31992R2407
L 240/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕИО) № 2407/92 НА СЪВЕТА
от 23 юли 1992 година
относно лицензирането на въздушни превозвачи
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 84, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че е от съществено значение да се изгради въздушнотранспортна политика за вътрешния пазар след периода, който изтича на 31 декември 1992 година, както се предвижда в член 8а от Договора;
като има предвид, че вътрешният пазар ще представлява зона без вътрешни граници, в която ще се осигурява свободното движение на стоки, хора, услуги и капитал;
като има предвид, че прилагането на принципа за свободното извършване на услуги във въздушнотранспортния сектор трябва да бъде съобразено със специфичните особености на този сектор;
като има предвид, че в Регламент (ЕИО) № 2343/90 на Съвета от 24 юли 1990 година за достъпа на превозвачи до маршрути по редовни въздушни линии, изпълнявани в рамките на Общността, и за разпределението на пътническия капацитет между въздушните превозвачи, по редовни въздушни линии между държавите-членки (4), Съветът реши да приеме за изпълнение не по-късно от 1 юли 1992 г. общи правила, определящи лицензирането на въздушни превозвачи;
като има предвид, че е необходимо да се даде разумен срок на държавите-членки до 1 януари 1993 г. за прилагането на настоящия регламент;
като има предвид, че е целесъобразно да се определят изисквания на основата на равнопоставеност по отношение на мястото на установяване и контрола на дадено предприятие, кандидатстващо за лиценз;
като има предвид, че за да се осигурят надеждни и адекватни услуги, е необходимо да се гарантира, че въздушният превозвач по всяко време оперира при спазване на солидно икономическо и високо равнище на безопасност;
като има предвид, че с оглед защитата на потребителите и другите заинтересовани страни, е важно да се гарантира, че въздушните превозвачи са застраховани в достатъчна степен срещу рисковете при отговорност;
като има предвид, че в рамките на вътрешния пазар въздушните превозвачи трябва да могат да използват въздухоплавателни средства, притежавани където и да е в Общността, без да се предрешават отговорностите на лицензиращата държава-членка по отношение на техническата годност на превозвача;
като има предвид, че също така трябва да могат да се вземат на лизинг въздухоплавателни средства, регистрирани извън Общността, за кратък период от време или при изключителни обстоятелства, при условие че стандартите за безопасност са еквивалентни на тези, които се прилагат в Общността;
като има предвид, че процедурите по издаване на лицензи на въздушни превозвачи трябва да бъдат прозрачни и прилагани на основата на равнопоставеност,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Настоящият регламент определя изискванията за издаване и поддържане на валидни лицензи от държавите-членки по отношение на въздушни превозвачи, установени в Общността.
2. Настоящият регламент не се отнася за превоза по въздуха на пътници, пощенски пратки и/или товари, извършван чрез безмоторни въздухоплавателни средства и/или свръхлеки въздухоплавателни средства с моторна тяга, а също и за местни полети, които не включват превоз между различни летища. По отношение на тези дейности се прилага националното законодателство за оперативните лицензи, ако има такова, както и правото на Общността и националното законодателство относно свидетелствата за авиационни оператори (АОС).
Член 2
За целите на настоящия регламент:
а)
„предприятие“ е физическо лице или юридическо лице, независимо дали е със стопанска или с нестопанска цел, както и официален орган, със или без юридическа правосубектност;
б)
„въздушен превозвач“ е предприятие за въздушен транспорт с валиден оперативен лиценз;
в)
„оперативен лиценз“ е разрешително, издадено от държавата-членка, отговорна за дадено предприятие, позволяващо му да извършва превоз по въздуха на пътници, пощенски пратки и/или товари, както е посочено в оперативния лиценз, срещу възнаграждение и/или наем;
г)
„свидетелство за авиационен оператор“ (АОС) е документ, издаден на едно предприятие или на група предприятия от компетентните органи на държавите-членки, който потвърждава, че съответният оператор притежава професионалните способности и организация за осигуряване на безопасна експлоатация на въздухоплавателните средства за посочените в него авиационни дейности;
д)
„бизнес план“ е подробно описание на планираните от въздушния превозвач търговски дейности за въпросния период от време, особено по отношение на развитието на пазара и инвестициите, които ще се правят, включително и финансовите и икономическите последици от тези дейности;
е)
„управленски отчет“ е подробен разчет за приходите и разходите за въпросния период от време, включително и разбивка по свързани с въздушния транспорт дейности и други дейности, а също така и по парични и непарични елементи;
ж)
„ефективен контрол“ е придобиване на права, сключване на договори или други начини, които поотделно или заедно и с оглед на съществуващите фактически обстоятелства и приложимия закон дават възможност за пряко или непряко упражняване на решаващо влияние върху определено предприятие, чрез:
а)
придобиване правото на ползване върху цялото или върху част от имуществото на предприятието;
б)
придобиване на права, включително и въз основа на договори, които осигуряват възможността за решаващо влияние върху състава, гласуването или решенията на органите на предприятието или по друг начин осигурят възможността за решаващо влияние върху управлението на дейността на предприятието.
