7
6,18
Sofert S.A., Bacau
7,6
8,01
Други
7,6
8,01
Украйна
Open Joint Stock Company Cherkassy Azot, Cherkassy
18,7
16,27
Joint Stock Company DniproAzot, Dniprodzerzinsk
9,2
8,85
Други
19,5
16,84
(133)
Индивидуалните ставки на антидъмпинговото мито, посочени в настоящия регламент са установени въз основа на заключенията на настоящото разследване. Те отразяват следователно ситуацията на заинтересованите дружества към момента на разследването. Тези митнически ставки (за разлика от митото на национално равнище, прилагано спрямо „всички останали дружества“) се прилагат само за вноса на стоката с произход от заинтересованата страна, произведена от дружествата и следователно от специално цитираните юридически лица. Тези ставки не могат да се прилагат за вносна стока, произведена от дружество, чието име и адрес не са изрично посочени в постановителната част на настоящия регламент, включително и от юридически лица, свързани с изрично посочените фирми, а за нея се прилага митото, приложимо за „всички други фирми“.
(134)
Всяко искане за прилагане на тези индивидуални ставки на антидъмпинговото мито (например, при смяна на името на дружеството или при създаване на нови производствени или търговски единици) трябва да се адресира незабавно до Комисията (5) и да съдържа всички необходими данни, и по-специално тези, които са свързани с промяна в дейността на дружеството по отношение на производството и продажбата на вътрешния и на външния пазар, като резултат, например, на смяната на името или на промяната в производствените или търговските единици. След консултиране с Консултативния комитет, Комисията ще направи, ако е необходимо, изменения на регламента, като актуализира списъка на фирмите, които се ползват от индивидуални митнически ставки.
3. Събиране на временните мита
(135)
С оглед на големите размери на установените дъмпингови маржове и на щетата, нанесена на промишлеността на Общността, е сметнато за необходимо да се съберат окончателно сумите, внесени като временно антидъмпингово мито, въведено с временния регламент до размера на окончателното мито. Ако окончателното мито е по-високо от временното мито, се събират окончателно само сумите, внесени като временно мито.
4. Доброволни гаранции
(136)
След налагането на временните мерки, производителите-износители от Беларус, Хърватия, Либия, Румъния и Украйна са предложили ценови задължения, съгласно член 8, параграф 1 от основния регламент. Производителите износители от Естония и Литва са подновили вече направените на временния етап предложения за доброволни гаранции, които са били отхвърлени, поради причините, изложени в съображения 236 и 237 от временния регламент.
(137)
Припомня се, че Комисията вече е приела доброволна гаранция от българския производител износител на временния етап на настоящата процедура (виж съображение 236 от временния регламент). Както това е посочено в съображение 128, включването на нови данни в изчисляването на окончателния размер на щетата се е отразило върху степента на отстраняване на установената щета. Минималната цена на доброволната гаранция е била съобразена с това.
(138)
След публикуването на временните заключения, промишлеността на Общността, подала възражението, се е протовпоставила на решението на Комисията да приеме доброволни гаранции от страна на българския производител износител. Било е изтъкнато в тази връзка, че заинтересованото дружество е било свързано с други износители и/или производители на азотни торове, и по-специално на урея в България, Беларус и Украйна - или че най-малкото поддържа технически и промишлени отношения с последните - и че поради това съществува голяма възможност дружеството да сключи компенсационни споразумения. Освен това, промишлеността на Общността е изказала съмнение относно способността на този производител износител да спази свързаните с доброволни гаранция задължения.
(139)
В по-общ смисъл, промишлеността на Общността е изтъкнала, че доброволните гаранции и свързаните с тях минимални цени биха били неподходяща мярка по отношение на азотните торове и в частност на уреята.
(140)
Следва да се отбележи, че промишлеността на Общността не е била в състояние да подкрепи твърденията си по отношение на българския производител износител с достатъчно доказателства. Освен това, разследването на Комисията също не е потвърдила тези твърдения, които следователно са били отхвърлени. Що се отнася до основателността на доброволни гаранции, следва да се отбележи, че трябва да се отчита на първо място конкретната ситуация, свързана със заинтересованото дружество. Така например е било установено, че въпросната фирма е произвеждала и изнасяла само урея и че в този конкретен случай, има големи шансове да се гарантира ефикасен контрол върху доброволни гаранция.
(141)
Във всички случаи, при предполагаемо или доказано нарушение или оттегляне на доброволни гаранция, може да се въведе антидъмпинговото мито, съгласно член 8, параграфи 9 и 10 от основния регламент.
(142)
Всички други получени предложения за поемане на доброволни гаранции също са били подробно анализирани. Анализът е разкрил две основни препятствия пред приемането на тези предложения за поемане на доброволни гаранция.
(143)
Заинтересованите производители износители от Литва, Румъния, Хърватия, Украйна е Либия произвеждат различни видове азотни торове и/или други химични продукти и в миналото са изнасяли редовно тези стоки за обичайни потребители (повечето от тях продавачи на едро) в Общността. Тази практика е свързана със сериозен риск от насрещни компенсации, което означава, че ценовите доброволни гаранции, каквито и да са те, официално ще бъдат спазени, но цените на другите стоки ще бъдат намалени. Всичко това би довело до лесно заобикаляне на доброволни гаранции за спазване на минимална цена за уреята и до изключително трудния контрол на този доброволни гаранции.
(144)
Освен това, някои производители (като Естония, Украйна и Беларус) са изтъкнали, че не упражняват никакъв контрол - и дори нямат никаква информация - за местоназначението и/или условията на продажба на техния износ на урея, докато официалните статистики очевидно говорят за износ на големи количества от стоката за Общността през периода на разследване. Припомня се, че поради факта, че тези дружества не са представили достатъчна информация по въпроса, Комисията е можела да използва само наличните данни, съгласно член 18 от основния регламент за да установи износните цени. Освен това някои износители (Либия, Естония) са оказали като цялоо незадоволително съдействие по време на разследването. Сметнато е, че тези факти правят необичайно висок риска, свързан приемането на доброволни гаранции и незадоволителни гаранциите за осигуряване на правилен контрол.
(145)
Поради изложените по-горе причини, е направено заключение, че няма да бъде прието нито едно от предложенията за поемане на доброволни гаранции, направени след публикуването на окончателните заключения.
(146)
Заинтересованите страни са информирани за това и причините, поради които предложената доброволна гаранция не може да бъде приета са изложени подробно на съответните износители. Проведена е консултация с Консултативния комитет,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Въвежда се окончателно антидъмпингово мито върху вноса на урея дори във воден разтвор, под кодове по КН 3102 10 10 и 3102 10 90 с произход от Беларус, България, Хърватия, Естония, Либия, Литва, Румъния и Украйна.
2. Ставката на приложимото окончателно антидъмпингово мито, преди освобождаване от митницата, към нетните цени франко границата на Общността на стоката, описана в параграф 1 по-горе е следната:
Страна на произход
Производител
Окончателно антидъмпингово мито
(еуро на тон)
Допълнителен код по TARIC
Беларус
Всички
7,81
-
България
Всички
21,43
A999
Хърватия
Всички
9,01
-
Естония
Всички
11,45
-
Либия
Всички
11,55
-
Литва
Всички
10,05
-
Румъния
S.C. Amonil S.A., Slobozia
7,20
A264
Petrom S.A. Sucursala Doljchim Craiova, Craiova
6,18
A265
Sofert S.A., Bacau
8,01
A266
Всички останали
8,01
A999
Украйна
Open Joint Stock Company Cherkassy Azot, Cherkassy
16,27
A268
Joint Stock Company DniproAzot, Dniprodzerzhinsk
8,85
A269
Всички останали
16,84
A999
3. При щета преди пускането в свободно обращение на стоките, когато платената или дължимата цена се изчислява пропорционално за целите на определянето на митническата стойност, съгласно член 145 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 22 юли 1993 г. за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета относно създаване на Митнически кодекс на Общността (6), размерът на антидъмпинговото мито, изчислен въз основа на посочените по-горе размери се намалява пропорционално на действително платената или дължима цена.
4. Освен ако не е указано друго, се прилагат действащите митнически разпоредби.
Член 2
1. Внасяните стоки се освобождават от антидъмпинговите мита, наложени с член 1, ако са произведени и директно експортирани (т.е. превозени и фактурирани) за първия независим потребител в Общността, в качеството му на вносител, от посоченото по-долу дружество, представило приети от Комисията доброволни гаранции, ако тези стоки са внесени, съгласно разпоредбите на параграф 2.
Страна
Дружество
Допълнителен код по TARIC
България
Химко АД, Шосе за Мездра, 3037 Враца
A272
2.
а)
При представяне на декларация за пускане в свободно обръщение по силата на доброволни гаранции, за освобождаването от антидъмпингово мито се изисква представяне през митническите органи на държавите-членки редовно издадена търговска фактура от фирмата, посочена в параграф 1.
б)
Тази фактура трябва да отговаря на изискванията за този вид фактури, посочени в приетия от Комисията доброволни гаранции и чиито основни реквизити фигурират в приложението.
в)
За освобождаването от мито се изисква също така декларация и представяне на митницата на стоки, точно съответстващи на описанието, дадено в търговската фактура.
3. Вносът, придружен с такава редовна фактура, се декларира под допълнителния код по TARIC от параграф 1.
Член 3
Сумите, обезпечени при налагането на временни антидъмпингови мита, наложени с Регламент (ЕО) № 1497/2001, се събират окончателно в размера на окончателното мито, приложимо за вноса на урея, дори и във воден разтвор, с кодове по КН 3102 10 10 и 3102 10 90, с произход от Беларус, България, Хърватия, Естония, Либия, Литва, Румъния и Украйна.
Обезпечените суми с размер по-висок от този на окончателното антидъмпингово мито се освобождават.
Член 4
Настоящият регламент влиза в сила в деня следващ публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 17 януари 2002 година.
Neuvoston asetus (EY) N:o 92/2002,
annettu 17 päivänä tammikuuta 2002,
lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta ja käyttöön otetun väliaikaisen polkumyyntitullin kantamisesta lopullisesti Bulgariasta, Kroatiasta, Libyasta, Liettuasta, Romaniasta, Ukrainasta, Valko-Venäjältä ja Virosta peräisin olevan virtsa-aineen (urean) tuonnissa
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96(1), jäljempänä "perusasetus", ja erityisesti sen 9 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen, joka on tehty komission kuultua neuvoa-antavaa komiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
A VÄLIAIKAISET TOIMENPITEET
(1) Komissio otti asetuksella (EY) N:o 1497/2001(2), jäljempänä "väliaikainen asetus" käyttöön väliaikaisen polkumyyntitullin CN-koodeihin 3102 10 10 ja 3102 10 90 kuuluvan Bulgariasta, Kroatiasta, Libyasta, Liettuasta, Romaniasta, Ukrainasta, Valko-Venäjältä ja Virosta peräisin olevan virtsa-aineen (urea) tuonnissa.
(2) Samassa asetuksessa päätettiin päättää Egyptistä ja Puolasta peräisin olevan urean tuontia koskeva menettely.