Член 3
1. Без да се засяга член 5, параграф 5, държавите-членки не издават оперативни лицензи или не поддържат тяхната валидност, ако не са спазени изискванията на този регламент.
2. Предприятие, което отговаря на условията на настоящия регламент, има право да получи оперативен лиценз. Този лиценз сам по себе си не предоставя никакви права на достъп до специфични маршрути или пазари.
3. Без да се засяга разпоредбата на член 1, параграф 2, никое предприятие, установено в Общността, няма право да извършва превоз по въздуха на пътници, пощенски пратки и/или товари на територията на Общността срещу заплащане и/или под наем, докато предприятието не получи съответния оперативен лиценз.
Оперативен лиценз
Член 4
1. Държава-членка издава оперативен лиценз на предприятие, когато:
а)
неговото основно място на дейност и седалище според устройствения му акт, ако има такова, се намират в тази държава-членка; и
б)
неговата основна дейност е въздушен транспорт, самостоятелно или съвместно с друга търговска експлоатация на въздухоплавателни средства, или ремонт и техническо обслужване на въздухоплавателни средства.
2. Без да се засягат споразумения и конвенции, страна по които е Общността, предприятието е собственост и продължава да е собственост пряко или чрез мажоритарно участие на държавите-членки или на граждани на държавите-членки. По всяко време то се контролира ефективно от такива държави или такива граждани.
3.
а)
Без да се засягат разпоредбите на параграфи 2 и 4, въздушни превозвачи, които вече са признати в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2343/90 на Съвета и Регламент (ЕИО) № 294/91 на Съвета от 4 февруари 1991 г. относно извършването на товарни въздушнотранспортни услуги между държавите-членки (5), запазват техните права по силата на тези и свързаните регламенти дотолкова, доколкото те изпълняват другите задължения в този регламент и продължават да бъдат контролирани пряко или непряко от същите трети страни и/или от граждани на същата трета страна като онези, които са упражнявали такъв контрол по време на приемането на този регламент. Този контрол може да се прехвърли на държавите-членки и/или на граждани от държавите-членки по всяко време.
б)
Възможността за купуване или продаване на акции по буква а) не се отнася за граждани, които имат значително дялово участие във въздушен превозвач на трета страна.
4. Всяко предприятие, което пряко или непряко има контролиращо дялово участие във въздушен превозвач, трябва да отговаря на изискванията, предвидени в параграф 2.
5. Въздушният превозвач трябва по всяко време, при поискване, да може да докаже на държавата-членка, отговаряща за оперативния лиценз, че спазва изискванията на този член. По молба на държавата-членка Комисията проверява изпълнението на изискванията на този член и, ако е необходимо, постановява решение.
Член 5
1. Предприятие за въздушен транспорт, което кандидатства за получаване на оперативен лиценз за първи път, трябва да може да докаже до разумно удовлетворение на компетентните органи на лицензиращата държава-членка, че:
а)
може да изпълни по всяко време своите настоящи и потенциални задължения, определени чрез реалистични предположения, за период от 24 месеца от началото на дейността; и
б)
може да посрещне своите постоянни и оперативни разходи от дейността, съгласно своя бизнес план и определени при реалистични предположения, за период от три месеца от началото на дейността, без да взема предвид каквито и да са приходи от дейността.
2. За целите на параграф 1, всеки кандидат за лиценз представя бизнес план за най-малко първите две години на дейност. Бизнес планът посочва подробно и финансовите връзки на кандидата с други търговски дейности, в които участва пряко или чрез свързани предприятия. Кандидатът за лиценз представя и цялата съществена информация, в частност данните, споменати в част А от приложението.