B MYÖHEMPI MENETTELY
(3) Sen jälkeen, kun oli annettu ilmoitus niistä olennaisista tosiseikoista ja huomioista, joiden perusteella päätettiin ottaa käyttöön väliaikaiset toimenpiteet Bulgariasta, Kroatiasta, Libyasta, Liettuasta, Romaniasta, Ukrainasta, Valko-Venäjältä ja Virosta peräisin olevan urean tuonnissa (jäljempänä "ilmoitus"), useat asianomaiset osapuolet esittivät kirjallisia huomautuksia. Komissio antoi suullista kuulemista pyytäneille osapuolille tähän mahdollisuuden.
(4) Komissio jatkoi lopullisten päätelmiensä kannalta tarpeellisina pitämiensä tietojen hankkimista ja tarkistamista.
(5) Ylimääräisiä tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien yritysten toimitiloihin:
Yhteisön tuottajat
- Fertiberia, Madrid
- Hydro Agri France, Pariisi
Käyttäjät yhteisössä
- Libera Associazione Agricoltori Cremonesi, Cremona
(6) Kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä olennaisista tosiseikoista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin suositella lopullisten polkumyyntitullien käyttöönottoa ja väliaikaisten tullien vakuutena olevien määrien lopullista kantamista. Osapuolille asetettiin myös määräaika, jossa ne voivat tehdä huomautuksia kyseisen ilmoituksen johdosta.
(7) Osapuolten suulliset ja kirjalliset huomautukset tutkittiin, ja alustavia päätelmiä muutettiin tarvittaessa niiden perusteella.
C TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
(8) Koska huomautuksia asiasta ei esitetty, vahvistetaan väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 9-12 kappaleessa annettu tarkasteltavana olevan tuotteen ja samankaltaisen tuotteen määritelmä.
D POLKUMYYNTI
1. Markkinatalousmaat
Normaaliarvo
Perusasetuksen 18 artiklan soveltaminen
(9) Libyalainen vientiä harjoittava tuottaja väitti, ettei väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 63 kappaleessa tarkasti kerrottu, minkälaista yhteistyössä toimimisen astetta edellytettiin. Se väitti komission olleen tietoinen ja implisiittisesti hyväksyneen, ettei kyseisen yhtymän kaikki toiminnot kattavaa yrityksen kirjanpitoa toimitettaisi luottamuksellisuuteen liittyvistä syistä. Se väitti edelleen, etteivät Libyan soveltamat kirjanpitomääräykset edellytä tarkastettujen tilien julkistamista ja että tämän vuoksi, perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti, komission ei olisi pitänyt olla hyväksymättä kirjanpitoa tällä perusteella.
(10) Yhteistyössä toimimisen asteen osalta komissio ei ole missään vaiheessa antanut ymmärtää, että se hyväksyisi yrityksen kieltäytymisen toimittaa olennaisia tilinpäätösasiakirjoja. Sitä vastoin se on toistuvasti kertonut vientiä harjoittavalle tuottajalle mahdollisuudesta soveltaa perusasetuksen 18 artiklaa, mikä tarkoittaa myös mahdollisuutta käyttää käytettävissä olevia tietoja, silloin kun yhteistyössä toimimisen aste on riittämätön. Yrityksen suhtautumistapa ei kuitenkaan muuttunut, eikä se toimittanut olennaisia tietoja, joita erityisesti tarkasteltavana olevan tuotteen kotimarkkinamyynnin ja tuotantokustannusten täsmäyttäminen olisi edellyttänyt. Voidakseen määrittää normaaliarvon asianomaisen yrityksen osalta yhteisön toimielimillä ei tässä tilanteessa ollut muuta neuvoa kuin perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti käyttää saatavilla olevia tietoja eli valituksen yhteydessä toimitettuja tietoja. Edellä esitetyn perusteella ei ole oikein yrityksen tavoin olettaa, että tarkastettujen tilien julkistamatta jättäminen oli syynä siihen, että normaaliarvon määrittämisessä käytettiin käytettävissä olevia tietoja.
(11) Tätä vahvistaa myös se, että ilmoitettuja tietoja käytettiin silloin, kun ne voitiin todentaa ja täsmäyttää yrityksen sisäisiin tileihin; näin tehtiin erityisesti määritettäessä vientihintaa libyalaisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta (katso väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 67-72 kappale).
(12) Sama vientiä harjoittava tuottaja väitti, että sen normaaliarvo olisi pitänyt määrittää pikemmin kotimarkkinamyynnin tosiasiallisten hintojen pohjalta tai vaihtoehtoisesti laskennallisesti yrityksen omien tilinpäätöstietojen pohjalta kuin yhteisön tuotannonalan valituksen yhteydessä toimittamien tietojen pohjalta. Se väitti toimittaneensa tähän tarvittavat näytön ja tiedot urean tuotannosta ja myynnistä Libyan kotimarkkinoilla.
(13) Yritys ei edelleenkään toimittanut olennaisia tietoja vastauksessaan kyselylomakkeeseen eikä antanut tyydyttävää selitystä tarkastuskäynnin yhteydessä esille tulleisiin epäjohdonmukaisuuksiin ja ristiriitaisuuksiin, vaikka komissio korosti niitä selvästi puutteista ilmoittavissa kirjeissään ja paikalla. Näin ollen ei ollut mahdollista vahvistaa toimitettujen tietojen kattavuutta ja oikeellisuutta ilmoitetun kotimarkkinamyynnin ja tuotantokustannusten osalta. Tämän vuoksi vahvistetaan väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 64 ja 65 kappaleessa esitetyt urean tuotantoa ja myyntiä Libyan kotimarkkinoilla koskevien näytön ja tietojen toimittamista koskevat päätelmät.
(14) Kuten väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 66 kappaleessa mainitaan, libyalaisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta normaaliarvo oli perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti määritettävä käytettävissä olevien tietojen perusteella, koska muita luotettavia tietoja ei ollut.
(15) Sama vientiä harjoittava tuottaja väitti, että normaaliarvon laskemiseksi valituksessa käytetty voittomarginaali oli arvioitu liian suureksi. Väitteensä tueksi se esitti, että voittomarginaalit ovat urea-alalla perinteisesti alhaiset.
(16) Muita tässä menettelyssä yhteistyössä toimineita vientiä harjoittavia tuottajia koskevien päätelmien perusteella komissio piti aiheellisena tarkastella uudelleen libyalaisen vientiä harjoittavan tuottajan normaaliarvon laskennassa käytettyä voittomarginaalia.
(17) Kuten väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 22 kappaleessa esitetään, normaaliarvon laskemiseksi niiden vientiä harjoittavien tuottajien osalta, joille ei voitu määrittää voittomarginaalia perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan johdantokappaleen tai sen a ja b alakohdan mukaisesti, voittomarginaalina käytettiin, perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan c alakohdan mukaisesti, tässä tutkimuksessa yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien tarkasteltavana olevan tuotteen kotimarkkinamyynnin keskimääräistä voittomarginaalia. Koska ei ollut osoitettavissa pätevää perustetta sille, miksi libyalaisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta olisi sovellettava erilaista voittomarginaalia, ja koska muita asian kannalta merkityksellisiä tietoja ei ollut, päätettiin samaa voittomarginaalia soveltaa lopullisessa vaiheessa myös libyalaisen tuottajan normaaliarvon määrittämisessä.
Kotimarkkinamyyntiin perustuva normaaliarvo
(18) Kaksi romanialaista vientiä harjoittavaa tuottajaa esitti, että Romaniassa tutkimusajanjakson aikana vallinneen inflaation vuoksi normaaliarvo olisi määritettävä kultakin kuukaudelta erikseen. Tätä menetelmää sovellettiin väliaikaisessa vaiheessa kaikkiin romanialaisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin.
(19) Tätä menettelyä on kuitenkin analysoitu väliaikaisten polkumyyntitullien käyttöönoton jälkeen. Tutkimus osoitti, etteivät inflaation vaikutukset riittäneet perusteeksi kuukausittaisten normaaliarvojen laskemiseen. Yhteisön toimielinten pysyvänä käytäntönä on ollut määrittää tutkimusajanjakson osalta normaaliarvojen keskiarvo huippukorkean inflaation kaltaisia tilanteita lukuun ottamatta. Romaniassa ei kuitenkaan ollut kyse tällaisesta tilanteesta.
(20) Näin ollen pidettiin aiheellisena määrittää lopullisessa vaiheessa normaaliarvo kullekin romanialaiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle kotimarkkinoilla tutkimusajanjaksona maksetun keskihinnan pohjalta.
Laskennallinen normaaliarvo
(21) Yhteisön tuotannonala väitti, että normaaliarvojen laskennassa Bulgariassa, Liettuassa ja Virossa toimiville vientiä harjoittaville tuottajille käytettävää voittomarginaalia määritettäessä olisi pitänyt käyttää pääoman vähimmäistuottoa, joka tavallisesti tarvitaan pitämään urea-alan yritykset elinkelpoisina keskipitkällä tai pitkällä aikavälillä. Se väitti, etteivät voittomarginaalit edellä mainittujen maiden osalta olisi yleisesti ottaen luotettavia, koska ei-markkinatalousjärjestelmä vaikutti vielä asianomaisten yritysten tilinpäätöskäytäntöihin.
(22) Tutkimuksessa ei tullut esiin näyttöä eikä tietoja, joiden mukaan asianomaisten yritysten tilit eivät olisi luotettavia ja niitä ei näin ollen voitaisi käyttää voittomarginaalin määrittämisessä. Siten yhteisön toimielinten ainoaksi vaihtoehdoksi jäi määrittää normaaliarvot perusasetuksen 2 artiklan 3 ja 6 kohdan mukaisesti. Voittomarginaalit määritettiin tämän vuoksi perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan b ja c alakohdan mukaisesti eli Liettuan osalta perustana oli voitto, jonka asianomainen vientiä harjoittava tuottaja oli saanut samaan yleiseen tuoteluokkaan kuuluvien tuotteiden tuotannosta ja myynnistä kotimarkkinoilla, ja Bulgarian ja Viron osalta sovellettiin muuta mahdollista hyväksyttävää perustetta eli muiden tässä menettelyssä yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien voittomarginaalien painotettua keskiarvoa.
(23) Voittomarginaalia, joka oli määritetty perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan c alakohdan mukaisesti yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien, joilla oli kannattavaa kotimarkkinamyyntiä, voittomarginaalien painotetun keskiarvon mukaisesti, tarkasteltiin kuitenkin uudelleen. Koska Egyptistä peräisin olevan urean tuontia koskeva menettely oli päätetty, egyptiläisiä vientiä harjoittavia tuottajia ei otettu huomioon laskettaessa voittomarginaalin keskiarvoa.
(24) Virolaisen vientiä harjoittavan tuottajan huomautusten johdosta sen normaaliarvon laskennassa käytetty voittomarginaali arvioitiin uudelleen. Alustavien päätelmien uudelleentarkastelun perusteella oli ilmeistä, että käytetty voittomarginaali, jonka perustana oli yrityksen muiden tuotteiden myynti, edellytti tarkistusta, sillä kyseisten tuotteiden ei voitu katsoa kuuluvan samaan yleiseen tuoteluokkaan kuin tarkasteltavana oleva tuote (lannoitteet). Näin ollen, koska yksikään toinen virolainen viejä/tuottaja ei ollut myynyt tavanomaisessa kaupankäynnissä tarkasteltavana olevaa tuotetta ja/tai samaan yleiseen tuoteluokkaan kuuluvaa tuotetta asianomaisen virolaisen yrityksen myymää määrää vastaavasti, sovellettiin lopullisessa vaiheessa perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan c alakohdan mukaisesti muuta hyväksyttävää menetelmää. Tältä osin voittomarginaalin perustana oli muiden asianomaisten yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien voittomarginaalien painotettu keskiarvo (kuten bulgarialaisen vientiä harjoittavan tuottajan kohdalla, katso johdanto-osan 22 kappale).
(25) Liettualainen vientiä harjoittava tuottaja vastusti ammoniumnitraatin myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten ja saadun voiton käyttöä normaaliarvon laskennassa. Se väitti, että urea ja ammoniumnitraatti ovat erilaisia lannoitteita, joita myydään eri markkinoilla ja erilaisissa kilpailutilanteissa, joilla on erilainen valmistustekniikka ja joiden markkinakysyntä, myyntihinnat ja kustannukset ovat erilaiset.
(26) Koska Liettuassa on vain yksi urean tuottaja ja koska edustavaa kotimarkkinamyyntiä ei ole, perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan b alakohta tarjoaa mahdollisen perusteen myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten ja voiton määrittämiselle. Lisäksi sekä urea että ammoniumnitraatti ovat typpilannoitteita, ja vaikka niiden tuotantotekniikat ovatkin jossain määrin erilaisia, ne kuuluvat samaan tuoteluokkaan, kuten perusasetuksessa edellytetään. Perusteeksi mainittakoon vielä, etteivät myöskään tuotteiden markkinat ja kilpailutilanne ole erilaiset (yksi tuottaja, tuonnin aiheuttama kilpailu). Edellä esitetyn perusteella päätettiin väliaikainen määrittäminen pitää voimassa.
Vientihinnat
(27) Koska asianomaiset osapuolet eivät esittäneet asiasta huomautuksia eikä esitetty muitakaan päätelmiä, jotka voisivat heikentää alustavien päätelmien arvoa, vahvistetaan väliaikaisesti määritetyt asianomaisten vientiä harjoittavien tuottajien vientihinnat.
Vertailu
Käsittely- ja lastauskustannukset
(28) Libyalaisen vientiä harjoittavan tuottajan esitettyä huomautukset, jotka liittyivät tarkasteltavana olevaa tuotetta yhteisöön vietäessä syntyvien lastaus- ja käsittelykustannusten laskemiseen, komissio tarkasteli omia laskelmiaan ja löysi laskuvirheen, joka korjattiin.
2. Muut kuin markkinatalousmaat
(29) Valkovenäläinen vientiä harjoittava tuottaja kiisti komission väitteen, jonka mukaan se oli kieltäytynyt yhteistyöstä menettelyssä. Yritys väitti toimittaneensa komissiolle kaikki pyydetyt tiedot, ja se katsoi syyksi kohteluun yhteistyöstä kieltäytyvänä osapuolena pyrkimyksen riistää siltä yhteistyössä toimivan osapuolen oikeudet ja erityisesti mahdollisuuden hintasitoumusten tarjoamiseen.
(30) Tässä tutkimuksessa se seikka, että yritys ei toimittanut todennettavissa olevan vientihinnan määrittämiseen tarvittavia tietoja, johti siihen, että sovellettiin perusasetuksen 18 artiklassa annettuja yhteistyöstä kieltäytyneitä osapuolia koskevia sääntöjä, ja tämän seurauksena käytettiin osin "käytettävissä olevia tietoja", jotka kyseisessä tapauksessa olivat Eurostatin tuottamia vientilukuja.
(31) Kuitenkin on syytä huomata, että toisin kuin yritys väittää, 18 artiklan osittainen soveltaminen ei vie siltä ainoatakaan asianomaiselle osapuolelle kuuluvista oikeuksista, kuten oikeutta ilmoituksen saamiseen, oikeutta tulla kuulluksi ja toimittaa kirjallisia huomautuksia, oikeutta tutustua julkisiin tiedostoihin tai mahdollisuutta hintasitoumusten tarjoamiseen.
Markkinatalousasema
(32) Kuten väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 118-130 kappaleessa mainitaan, kolme ukrainalaista yritystä toimitti perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan mukaisesti hakemukset markkinatalousaseman saamiseksi, koska samankaltaisen tuotteen valmistus ja myynti tapahtui niissä markkinatalousolosuhteissa. Kaksi ukrainalaista yritystä sai markkinatalousaseman. Ukrainalainen vientiä harjoittava tuottaja, jolta markkinatalousasema evättiin, oli valtion mahdollisesta puuttumisesta eri mieltä kuin mitä komission päätelmissä esitettiin.
(33) Yhteisön tuotannonala toisti väitteensä, että Ukrainassa valtio puuttuu voimakkaasti typpilannoitteita, joihin myös urea kuuluu, tuottavien ja myyvien yritysten toimintaan, ja näin ollen markkinatalousasemaa ei olisi yleisesti ottaen pitänyt myöntää yhdellekään yritykselle. Se väitti erityisesti, että Ukrainan lannoitemarkkinoille luonteenomaisia piirteitä olivat jalostuskorvauksia koskevat sopimukset, vaihdantaketjujärjestelyt ja valtion puuttuminen energia-, sähkö- ja kuljetuskustannuksiin ja että kaikki edellä mainitut tekijät olivat sopimattomia markkinatalouden tilanteeseen.
(34) Näitä vientiä harjoittavan tuottajan ja yhteisön tuotannonalan väitteitä on jo käsitelty väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 118-130 kappaleessa. Jalostuskorvaussopimuksista todetaan kuitenkin, etteivät ne sinänsä ole ristiriidassa markkinatalousaseman kanssa, sillä niitä ei välttämättä voida pitää tyypillisenä merkkinä valtion puuttumisesta. Kuljetuskustannusten osalta valtion puuttuminen arvioitiin vertaamalla niitä vertailumaassa sovellettaviin kuljetusmaksuihin. Energia- ja sähkökustannusten osalta ei saatu minkäänlaista näyttöä siitä, että valtion puuttuminen vääristäisi niitä merkittävästi tai että ne poikkeaisivat olennaisesti markkina-arvosta. Maakaasuun verrattuna ei energian ja sähkön osuus urean tuotantokustannuksista ole myöskään merkittävä.
Yksilöllinen kohtelu
(35) Yhteisön tuotannonala vastusti päätöstä myöntää yksilöllinen kohtelu yhdelle ukrainalaiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle väittäen, että valtion omistusosuus yrityksessä mahdollisti merkittävän valtion puuttumisen.
(36) Valituksen tehnyt yhteisön tuotannonala ei kuitenkaan toimittanut uusia tietoja tai uutta näyttöä siitä, että väitetty valtion puuttuminen mahdollistaisi käyttöönotettujen toimenpiteiden kiertämisen, minkä vuoksi väite on hylättävä. Näin ollen väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 132 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
Jalostuskorvaussopimusten mukaisesti tapahtuva myynti
(37) Kuten väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 133-135 kappaleessa esitetään, kolme ukrainalaista yritystä oli mukana jalostuskorvaussopimuksissa. Tässä yhteydessä muistutetaan, että Ukrainan lain mukaan valmiin tuotteen omistaa raaka-aineen toimittaja eikä jalostuksen suorittava yritys saa siihen omistusoikeutta.
(38) Tutkimuksessa ilmeni, ettei yhtä niistä yrityksistä, joille oli myönnetty markkinatalousasema, voitu sinänsä pitää tarkasteltavana olevan tuotteen vientiä harjoittavana tuottajana. Yrityksellä oli pitkäaikainen liikesuhde erääseen kolmanteen maahan sijoittautuneeseen toiseen yritykseen. Liikesuhteen mukaisesti viimeksi mainittu yritys oli käytännöllisesti katsoen ainoa jalostuskorvaussopimuksen mukainen pääraaka-aineen toimittaja (ja sen omistaja koko tuotantoprosessin ajan). Kyseinen yritys oli myös tarkasteltavana olevan tuotteen aktiivinen viejä. Nämä seikat osoittavat selvästi mainittujen yritysten välisen suhteen olevan enemmän kuin tavanomainen ostajan ja myyjän suhde.
(39) Koska yritykseen yhteydessä oleva kaasuntoimittaja ei toiminut yhteistyössä, ei valmistuksen kokonaiskustannuksia eikä maksettuja tai maksettavia vientihintoja voitu määrittää eikä tarkistaa. On myös syytä panna merkille, että vaikka ensimmäiselle riippumattomalle ostajalle suuntautuneen viennin hinnoista olikin käytettävissä joitain tietoja, ne eivät olleet todennettavissa eikä niitä näin ollen voitu käyttää polkumyyntimarginaalin määrittämisessä. Koska yritykseen yhteydessä oleva kaasuntoimittaja (eli pääraaka-aineen ja valmiin tuotteen laillinen omistaja) ei toiminut yhteistyössä, ei asianomaisen ukrainalaisen yrityksen normaaliarvoa eikä vientihintaa voitu määrittää luotettavasti. Tämän vuoksi kyseiselle yritykselle ei voitu määrittää yksilöllistä polkumyyntimarginaalia.
(40) Eräs toinen ukrainalainen yritys, jolle ei myönnetty markkinatalouskohtelua eikä yksilöllistä kohtelua, toteutti kaiken vientinsä jalostuskorvaussopimusten mukaisesti. Koska sen kaasuntoimittaja ei toiminut yhteistyössä eikä käytettävissä ollut ensimmäiselle riippumattomalle ostajalle suuntautuneen viennin todennettavissa olevia hintoja, koko maata koskevaa polkumyyntimarginaalia arvioitaessa määritettiin hinnat kyseisten liiketoimien osalta johdanto-osan 66 kappaleessa esitetyllä tavalla.
(41) Myös osa erään kolmannen yrityksen kotimarkkinamyynnistä ja viennistä tapahtui jalostuskorvaussopimusten mukaisesti. Koska tämänkään yrityksen tavarantoimittajat eivät toimineet yhteistyössä eikä käytettävissä ollut ensimmäiselle riippumattomalle ostajalle suuntautuneen myynnin todennettavissa olevia hintoja, yhteisön toimielinten oli jätettävä kyseisten sopimusten mukaisesti tapahtunut myynti kokonaisuudessaan huomioonottamatta. Jäljelle jäävä osa kotimarkkinamyynnistä oli kuitenkin edustava, kuten väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 138 kappaleessa todetaan.
(42) Kaksi muuta ukrainalaista yritystä, joilla myös oli jalostuskorvaussopimuksiin perustuvaa myyntiä ja joiden kaasuntoimittajat myös kieltäytyivät toimimasta yhteistyössä, väittivät kuitenkin, että toimitetut myyntitiedot olivat tarkkoja ja luotettavia ja että ne olivat toimittaneet riittävästi näyttöä, jotta kyseiset liiketoimet olisi voitu ottaa huomioon normaaliarvoa ja vientihintaa määritettäessä.
(43) Tarkastuskäynnin yhteydessä todettiin, ettei kyseisten yritysten kirjanpitotietoihin ollut merkitty kauppalaskun mukaisia hintoja eikä ureasta saatuja maksuja. Koska kaasuntoimittajat, joiden kirjanpitoon kyseiset tiedot tavallisesti merkitään, eivät toimineet yhteistyössä eikä asianomaisiin liiketoimiin tosiasiallisesti liittyvistä maksuista ollut näyttöä, tietoja ei voitu tarkastaa eikä niitä näin ollen voitu hyväksyä.