3. Въздушният превозвач уведомява предварително лицензиращия орган относно планове за: обслужване на нова редовна или нередовна линия до континент или район в света, които преди не са били обслужвани; промени в типа или броя на използваните въздухоплавателни средства или съществени промени в мащабите на неговата дейност. Въздушният превозвач уведомява предварително и за планирани сливания или придобивания и съобщава на лицензиращия орган в срок до четиринадесет дни за всякакви промени в собствеността върху всеки отделен акционерен дял, който представлява 10 или повече процента от общия капитал на въздушния превозвач или на неговото дружество-майка или дружеството, което има решаващ контрол. По смисъла на този параграф представянето на дванадесетмесечен бизнес план два месеца преди началото на периода, за който той се отнася, е достатъчно с оглед на промените в текущите операции и/или в обстоятелствата, които са включени в този бизнес план.
4. Ако лицензиращият орган прецени, че промените, за които е уведомен по силата на параграф 3, ще окажат значително въздействие върху финансите на въздушния превозвач, то органът изисква представяне на изменен бизнес план, включващ съответните промени и обхващащ най-малко период от 12 месеца, считано от началната дата за неговото изпълнение, а също така и цялата съществена информация, включително и данните, посочени в част Б от приложението, за да прецени дали въздушният превозвач може да изпълни своите настоящи и потенциални задължения през въпросния период от дванадесет месеца. Лицензиращият орган взима решение по изменения бизнес план не по-късно от три месеца след като цялата необходима информация му е била предоставена.
5. Лицензиращите органи могат по всяко време и при всички случаи, когато са налице ясни признаци, че съществуват финансови проблеми за лицензирания от него въздушен превозвач, да оцени финансовото състояние на превозвача и може временно да преустанови или да отнеме лиценза, ако вече не е убеден, че въздушният превозвач може да изпълни своите настоящи и потенциални задължения за период от дванадесет месеца. Лицензиращите органи могат също така да издадават временни лицензи за периода на извършване на финансова реорганизация на въздушния превозвач при условие че безопасността не застрашена.
6. Въздушният превозвач предоставя на лицензиращия орган всяка финансова година, своевременно, заверените отчети, отнасящи се за предходната финансова година. По всяко време, при поискване от лицензиращия орган, въздушният превозвач предоставя информацията, подходяща за целите на параграф 5, и в частност, данните, които са посочени в част В от приложението.
7.
а)
Параграфи 1, 2, 3, 4 и 6 от този член не се прилагат за въздушни превозвачи, чиято дейност е свързана изключително с експлоатация на въздухоплавателни средства с по-малко от 10 тона максимално излетно тегло и/или по-малко от 20 места. Такива въздушни превозвачи трябва по всяко време да могат да демонстрират, че техният нетен капитал е най-малко 80 000 екю или, при поискване от страна на лицензиращия орган, да предоставят информацията, подходяща за целите на параграф 5. Независимо от това, държава-членка може да приложи изискванията на параграфи 1, 2, 3, 4 и 6 към лицензирани от нея въздушни превозвачи, които оперират по редовни линии или чийто оборот надхвърля 3 милиона екю годишно.
б)
Комисията, след консултации с държавите-членки, може, според потребностите, да увеличи стойностите, посочени в точка а), ако икономическото развитие прави подобно решение необходимо. Тази промяна се публикува в Официален вестник на Европейските общности.
в)
Всяка държава-членка може да отнесе решението на Комисията до Съвета в срок до един месец. Съветът с квалифицирано мнозинство, може, в изключителни случаи, да вземе различно решение в едномесечен срок.
Член 6
1. В случаите, когато компетентните органи на държава-членка при издаване на лиценз изискват доказателство, че лицата, които постоянно и ефективно ръководят дейността на предприятието, са с добра репутация и че не са били обявявани в несъстоятелност или не им е бил спиран или отнеман лиценза в резултат на сериозно професионално нарушение или наказателно правонарушение, то тази държава-членка приема представените документи по отношение на граждани на други държави-членки, издадени от компетентните органи в държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идват чуждите граждани, като достатъчно доказателство, че тези изисквания са изпълнени.