Normaaliarvo
i) Vertailumaa
(44) Kolme vientiä harjoittavaa ukrainalaistuottajaa oli sitä mieltä, ettei niille lasketun normaaliarvon olisi pitänyt perustua vertailumaan kotimarkkinahintoihin ja kustannuksiin. Sen sijaan olisi pitänyt käyttää markkinatalousaseman saaneen, vientiä harjoittavan ukrainalaistuottajan kotimarkkinamyyntiin perustuvaa normaaliarvoa.
(45) Yhteisön toimielinten johdonmukaisena käytäntönä on perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan mukaisesti määrittää normaaliarvo perusasetuksen 2 artiklan 1-6 kohdan perusteella ainoastaan sellaisille tuottajille, jotka pystyvät osoittamaan toimivansa markkinatalousolosuhteissa. Kaikille muille saman maan tuottajille normaaliarvo määritetään 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan perusteella, eli markkinataloutta toteuttavassa kolmannessa maassa käytettävän hinnan tai laskennallisen arvon perusteella, tai muulla 2 artiklan 7 kohdan a alakohdassa tarkoitetulla hyväksytyllä perusteella. Siten alustavia päätelmiä ei tältä osin ole syytä muuttaa.
(46) Vientiä harjoittava valkovenäläistuottaja, kolme vientiä harjoittavaa ukrainalaistuottajaa, Valko-Venäjän ja Ukrainan hallitukset sekä eräs tuojajärjestö vastustivat Yhdysvaltain valintaa vertailumaaksi ja väittivät, että Liettua olisi vertailumaaksi huomattavasti sopivampi markkinataloutta toteuttava kolmas maa.
(47) Kyseiset osapuolet väittivät, Yhdysvallat ei ollut sopiva valinta, koska kaasukustannukset maassa ovat korkeat ja johtaisivat siten urean hintavääristymiin, koska maan talouden kehitystaso on kovin erilainen Valko-Venäjään ja Ukrainaan verrattuna ja markkinoiden kokoerojen takia. Se tosiasia, että ainoastaan yksi yhdysvaltalaistuottaja toimi yhteistyössä, nähtiin myös perusteena olla käyttämättä Yhdysvaltoja markkinataloutta toteuttavana kolmantena maana. Osapuolet esittivät edelleen, että Liettua olisi kaikkein sopivin vertailumaa. Väitettiin, että Liettuassa tuotetun urean määrä oli edustava verrattuna Ukrainasta ja Valko-Venäjältä yhteisöön tutkimusajanjaksolla vietyyn urean määrään. Lisäksi väitettiin, että Liettuan markkinat ovat avoimet ja kilpailukykyiset, että maassa ei kanneta tuontitulleja ja että maakaasun saantimahdollisuudet ja tuotantomenetelmät ovat samanlaiset kuin Valko-Venäjällä ja Ukrainassa. Se tosiasia, että Liettuassa on ainoastaan yksi urean tuottaja, oli osapuolten mielestä merkityksetön, koska Liettuaa ja muita sellaisia maita, joissa on ainoastaan yksi tarkasteltavana olevan tuotteen tuottaja, on aiemminkin käytetty samaan tuoteryhmään kuuluvia tuotteita koskevissa tutkimuksissa.
(48) Yhteisön toimielimet ovat tarkastelleet edellä esitettyjä väitteitä perinpohjaisesti ja tehneet seuraavat päätelmät:
(49) Yhdysvaltain markkinoilla on yli kymmenen urean tuottajaa verrattuna vähintään viiteen tuottajaan Ukrainassa, mutta Liettuassa tuottajia on vain yksi. Siitä huolimatta, että Yhdysvalloissa on käytössä polkumyyntitulli entisen Neuvostoliiton maista peräisin olevan urean tuonnissa, ureaa tuotiin huomattavia määriä (yli miljoona tonnia) useista muista kolmansista maista. Vaikka jatkotutkimuksessa ilmeni, ettei urean tuontiin Liettuassa sovelleta tuontitulleja, tuonti on siitä huolimatta hyvin vähäistä. Yhdysvaltojen ureamarkkinat ovat valtaisat (yli 10 miljoonaa tonnia vuodessa), kun taas Liettuassa ureamarkkinat ovat lähes olemattomat. Niinpä urean myynti Liettuan markkinoilla oli tutkimusajanjaksolla hyvin vähäistä, eikä se liettualaistuottajan toimittamien tietojen mukaan tapahtunut tavanomaisessa kaupankäynnissä. Näin ollen pääteltiin, että Yhdysvaltain ureamarkkinat ovat erittäin kilpailukykyiset, toisin kuin vastaavat markkinat Liettuassa. Sitä paitsi Yhdysvaltain kotimarkkinamyynti - toisin kuin Liettuan kotimarkkinamyynti - on edustavaa verrattuna Valko-Venäjän ja Ukrainan yhteisöön suuntautuvaan vientiin.
(50) Se tosiasia, että ainoastaan yksi yhdysvaltalaistuottaja toimi tutkimuksessa yhteistyössä, ei mitätöi edellä esitettyjä päätelmiä. Itse asiassa kyseisen tuottajan hinnat, joita käytettiin normaaliarvon määrittämiseen, ovat edellä kuvatun kilpailun alaisia. Kyseisen tuottajan yksinään myymät määrät olivat sitä paitsi edustavia verrattuna Valko-Venäjältä ja Ukrainasta yhteisöön vietyihin kokonaismääriin.
(51) Maakaasun, joka on ureantuotannon pääasiallinen raaka-aine, samankaltaisten saantimahdollisuuksien osalta tehtiin sen toimitusta urean tuottajille koskeva analyysi. Analyysissä vahvistui, että siinä missä yhdysvaltalaistuottajan käyttämä maakaasu tuli Ukrainan tapaan useammalta toimittajalta, liettualaistuottajalla oli vain yksi toimittaja, eikä sillä ollut mahdollisia vaihtoehtoisia toimittajia. Lisäksi Yhdysvallat on Ukrainan tapaan sekä maakaasun tuottaja että sen tuoja, kun taas Liettualla ei ole omia maakaasuvaroja.
(52) Komissio vertasi myös Yhdysvalloissa, Valko-Venäjällä ja Ukrainassa käytössä olevia tuotantomenetelmiä ja päätteli, että yhdysvaltalaistuottajan käyttämä tekniikka oli vähintään yhtä tehokas kuin valkovenäläis- ja ukrainalaistuottajien käyttämä tekniikka.
(53) Esitettiin myös, että Liettuaa pitäisi käyttää vertailumaana, koska se oli saman tutkimuksen kohteena.
(54) Komissio huomauttaa, että perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan mukaan tarvittaessa valitaan saman tutkimuksen kohteena oleva kolmas maa, joka on markkinatalousmaa. Johdanto-osan 49-51 kappaleessa esitetyistä syistä Liettuaa ei kuitenkaan voitu tässä tutkimuksessa katsoa sopivaksi vertailumaaksi.
(55) Kuten väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 107 kappaleessa todetaan, Yhdysvalloissa tutkimusajanjaksolla vallinneiden korkeiden maakaasukustannusten osalta tehtiin oikaisu. Maakaasusta aiheutuvat korkeat kustannukset johtuivat Yhdysvalloissa tutkimusajanjaksolla vallinneesta markkinatilanteesta. Oikaisulla kaasusta aiheutuneet kustannukset saatiin alenemaan tasolle, joka oli verrannollinen muiden samassa menettelyssä yhteistyössä toimineiden yritysten kustannusten kanssa.
(56) Yhteisön tuotannonala tuki Yhdysvaltojen valintaa vertailumaaksi. Yhteisön tuotannonala väitti kuitenkin, että kaasun hinnat nousivat Yhdysvalloissa vain vähän ja että tästä syystä sen osalta ei olisi pitänyt tehdä oikaisua. Vaikka pitääkin paikkansa, että jyrkin nousu kaasuhinnoissa tapahtui vasta vuoden 2000 jälkipuoliskolla eli tutkimusajanjakson jälkeen, todettiin, että tutkimusajanjakson jälkipuoliskolla maakaasukustannuksissa oli jo epätavanomaista ja erityistä nousua. Tästä syystä oikaisu katsottiin perustelluksi.
(57) Kaikkien edellä esitettyjen seikkojen perusteella päätellään, että Yhdysvallat on sopiva markkinatalousvertailumaa ja että se oli valittu hyväksyttävällä tavalla. Yhdysvaltojen tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuvaan kotimarkkinamyyntiin perustuva normaaliarvo, johon sisältyy kohtuullinen voittomarginaali, vastaa näin ollen täysin perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan vaatimuksia.
ii) Markkinatalousaseman saaneiden yritysten normaaliarvo
(58) Ukrainalaisyritys, jonka lähes koko myynti tapahtui jalostuskorvaussopimusten puitteissa, väitti, että sen kotimarkkinamyyntiä pitäisi käyttää perustana sen normaaliarvoa määritettäessä. Vaihtoehtoisesti yritys ehdotti, että komissio käyttäisi markkinatalousaseman saaneen, vientiä harjoittavan ukrainalaistuottajan normaaliarvoa tai laskisi normaaliarvon yrityksen omien tietojen perusteella.
(59) Koska yhtiösuhteessa oleva kaasuntoimittaja kieltäytyi yhteistyöstä, pääteltiin, ettei kyseistä ukrainalaisyritystä voitu yksinään katsoa vientiä harjoittavaksi urean tuottajaksi (katso johdanto-osan 38 ja 39 kappaleet). Tämän johdosta normaaliarvoa ei määritetty.
(60) Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 138 kappaleessa sanotun mukaisesti tarkasteltiin edelleen, oliko tarpeen oikaista kyseisen vientiä harjoittavan ukrainalaistuottajan, jonka normaaliarvo perustui sen omiin tietoihin, osalta muita kustannustekijöitä, erityisesti poistoja.
(61) Vertailtaessa vertailumaassa yhteistyössä toimivan tuottajan eri tuotantolaitosten tuotantokustannuksiin sisältyviä poistoista aiheutuvia kustannuksia ukrainalaistuottajalle poistoista aiheutuviin kustannuksiin niissä ilmeni tiettyjä eroja. Erot voivat kuitenkin selittyä useilla eri tekijöillä, ja ne olivat joka tapauksessa sellaisia, etteivät ne oikeuttaneet tekemään oikaisua ukrainalaistuottajan kustannuksiin. Lisäksi kyseisen ukrainalaistuottajan normaaliarvo perustui kotimarkkinamyyntiin, joten kustannusten muuttumisella olisi ollut vain vähäistä tai ei lainkaan merkitystä. Näin ollen oikaisuja ei tehty.
Vientihinta
(62) Kaksi ukrainalaisyritystä, joiden vientimyynti tapahtui jalostuskorvaussopimusten puitteissa ja jotka siksi jätettiin polkumyyntiä koskevien laskelmien ulkopuolelle, esittivät, että niiden vientihinta pitäisi muodostaa niiden vientiasiakkailta laskuttaman jalostusmaksun perusteella ja lisätä siihen joko niiden itsensä tai toisen vientiä harjoittavan ukrainalaistuottajan maksamat kaasukustannukset sekä kohtuullinen voitto.
(63) Näistä yrityksistä toisen vientimyyntihinnat eivät olleet todennettavissa, eikä sitä voitu yksinään katsoa vientiä harjoittavaksi urean tuottajaksi; tämä johtui siitä, että siihen yhtiösuhteessa oleva kaasuntoimittaja kieltäytyi yhteistyöstä (katso johdanto-osan 38 ja 39 kappaleet). Näin ollen sille ei ole määritetty yksittäistä polkumyyntimarginaalia.
(64) Toisen yrityksen osalta ehdotettu menetelmä on ristiriidassa perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan kanssa. Kyseisen artiklan tarkoituksena ei ole ehdottaa vaihtoehtoisia menetelmiä vientihintojen määrittämiseksi yhteistyöstä kieltäydyttäessä vaan ottaa huomioon vientiä harjoittavaan tuottajaan etuyhteydessä tai yhtiösuhteessa olevan yhteisön tuojan osallistuminen vientimyyntiin. Ukrainalaisyritysten ehdottama tapa ei perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdassa säädetyn vastaisesti perustu mihinkään riippumattomalle osapuolelle myytyyn hintaan. Lähtökohtana siinä on sen sijaan valmistuskustannukset (menetelmä, jota käytetään normaaliarvon, ei vientihintojen määrittämiseen). Tämän vuoksi vaatimus hylättiin.
(65) Kolmas ukrainalaisyritys, jonka koko myynti tapahtui sekin jalostuskorvaussopimusten puitteissa, väitti, että alhaisimman vientihinnan sijasta olisi pitänyt käyttää muiden vientiä harjoittavien ukrainalaistuottajien keskimääräistä vientihintaa.
(66) Ei ollut kuitenkaan syytä uskoa, että muiden vientiä harjoittavien ukrainalaistuottajien keskimääräinen vientihinta olisi oikeampi. Yhteisön toimielinten käytäntönä on yhteistyöstä kieltäydyttäessä käyttää niiden liiketoimien keskimääräistä painotettua vientihintaa, joiden vientihinnat ovat alhaisimmat, mikä samalla vastaa huomattavaa osuutta sen viennin määrästä, jonka hinnat ovat todennettavissa.
Vertailu
(67) Kaksi ukrainalaisyritystä ja yksi valkovenäläisyritys olivat sitä mieltä, että komission pitäisi antaa niille perustietoja, jotta ne voisivat vaatia luontaisia suhteellisia etuja.
(68) Koska ainoastaan yksi yhdysvaltalaisyritys toimi menettelyssä yhteistyössä, kyseisen yrityksen tuotannosta ja myynnistä ei voitu julkistaa yksityiskohtaisia tietoja rikkomatta luottamuksellisuutta koskevia sääntöjä. Muut perustiedot (maantieteellinen sijainti, raaka-aineiden saanti jne.) ovat julkisesti saatavilla. Yhteisön toimielimet ovat analysoineet saatavilla olevat tiedot ja tehneet omasta aloitteestaan tarvittavia oikaisuja. Palautetaan mieliin, että tutkimusajanjaksolla maakaasukustannusten havaittiin olevan Yhdysvalloissa epätavallisen korkeat ja että sen johdosta yhteistyössä toimineelle yhdysvaltalaisyritykselle aiheutuneisiin kaasukustannuksiin tehtiin oikaisu; tämä saattoi kaasukustannukset tasolle, joka on verrannollinen muiden samassa menettelyssä yhteistyössä toimineiden yritysten vastaavien kustannusten kanssa.
(69) Kolme ukrainalaisyritystä ja yksi valkovenäläisyritys vastustivat sitä, että komissio teki sisämaaliikenteen osalta vientihintaan oikaisun, joka perustui vertailumaan rautatieliikenteen tariffeihin. Esitettiin, että pitäisi käyttää Ukrainan tai vaihtoehtoisesti Liettuan tariffeja.
(70) Ukrainassa ja Valko-Venäjällä, jotka eivät vielä toimi markkinatalousolosuhteissa, valtio määrää rautatieliikenteen tariffit, joten niiden ei voida katsoa vastaavan normaaleja markkinahintoja. Yhteisön toimielinten pitkään harjoittamana käytäntönä on ollut oikaisujen tekeminen tämäntyyppisen sisämaaliikenteen ja perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdassa tarkoitettujen maiden osalta vertailumaasta saatavilla ja todennettavissa olevien tietojen perusteella. Samoin eräille asianomaisille ukrainalaisyrityksille kerrottiin markkinatalousasemaa myönnettäessä nimenomaisesti, että tiettyjä kustannustekijöitä voidaan tarkistaa niiden saattamiseksi normaalia markkina-arvoa vastaaviksi. Näin ollen alustavien päätelmien muuttamiseksi ei ole perusteita.
(71) Edelleen esitettiin, että pitäisi soveltaa matalampia tariffeja, koska vientiä harjoittavat ukrainalaistuottajat käyttivät suuriin tavaraeriin omia rautatievaunuja ja koska samaiset vaunut joutuivat palaamaan tyhjinä.
(72) Vertailumaan tuottajalta saaduista tiedoista kävi ilmi, että omien vaunujen käytön osalta oli perusteltua tehdä oikaisu. Niinpä laskelmia tarkistettiin tämän mukaisesti.
(73) Ukrainalaiset ja valkovenäläiset yritykset väittivät, että vertailumaan kotimarkkinoilla myydyn rakeisen urean sekä Ukrainan ja Valko-Venäjän viemän mikrorakeisen urean välisten fyysisten erojen johdosta tehdyn oikaisun olisi pitänyt perustua Euroopan markkinoilla vallitseviin hintaeroihin.
(74) Koska tarkoituksena on kuitenkin määritellä mikrorakeisen urean normaaliarvo vertailumaan markkinoilla, oikaisun on perustuttava kyseisillä markkinoilla vallitseviin hintaeroihin. Näin ollen tehty oikaisu on perustunut Yhdysvaltain markkinoilla vallitseviin hintaeroihin. Yhteisön markkinoiden käyttäminen ei vaikuta tarkoituksenmukaiselta, koska kaiken todennäköisyyden mukaan polkumyynnillä on vaikutusta kyseisillä markkinoilla vallitseviin hintaeroihin. Pyyntöön ei näin ollen suostuttu.
(75) Kaksi ukrainalaisyritystä ja valkovenäläisyritys vaativat oikaisua myös kaupan portaan osalta, koska ne väittivät myyvänsä ainoastaan kaupan alan toimijoille.
(76) Vientiä harjoittavat ukrainalais- ja valkovenäläistuottajat veivät tarkasteltavana olevaa tuotetta kaupan alan toimijoille. Myös yhteistyössä toimiva vertailumaan tuottaja myi tuotetta kaupan alan toimijoille. Osa vertailumaan tuottajan kotimarkkinamyynnistä meni alan sekoitusyrityksille. Toimintojen ja hintojen perusteellinen analyysi osoitti, ettei pyyntö ollut perusteltu.
3. Tutkittujen yritysten polkumyyntimarginaali
Perusasetuksen 18 artiklan soveltaminen
(77) Väliaikaisten tullien käyttöönoton jälkeen komissio tutki edelleen, pitivätkö vientiä harjoittavan liettualaistuottajan ilmoittamat mutta tuojien maksamat rahtikulut paikkansa. Kävi ilmi, että kyseiset kulut olivat yliarvioituja tuojilta kerättyihin tietoihin ja samoja reittejä koskeviin julkisesti saatavilla oleviin hintoihin verrattuina. Rahtikuluja on näin ollen tarkistettu, ja menettelyssä käytettiin tosiasiallisia kustannuksia.
(78) Vientiä harjoittavan virolaistuottajan huomautuksen johdosta komissio selvitti asiaa perusteellisemmin ja päätti tarkistaa käytettyä menetelmää; huomautus koski ilmoittamattoman myynnin cif-arvoon, jota käytetään ilmoittamaan tällaisen myynnin polkumyyntimarginaalia, väliaikaisessa vaiheessa tehdyn oikaisun perusteettomuutta. Väliaikaisessa vaiheessa tehty oikaisu on sittemmin peruttu. Koska yritys ei kuitenkaan toimittanut luotettavia tietoja, komissio päätti perustaa päätelmänsä Eurostatilta saatuihin tietoihin, koska ne ovat saatavilla olevista tiedoista kaikkein luotettavimmat.
(79) Komissio teki väliaikaisen oikaisun vientiä harjoittavan valkovenäläistuottajan cif-arvoon, jota käytettiin polkumyyntimarginaalin laskemiseen. Koska oikaisu tehtiin virheellisesti, se peruttiin.
Polkumyyntimarginaalit
(80) Lopulliset polkumyyntimarginaalit ilmaistuina prosentteina cif-tuontihinnasta yhteisön rajalla ovat seuraavat:
Valko-Venäjä
TAULUKON PAIKKA
Bulgaria
TAULUKON PAIKKA
Kroatia
TAULUKON PAIKKA
Viro
TAULUKON PAIKKA
Libya
TAULUKON PAIKKA
Liettua
TAULUKON PAIKKA
Romania
TAULUKON PAIKKA
Ukraina
TAULUKON PAIKKA
E VAHINKO
1. Yhteisön tuotannonalan määritelmä
(81) Useat asianomaiset osapuolet toistivat näkemyksensä, jonka mukaan menettelyn kohteena olevista maista ureaa hankkineet ja tuoneet yhteisön tuottajat pitäisi jättää yhteisön tuotannonalan määritelmän ulkopuolelle.
(82) Väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 156 kappaleen mukaisesti kyseiset hankinnat olivat määrältään pääasiassa pieniä ja ne tehtiin huoltotöistä johtuvien tuotantovajeiden kattamiseksi. Yrityksistä se, joka teki mittavampia hankintoja, jotka vastasivat noin 20 prosenttia sen omasta tutkimusajanjakson tuotannosta, toimi niin tuotevalikoimansa täydentämiseksi. Tutkimuksessa kävi ilmi, että kyseinen yritys on ensisijaisesti urean tuottaja, ei sen tuoja, ja että tästä syystä ei ole hyviä perusteita sen jättämiseksi yhteisön tuotannonalan määritelmän ulkopuolelle. Ja vaikka jätettäisiinkin, se ei vaikuttaisi merkittävästi tapausta koskeviin päätelmiin eikä käyttöön otettujen tullien tasoon.
(83) Näin ollen vahvistetaan väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 157 kappaleessa olevat päätelmät.
2. Yhteisön kulutus
(84) Koska esille ei ole tullut uusia tietoja, vahvistetaan väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 158 ja 159 kappaleessa esitetyt yhteisön kulutusta koskevat päätelmät.
3. Tuonti asianomaisista maista
Tarkasteltavana olevan tuonnin vaikutusten kumulatiivinen arviointi
(85) Esitettiin, että Romaniasta peräisin olevan urean tuontia ei pitäisi kumuloida muista tämän menettelyn kohteena olevista maista peräisin olevan tuonnin kanssa. Vaatimus perustui siihen, että tuonnin määrä ja markkinaosuudet kehittyivät tarkastelujaksolla eri tavalla.
(86) Väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 162 kappaleen mukaan todettiin, että
- tuonnin määrät kaikista asianomaisista maista olivat merkittäviä ja ylittivät selvästi perusasetuksen 5 artiklan 7 kohdassa säädetyt tasot;
- kaikkien polkumyyntimarginaalien todettiin olevan vähimmäistason yläpuolella ja kaikki vientiä harjoittavat tuottajat alittivat yhteisön tuotannonalan myyntihinnat;
- sekä tuodun että yhteisössä tuotetun urean hinnat laskivat tarkastelujaksolla merkittävästi.
(87) Romaniasta tuodun urean määrä noudatti urean hintakehitystä yhteisön markkinoilla, joten Romaniasta peräisin olevan tuonnin määrien ja hintojen välillä oli tarkastelujaksolla tietty yhteys. Hintojen ollessa alhaisimmillaan vuonna 1999 tuonti Romaniasta oli olematonta. Tämä on osoitus hintojen avoimuudesta yhteisön ureamarkkinoilla. Se kertoo myös sen, että romanialaiset viejät vetäytyvät markkinoilta, kun hinnat putoavat liian alhaisiksi. Hintojen elvyttyä osittain vuoden 1999 ja tutkimusajanjakson välillä (johdanto-osan 164 kappale) tuonti Romaniasta lisääntyi kuitenkin merkittävästi niin, että tutkimusajanjaksolla romanialaistuonnin markkinaosuus oli 2,3 prosenttia. Tutkimusajanjaksolla Romania oli tarkasteltavina olevista maista neljänneksi suurin yhteisöön viejä.
(88) Tämä tuontia koskeva suuntaus ei ollut ominainen ainoastaan Romanialle. Tuonti useista muista tarkasteltavina olevista maista noudatti hämmästyttävän samantyyppistä kaavaa, eli tuonti laski vuosien 1996-1999 välillä ja nousi taas merkittävästi tutkimusajanjaksolla suuntautuen yhteisön markkinoille. Tässä yhteydessä on syytä muistaa, että tarkasteltavina olevista maista peräisin olevan tuonnin kokonaismäärä kasvoi tarkastelujaksolla vuosi toisensa jälkeen. Ainoa muutos oli tuonnin jakaantumisessa tarkasteltavina olevien maiden kesken suhteessa hintoihin. Tämä on yksi osoitus lisää tuontituotteiden välisestä kilpailusta, eikä se ole peruste olla soveltamatta kumulaatiota Romaniasta tai mistään muustakaan tarkasteltavana olevasta maasta peräisin olevan tuontiin.
(89) Kaikki edellä esitetyt syyt huomioon ottaen päätellään, että perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdassa esitetyt vaatimukset on täytetty. Näin ollen väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 162 kappaleessa olevat päätelmät vahvistetaan.
Tarkasteltavana olevan tuonnin määrä, markkinaosuudet ja hinnat
(90) Koska esille ei ole tullut uusia tarkasteltavina olevista maista peräisin olevan tuonnin määrää ja hintoja koskevia tietoja, vahvistetaan alustavat päätelmät.
Hinnan alittavuus
(91) Alustavia tutkimuksia varten hinnan alittavuus laskettiin vertaamalla viejien yhteisön rajalla -hintoja toimitettuna laiturilla (tullattuna) yhteisön tuottajien todennettuihin vapaasti lähettäjältä -hintoihin. Vertailu tehtiin vertaamalla mikrorakeisia, rakeisia, irtotavara- ja eri pakkauslaatuja keskenään.
(92) Monet asianomaiset, myös useat vientiä harjoittavat tuottajat, väittivät, että hinnan alittavuuden vertailussa käytettävien yhteisön tuottajien hintojen pitäisi olla yhteisön tuotannonalan painotettuja keskihintoja eikä yksittäisten tuottajien hintoja. Väitteen mukaan kyseinen menetelmä kasvattaa marginaalia keinotekoisesti nollaamalla sen yhteisön tuottajatasolla.
(93) Alkuun on syytä panna merkille, että hinnan alittavuuden selvittäminen tai hintojen vertailu toimii vahingon osoittimena; perusasetuksen 3 artiklan 3 kohdan mukaan tavoitteena on selvittää "onko polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin osalta esiintynyt huomattavaa alihinnoittelua suhteessa yhteisön tuotannonalan samankaltaisen tuotteen hintaan tai onko tällaisen tuonnin vaikutuksesta muutoin ilmennyt merkittävää hintojen alenemista".
(94) On totta, ettei kaikki tarkasteltavina olevista maista peräisin oleva tuonti alita jokaisen yhteisön tuottajan hintoja. Merkittävä määrä vientimyynnistä tapahtui kuitenkin yhteisön tuotannonalan hintoja alhaisemmilla hinnoilla. Samoin on syytä panna merkille, että yhteisön ureamarkkinat ovat sekä erittäin avoimet että hyvin alttiit hintamuutoksille.
(95) Lisäselvitysten perusteella todettiin, että tarkasteltavina olevien maiden yrityskohtainen tuontiosuus, joka alitti yhteisön tuotannonalan hinnat, vaihteli 0:sta 56 prosenttiin, koko tuontia koskevan keskiarvon olleessa 46 prosenttia. Hinnan alittavuuden taso oli korkeimmillaan 17 prosenttia. Tässä analyysissa nollausta ei käytetty. Koska yhteistyössä vientiä harjoittavan valkovenäläistuottajan (väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 113 kappale) ja virolaistuottajan (väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 58 kappale) kanssa oli ongelmia, hintavertailua ei ollut mahdollista tehdä näiden yritysten osalta. Ei ole kuitenkaan mitään syytä uskoa, että tulokset olisivat olleet millään tavalla erilaiset.
(96) Lisäksi on syytä huomauttaa, että yhteisön tuotannonala teki tutkimusajanjaksolla tappiota (väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 175 kappale), toisin sanoen yhteisön tuotannonalan hinnat olivat painuneet alas. Lisäksi sen yrityksen, jonka hinnat eivät alittuneet, havaittiin harjoittavan alihinnoittelua.
(97) Näin ollen voidaan lopullisesti vahvistaa, että tarkasteltavina olevien maiden vientiä harjoittavat tuottajat alittivat hintoja merkittävästi ja että yhteisön markkinoilla hinnat painuivat tutkimusajanjaksolla alas.
(98) Vahingon korjauslaskelmista esitettiin useita väitteitä. Niitä käsitellään yksityiskohtaisesti jäljempänä johdanto-osan 114-116 ja 121-123 kappaleissa. Silloin, kun oikaisuihin suostuttiin, ne otettiin huomioon myös hinnan alittavuuden tarkastelussa.
4. Yhteisön tuotannonalan tilanne
(99) Kahta yhteisön tuottajaa koskevan lisätarkastuksen johdosta eräät vahingon osoittimet muuttuivat absoluuttisesti mitattuna. Muutokset eivät kuitenkaan olleet niin merkittäviä, että ne olisivat vaikuttaneet olennaisesti vahingon osoittimien kehittymiseen tarkastelujaksolla tai muuttaneet alustavia päätelmiä. Edellä todettujen seikkojen perusteella vahvistetaan alustavat päätelmät yhteisön tuotannonalalle aiheutuneesta merkittävästä vahingosta.
F SYY-YHTEYS
(100) Useat asianomaiset osapuolet toistivat väitteensä, jonka mukaan yhteisön tuotannonalan kärsimän vahingon syynä ei ollut polkumyynnillä tapahtunut tuonti vaan urean ylitarjonta maailmanmarkkinoilla. Tämä on kytköksissä joidenkin osapuolten esittämään väitteeseen, jonka mukaan yhteisön tuotannonalan kärsimä vahinko johtuu tuotannonalan vientimyynnin laskemisesta, mikä on puolestaan vaikuttanut sen myyntiin yhteisön markkinoilla.
(101) Tässä yhteydessä on syytä panna merkille, että yhteisön tuotannonalan tilanteen arvio perustui tarkasteltavana olevan tuotteen myyntiä yhteisön markkinoilla koskeviin tietoihin. Tästä syystä vähentyneen vientimyynnin negatiiviset vaikutukset eivät sisälly edellä esitettyyn vahinkoanalyysiin.
(102) Lisäksi yhteisön tuotannonalan vientimyynti laski tarkastelujaksolla 337000 tonnia, kun taas sen myynti yhteisön markkinoilla kasvoi 172000 tonnia. Näin ollen yhteisön tuotannonala pystyi vaikean vientitilanteen vallitessa ohjaamaan puolet menettämästään vientimyynnistä yhteisön markkinoille.
(103) Samanaikaisesti yhteisön kulutus nousi 1,25 miljoonaa tonnia, halpatuonti polkumyynnillä lisääntyi 867000 tonnilla (väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 163 kappale) ja yhteisön tuotannonala menetti 10,3 prosenttia yhteisön markkinoista (väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 173 kappale). Yhteisön tuotannonalan kyvyttömyys hyötyä laajentuvista kotimarkkinoista vientimyynnin laskiessa ei ole niinkään syy vaan pikemminkin osoitus polkumyynnillä tapahtunen tuonnin aiheuttamasta vahingosta.
(104) Näin ollen ylitarjonnalla ja vientimyynnin vähentymisellä onkin voinut olla vaikutusta ainoastaan yhteisön tuotannonalalle (suurtuotannon etujen rajallisena menetyksenä), koska polkumyynnillä tapahtunut tuonti esti yhteisön tuotannonalaa hyödyntämästä täysimääräisesti yhteisön markkinoiden laajentumista. Tästä syystä päätellään, että yhteisön tuotannonalan vientimyynnissä tapahtuneen laskun vaikutus sekä väitetty ylitarjonta eivät erikseen tarkasteltuina riittäneet katkaisemaan polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja yhteisön tuotannonalan kärsimän vahingon välistä syy-yhteyttä. Väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 197 ja 198 kappaleessa esitetyt päätelmät siis vahvistetaan.
G YHTEISÖN ETU
1. Tuojat/kaupan alan toimijat
(105) Yksikään yhteistyössä toiminut tuoja ei esittänyt huomautuksia väliaikaisen asetuksen julkaisemisen johdosta. Sen sijaan yksi tuojajärjestö oli sitä mieltä, että polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto oli urean tuojien edun vastaista ja että tuojien kannalta on tärkeää, että maataloudella menee hyvin.
(106) Kuten väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 206 kappaleessa todettiin, tuonnille on jatkuva tarve. Vaikka tullit otettaisiin käyttöön täysimääräisinä, maanviljelijöiden kustannukset nousisivat enintään 0,6 prosenttia. Vaikka tällainen kustannusten nousu voikin johtaa joihinkin muutoksiin siinä, mistä maanviljelijät hankkivat ureansa, ei ole näyttöä väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 206 kappaleessa esitettyjen päätelmien kyseenalaistamiseksi.
2. Käyttäjät
Maanviljelijät
(107) Maanviljelijöiden järjestöt Itävallassa, Italiassa, Espanjassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa esittivät huomautuksia väliaikaisen asetuksen julkaisemisen johdosta. Yksikään kyseisistä osapuolista ei kyseenalaistanut alustavaa päätelmää, jonka mukaan tullit johtaisivat pahimmassa tapauksessa 0,6 prosentin lisäykseen maanviljelijöiden kustannuksissa. Sen sijaan ne vastustivat toimenpiteiden käyttöönottoa sekä päätelmää, jonka mukaan hinnannousut eivät välittyisi täysimääräisinä.
(108) Maanviljelijöiden osuuskunnan tiloihin tehdyn tarkastuskäynnin johdosta vahvistetaan ehdotettujen toimenpiteiden kustannusvaikutuksia koskeva päätelmä. Se, ettei toimenpiteiden vaikutusta siirretä täysimääräisenä perustuu monista muista polkumyyntimenettelyistä saatuihin kokemuksiin. Ei ole näyttöä sen tukemiseksi, ettei näin olisi tässä kyseisessä menettelyssä.
(109) Vaikka maanviljelijöiden vaikea tilanne tunnustetaankin, ei ole mahdollista päätellä, että tullien vaikutus olisi sitä luokkaa, että toimenpiteiden käyttöönotto olisi yhteisön edun vastaista.
Tuotetta käyttävä teollisuus
(110) Yhdeltäkään yhteistyössä toimivalta urean teolliselta käyttäjältä ei saatu suoraan ensimmäistäkään kirjallista huomautusta. Tämä osoittaa, että toimenpiteillä ei olisi kovinkaan suurta vaikutusta asianomaisiin urean käyttäjiin.
(111) Yksi urean teollinen käyttäjä, joka myös tuo ja myy ureaa, esitti huomautuksia tuojajärjestön välityksellä. Kyseinen yritys antoi ymmärtää, että toimenpiteiden käyttöönotto saattaa pakottaa sen sulkemaan tuotantolaitoksensa ja irtisanomaan sen 380 työntekijää. Koska yritys ei kuitenkaan esittänyt väitettä suoraan ja koska sen tueksi ei ole mitään näyttöä, väite hylättiin.
3. Yhteisön etua koskeva päätelmä
(112) Koska esille ei ole tullut uusia yhteisön etua koskevia tietoja, vahvistetaan väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 219 kappaleessa esitetyt päätelmät.
H LOPULLISET POLKUMYYNTITOIMENPITEET
1. Vahingon korjaava taso
(113) Alustavia päätelmiä varten alihinnoittelu laskettiin vertaamalla viejien yhteisön rajalla, toimitettuna laiturilla ja tullattuna -hintoja (DEQ-) yhteisön tuottajien tarkistettuihin vapaasti lähettäjältä tavoitehintoihin. Hintavertailut tehtiin yrityskohtaisesti vertailemalla mikrorakeisia, rakeisia, irtotavara- ja eri pakkauslaatuja keskenään.
(114) Monet vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että DEQ-hintojen määrittämiseksi lastin purkamiskustannusten osalta tehty oikaisu ei ollut riittävä. Samoin väitettiin, että mukaan olisi laskettava tuojien (lähinnä kaupan alan toimijoiden) marginaali, kuten muissakin äskettäisissä lannoitteita koskeneissa menettelyissä.
(115) Tosiasiallisista lastin purkamiskustannuksista on saatu lisänäyttöä useista lähteistä, muun muassa vientiä harjoittavilta tuottajilta, yhteisön tuotannonalalta ja riippumattomilta tuojilta. Näiden tietojen perusteella purkamiskustannuksiin on tehty asianmukainen oikaisu.
(116) Kysymystä oikaisun myöntämisestä tuojien marginaalin ottamiseksi huomioon tarkasteltiin tämän nimenomaisen tutkimuksen olennaisten tekijöiden valossa. Todettiin, että vientiä harjoittavat tuottajat myivät ureaa yhteisön markkinoille useiden eri kanavien kautta, myös suoraan loppukäyttäjälle. Siitä, että hinnat vaihtelisivat käytetyn myyntikanavan mukaan, ei saatu näyttöä. Sen sijaan todettiin, että yleensä myyntihinnat eivät riippuneet asiakastyypistä. Myöskään yhteisön tuotannonalan ja vientiä harjoittavien tuottajien käyttämien myyntikanavien välillä ei havaittu huomattavia eroja. Näin ollen vaatimus tuojien marginaalia koskevan oikaisun tekemiseksi hylättiin.
(117) Monet osapuolet, mukaan luettuna useimmat vientiä harjoittavista tuottajista, väittivät, että alihinnoittelun laskemisessa käytettyjen yhteisön tuottajien hintojen pitäisi olla yhteisön tuotannonalan hintojen painotettu keskiarvo eikä yksittäisten tuottajien veloittama hinta. Tällaisen laskutavan väitettiin korottavan marginaalia keinotekoisesti, koska siinä ei oteta huomioon kielteistä alihinnoittelua yhteisön tuottajien tasolla. Lisäksi väitettiin, että polkumyyntitullien määrittäminen nollaamiseen johtavan laskutavan perusteella on vastoin äskettäistä WTO:n päätöstä(3).
(118) On syytä huomata, että alihinnoittelun laskemisella pyritään tarkastelemaan, missä määrin polkumyynnillä tapahtunut tuonti on aiheuttanut vahinkoa yhteisön tuotannonalalle. Todenmukaisen kuvan antamiseksi hintavertailun olisi vastattava taloudellista todellisuutta. Tutkimus osoitti, että yhteisön markkinoilla kilpailua käydään kaikkien yksittäisten vientiä harjoittavien tuottajien ja kaikkien yhteisön tuotannonalaan kuuluvien yksittäisten tuottajien välillä. Tältä osin todetaan muun muassa, että hintojen erot ovat huomattavat ja että yhteisön tuottajien sijainnissa on merkittäviä eroja. Näin ollen vientiä harjoittavan tuottajan harjoittaman polkumyynnin yhteisön tuotannonalalle aiheuttaman vahingon laajuutta olisi arvioitava tosiasiallisen markkinatilanteen ja kunkin yrityksen osalta tarkistettujen tietojen perusteella.
(119) Hintojen vertaaminen yrityskohtaisesti johtaa tarkkaan arvioon yhteisön tuotannonalan kärsimän haitallisen polkumyynnin täysimääräisestä vaikutuksesta eikä nosta keinotekoisesti alihinnoittelun tasoa tarkasteltavana olevassa tapauksessa. Tämän vuoksi väite hylätään.
(120) Yhteisön tuotannonala väitti, että osa yhteisöön tuodusta ureasta oli itse asiassa mikrorakeista hiukan suurempirakeista ("fat" prill), minkä vuoksi sitä olisi käsiteltävä erillisenä ureatyyppinä. Lisäksi väitettiin, että alihinnoittelun laskemisessa tämän ureatyypin hintaa olisi verrattava yhteisön tuottaman mikrorakeista hiukan suurempirakeisen urean hintaan.
(121) Tutkimuksessa todettiin, että yhteisön tuotannonala todellakin tuottaa tällaista läpimitaltaan suurempaa mikrorakeista ureaa ja että sitä viedään yhteisöön joistakin tarkasteltavana olevista maista. Ainoa ero tavalliseen mikrorakeiseen ureaan on kuitenkin suurempi läpimitta. Ei ole mitään näyttöä siitä, että tämän suurempirakeisen urean tuotantokustannukset olisivat korkeammat tai että sitä olisi myyty korkeammalla hinnalla tutkimusajanjaksolla. Näin ollen pääteltiin, ettei tavallista mikrorakeista ureaa hiukan suurempirakeista ureaa ole syytä pitää erillisenä tuotetyyppinä.
(122) Jotkin vientiä harjoittavat tuottajat toistivat vaatimuksensa oikaisun tekemiseksi niiden tuotteen laadun mukaan. Ne eivät kuitenkaan toimittaneet tätä tukevaa näyttöä. Markkinoilla ei myöskään todettu käsitystä, jonka mukaan romanialaiseen ureaan liittyisi laatuongelmia. Siksi tämä vaatimus hylättiin.
(123) Olisi huomattava, että vahinkoa aiheuttamattoman hinnan laskemiseksi väliaikaisesti käytettiin 8 prosentin voittomarginaalia kustannuksista eikä liikevaihdosta, kuten väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 222 kappaleessa todettiin. Eräät yhteistyössä toimineet osapuolet väittivät, että voittomarginaali olisi rajattava 5 prosenttiin kuten aiemmissa nitraattilannoitteita koskeneissa polkumyynnin vastaisissa menettelyissä sekä Venäjältä tulevaa ureaa koskevassa menettelyssä(4). Yhteisön tuotannonala puolestaan toisti väitteensä, jonka mukaan 15 prosentin voittomarginaali sijoitetun pääoman tuotolle olisi asianmukaisempi.
(124) Tässä menettelyssä käytettävän voittomarginaalin määrittäminen perustuu arvioon siitä voittomarginaalista, jonka yhteisön tuotannonala olisi kohtuudella voinut odottaa saavansa tavanomaisessa kilpailutilanteessa ilman polkumyynnillä tapahtunutta tuontia. Näin ollen se perustuu arvioon tähän asiaan liittyvistä tosiseikoista eikä arvioon muita tuotteita ja/tai tutkimusajanjaksoja koskevien, muiden menettelyjen tosiseikoista.
(125) Väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 223 kappaleessa selostettujen syiden vuoksi vaatimusta kannattavuuden perustamisesta sijoitetun pääoman tuottoon ei hyväksytä.
(126) Edellä todettu huomioon ottaen ja koska ei ole esitetty näyttöä siitä, että 8 prosentin voittomarginaalin käyttäminen olisi virheellistä, vahvistetaan väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 221-227 kappaleen päätelmät.
(127) Väliaikaisen asetuksen julkaisemisen jälkeen saadut ja tarkistetut tiedot, kahdelta muulta yhteisön tuottajalta saadut tiedot mukaan luettuina, on sisällytetty laskelmiin tarvittaessa.
2. Tullien taso ja muoto
(128) Edellä todetun perusteella katsotaan, että lopulliset polkumyyntitullit Bulgariasta, Kroatiasta, Libyasta, Liettuasta, Romaniasta, Ukrainasta, Valko-Venäjältä ja Virosta peräisin olevan urean tuonnissa olisi otettava käyttöön perusasetuksen 9 artiklan 4 kohdan mukaisesti joko todettujen vahinkomarginaalien tai polkumyyntimarginaalien suuruisina sen mukaan, kummat näistä ovat alhaisemmat.
(129) Yhteistyöhön osallistumattomiin vientiä harjoittaviin tuottajiin sovellettava jäännöstulli vahvistettiin yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille kussakin maassa määritetyn korkeimman tullin perusteella.
(130) Yksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, että jotta oltaisiin johdonmukaisia erään aiemman menettelyn kanssa, tullien pitäisi muodostua vähimmäistuontihinnasta kuten Venäjältä tulevan urean kohdalla.
(131) Kuten väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 231 kappaleessa todettiin, toimenpiteiden tehokkuuden varmistamiseksi ja eräissä aiemmissa tutkimuksissa saman tuoteluokan eli lannoitteiden osalta havaitun hintakeinottelun torjumiseksi lopulliset tullit otetaan käyttöön paljouden perusteella eli tonnikohtaisesti kannettavina määrinä. Näin ollen vaatimusta ei voida hyväksyä.
(132) Edellä esitetyn perusteella lopullisten tullien määrät ovat seuraavat:
TAULUKON PAIKKA
(133) Tässä asetuksessa yrityksille vahvistetut yksilölliset polkumyyntitullit määritettiin tämän tutkimuksen päätelmien perusteella. Näin ollen ne kuvastavat kyseisten yritysten senhetkistä tilannetta. Näitä tulleja voidaan siten soveltaa (toisin kuin koko maata koskevia, "kaikkiin muihin yrityksiin" sovellettavia tulleja) yksinomaan tarkasteltavana olevasta maasta peräisin olevien, erikseen mainittujen yritysten eli tarkoin määrättyjen oikeussubjektien tuottamien tuotteiden tuontiin. Jos yrityksen nimeä ja osoitetta ei ole erikseen mainittu tämän asetuksen artiklaosassa (mukaan lukien erikseen mainittuihin yrityksiin etuyhteydessä olevat yritykset), sen tuottamiin tuontituotteisiin ei voida soveltaa näitä tulleja, vaan niihin on sovellettava "kaikkiin muihin yrityksiin" sovellettavaa tullia.
(134) Kaikki näiden yritysten yksilöllisten polkumyyntitullien soveltamiseen liittyvät vaatimukset (esimerkiksi yrityksen nimenmuutoksen tai uusien tuotanto- tai myyntiyksiköiden perustamisen johdosta tehdyt) on toimitettava viipymättä komissiolle(5) ja mukaan on liitettävä kaikki asian kannalta oleelliset tiedot ja erityisesti ne, jotka koskevat esimerkiksi kyseiseen nimenmuutokseen tai kyseisiin uusiin tuotanto- tai myyntiyksiköihin mahdollisesti liittyviä yrityksen tuotantotoiminnan sekä kotimarkkinamyynnin ja viennin muutoksia. Komissio muuttaa tarvittaessa tätä asetusta neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan saattamalla yksilöllisten tullien soveltamisalaan kuuluvien yritysten luettelon ajan tasalle.
3. Väliaikaisten tullien kantaminen
(135) Todettujen polkumyyntimarginaalien suuruuden ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon vuoksi katsotaan tarpeelliseksi kantaa lopullisesti väliaikaisen asetuksen mukaisten väliaikaisten polkumyyntitullien vakuutena olevat määrät lopullisesti käyttöön otettujen tullien suuruisina. Jos lopulliset tullit ovat korkeammat kuin väliaikaiset tullit, vain väliaikaisia tulleja vastaavat vakuutena olevat määrät olisi kannettava lopullisesti.
4. Hintasitoumukset
(136) Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen kroatialaiset, libyalaiset, romanialaiset, ukrainalaiset ja valkovenäläiset vientiä harjoittavat tuottajat tarjosivat hintasitoumuksia perusasetuksen 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Liettualaiset ja virolaiset vientiä harjoittavat tuottajat uusivat hintasitoumukset, joita ne olivat tarjonneet jo menettelyn väliaikaisessa vaiheessa mutta jotka oli hylätty väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 236 ja 237 kappaleessa esitettyjen syiden vuoksi.
(137) Tässä yhteydessä muistutetaan, että komissio hyväksyi jo menettelyn väliaikaisessa vaiheessa bulgarialaisen vientiä harjoittavan tuottajan hintasitoumuksen (ks. väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 236 kappale). Kuten johdanto-osan 128 kappaleessa mainittiin, uusien tietojen ottaminen huomioon lopullisen vahinkomarginaalin laskemisessa vaikutti määritettyyn vahingon korjaavaan tasoon. Hintasitoumuksen vähimmäishintaa mukautettiin näin ollen vastaavasti.
(138) Alustavien päätelmien julkistamisen jälkeen valituksen tehnyt yhteisön tuotannonala esitti vastalauseensa komission päätöksestä hyväksyä bulgarialaisen vientiä harjoittavan tuottajan hintasitoumus. Tältä osin väitettiin, että asianomainen yritys on etuyhteydessä muihin Bulgariassa, Ukrainassa ja Valko-Venäjällä sijaitseviin typpilannoitteiden, urea mukaan luettuna, viejiin ja/tai tuottajiin tai että sillä on niihin läheisiä teknisiä ja teollisia suhteita, mikä tarjoaisi hyvät mahdollisuudet hyvitysjärjestelyihin. Lisäksi yhteisön tuotannonala ilmaisi huolensa kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan kyvystä täyttää hintasitoumuksen velvoitteet.
(139) Yleisemmin ottaen yhteisön tuotannonala väitti, että hintasitoumukset eli siis vähimmäishinnat eivät ole tarkoituksenmukainen väline typpilannoitteiden (urea mukaan luettuna) kohdalla.
(140) On huomattava, että yhteisön tuotannonala ei kyennyt esittämään riittävää näyttöä bulgarialaista vientiä harjoittavaa tuottajaa koskevien väitteidensä tueksi. Komission tekemä tutkimus ei myöskään vahvistanut näitä väitteitä, joten ne oli hylättävä. Hintasitoumusten tarkoituksenmukaisuudesta olisi todettava, että arviointi on kohdistuttava ensisijaisesti yrityskohtaisiin tilanteisiin. Tutkimuksessa todettiin, että asianomainen yritys tuottaa ja vie ainoastaan ureaa ja että tässä tapauksessa hintasitoumuksen noudattamisen tosiasiallinen valvonta on hyvin todennäköistä.
(141) Joka tapauksessa, jos hintasitoumusta epäillään rikottavan, sitä rikotaan tai se peruutetaan, polkumyyntitulli voidaan ottaa käyttöön perusasetuksen 8 artiklan 9 ja 10 kohdan mukaisesti.
(142) Kaikki muut tarjoukset hintasitoumuksiksi tutkittiin yksityiskohtaisesti. Nämä tutkimukset osoittivat hyväksynnälle seuraavat kaksi estettä:
(143) Liettualaiset, romanialaiset, kroatialaiset, ukrainalaiset ja libyalaiset vientiä harjoittavat tuottajat tuottavat useita tyyppejä lannoitteita ja/tai muita kemiallisia tuotteita ja ovat vastaavasti menneisyydessä vieneet näitä tuotteita Yhteisössä oleville tavallisille asiakkaille (enimmäkseen välittäjille). Tästä käytännöstä seuraa vakava vaara ristiinkompensoinnista, toisin sanoen hintasitoumuksen mukaisia hintoja sopimuksen mukaisille tuotteille noudatetaan, mutta hintasitoumuksen ulkopuolisten tuotteiden hintoja alennettaisiin. Kaikki tämä mahdollistaisi ureasta sovittujen minimihintojen helpon kiertämisen ja tekisi sopimuksen tehokkaan valvonnan äärimmäisen hankalaksi.
(144) Lisäksi tietyt tuottajat (Ukrainasta, Valko-Venäjältä ja Virosta) väittivät, ettei heillä ollut mitään mahdollisuuksia valvoa tai edes tietää urea vientinsä määränpäitä tai myyntiehtoja vaikka viralliset tilastot osoittivat tarkastelujakson aikana tuotteiden menneen vientiin Yhteisöön suuressa määrin. Muistutetaan, että koska nämä yhtiöt eivät antaneet riittävää tietoa tässä suhteessa komissiolla ei ollut perusasetuksen artiklan 18 mukaisesti muuta mahdollisuutta kuin käyttää saatavilla olevia tosiasioita vientihintojen laskemiseksi. Lisäksi tietyt viejät (Libyasta ja Virosta) osoittivat riittämätöntä yhteistyötä tutkimuksen aikana. Katsottiin, että näiden tosiasioiden perusteella riski hyväksyä hintasitoumuksia oli kohtuuttoman suuri ja että takuut varmistaa sopiva valvonta olivat epätyydyttävät.
(145) Edellä esitettyjen syiden vuoksi päätettiin, ettei yhtään ilmoituksen jälkeen tehdyistä tarjouksista hintasitoumuksiksi hyväksytä.
(146) Asianomaisia osapuolia tiedotettiin asian johdosta ja asianosaisille viejille selvitettiin asiakohtaisilla ilmoituksilla, miksi ehdotettuja hintasitoumuksia ei voitu hyväksyä. Neuvoa antavaa komiteaa on asiasta kuultu,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli Bulgariasta, Kroatiasta, Libyasta, Liettuasta, Romaniasta, Ukrainasta, Valko-Venäjältä ja Virosta peräisin olevan, CN-koodeihin 3102 10 10 ja 3102 10 90 kuuluvan, myös vesiliuoksena olevan virtsa-aineen (urean) tuonnissa.
2. Edellä 1 kohdassa kuvatun tuotteen vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava lopullinen polkumyyntitulli on seuraava:
TAULUKON PAIKKA
3. Jos tavarat ovat vahingoittuneet ennen niiden luovutusta vapaaseen liikkeeseen, mistä syystä niistä tosiasiallisesti maksettua tai maksettavaa hintaa on suhteutettu tullausarvon määrittämiseksi tietyistä yhteisen tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93(6) 145 artiklan mukaisesti, polkumyyntitullia, joka lasketaan 2 kohdan perusteella, alennetaan prosenttimäärällä, joka vastaa tosiasiallisesti maksetun tai maksettavan hinnan suhteutusta.
4. Jollei toisin säädetä, sovelletaan voimassa olevia tulleja koskevia säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
1. Tuonti vapautetaan 1 artiklan mukaisesti käyttöön otetusta polkumyyntitullista edellyttäen, että tuotteita tuottavat ja vievät suoraan (eli kuljettavat ja laskuttavat) ensimmäiselle tuojana toimivalle riippumattomalle asiakkaalle yhteisössä jäljempänä luetellut yritykset, jotka ovat tarjonneet komission hyväksymät hintasitoumukset, jos kyseinen tuonti on 2 kohdan mukaista.
TAULUKON PAIKKA
2. a) Hintasitoumukseen perustuvan vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevan ilmoituksen yhteydessä on mahdollista saada vapautus tullista ainoastaan esittämällä asianomaisen jäsenvaltion tulliviranomaisille 1 kohdassa mainittujen yritysten antamat pätevät hintasitoumuslaskut.
b) Hintasitoumuslaskun on oltava komission hyväksymässä hintasitoumuksessa vahvistettujen tällaisia laskuja koskevien edellytysten, joiden keskeiset osat esitetään liitteessä, mukainen.
c) Tullista vapauttamisen edellytyksenä on lisäksi, että tullille tulliselvitystä varten esitettävät tavarat vastaavat tarkoin hintasitoumuslaskussa esitettyä kuvausta.
3. Tällaisella hintasitoumuslaskulla tapahtuvaa tuontia tulliselvitettäväksi ilmoitettaessa on käytettävä 1 kohdassa esitettyjä Taric-lisäkoodia.
3 artikla
Kannetaan lopullisesti asetuksen (EY) N:o 1497/2001 mukaisesti käyttöön otettujen väliaikaisten polkumyyntitullien vakuutena olevat määrät lopullisesti käyttöön otettujen tullien suuruisina Bulgariasta, Kroatiasta, Libyasta, Liettuasta, Romaniasta, Ukrainasta, Valko-Venäjältä ja Virosta peräisin olevan, CN-koodeihin 3102 10 10 ja 3102 10 90 kuuluvan, myös vesiliuoksena olevan virtsa-aineen (urean) tuonnissa.
Lopullisen polkumyyntitullin ylittävät vakuutena olevat määrät vapautetaan.
4 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 17 päivänä tammikuuta 2002.