В случаите, когато компетентните органи на държавата-членка по произход или на държавата-членка, от която идва чуждият гражданин, не издават посочените в първата алинея документи, тези документи се заменят с клетвена декларация, или, когато в държави-членки не се правят клетвени декларации - с тържествена декларация на заинтересованото лице пред компетентен съдебен или административен орган или, ако е уместно, пред нотариус или професионален орган със съответната квалификация на държавата-членка по произход или на държавата-членка, от която идва лицето; подобен орган или нотариус издава атестация, удостоверяваща автентичността на клетвената или официалната декларация.
2. Компетентните органи на държавите-членки могат да изискват документите или атестациите, посочени в параграф 1, да бъдат представени не по-късно от три месеца след датата на тяхното издаване.
Член 7
Въздушният превозвач застрахова отговорността си в случаи на злополуки - в частност, по отношение на пътници, багаж, товари, пощенски пратки и трети страни.
Член 8
1. Държава-членка изисква от лицензираните от нея въздушни превозвачи да имат на свое разположение едно или повече въздухоплавателни средства, собствени или на лизинг, независимо, че собствеността върху въздухоплавателно средство не е условие за издаване или поддържане валидността на оперативен лиценз.
2.
а)
Без да се засяга параграф 3, въздухоплавателните средства, използвани от въздушния превозвач, трябва да бъдат регистрирани, по преценка на държавата-членка, издаваща оперативния лиценз, в нейния национален регистър или в рамките на Общността.
б)
Ако договор за лизинг на въздухоплавателно средство, регистрирано в Общността, се счита за приемлив по смисъла на член 10, държавата-членка няма да изисква регистриране на това въздухоплавателно средство в нейния собствен регистър, ако това ще наложи структурни промени във въздухоплавателното средство.
3. В случай на краткосрочни договори за лизинг с цел посрещане на временни нужди на въздушния превозвач или в други изключителни обстоятелства, държавата-членка може да се откаже от изискването на параграф 2, буква а).
4. При прилагане на параграф 2, буква а) държавата-членка, съгласно приложимите закони и правила, включително и тези, свързани с удостоверяване на летателната годност, вписва в своя национален регистър, без дискриминиращи такси и забавяне, въздухоплавателно средство, собственост на граждани на други държави-членки, както и прехвърлени права от регистрите на въздухоплавателните средства на други държави-членки. Освен обичайната регистрационна такса не се налагат други такси за прехвърляне на въздухоплавателни средства.
Свидетелство за авиационен оператор (АОС)
Член 9
1. Издаването и валидността на оперативен лиценз по всяко време зависи от притежаването на валидно АОС, определящо дейностите по оперативния лиценз и отговарящо на критериите по съответния регламент на Съвета.
2. До приемане на посочения в параграф 1 регламент на Съвета, се прилагат националните правила, свързани със свидетелството за авиационен оператор или еквивалентен документ за сертифициране на оператори за въздушен транспорт.
Член 10
1. С цел спазване на стандартите за безопасност и отговорност, въздушен превозвач, който използва въздухоплавателно средство от друго предприятие или предоставя въздухоплавателно средство на друго предприятие, трябва да получи предварително разрешение за такова действие от съответния лицензиращ орган. Условията за одобрението съставляват част от договора за лизинг (lease agreement) между страните.
2. Държавите-членки не одобряват договори за отдаване на лизинг на въздухоплавателни средства с екипаж на въздушен превозвач, на когото са издали оперативен лиценз, ако стандартите за безопасност, еквивалентни на въведените по член 9, не са спазени.
Общи разпоредби
Член 11
1. Оперативният лиценз остава валиден дотогава, докато въздушният превозвач изпълнява задълженията, предвидени по настоящия регламент. Въпреки това, държава-членка може да предвиди преразглеждане една година след издаване на нов оперативен лиценз и на всеки пет години след това.
2. Когато въздушен превозвач прекрати дейността си за шест месеца или не започне дейност шест месеца след издаване на оперативен лиценз, отговорната държава-членка решава дали оперативният лиценз трябва да бъде представен отново за одобрение.
3. По отношение на лицензирани от тях въздушни превозвачи държавите-членки решават дали оперативните лицензи трябва да се представят отново за одобрение в случай на промяна в един или повече елементи, оказващи влияние върху правноорганизационната форма на предприятието и, в частност, в случай на сливане или на придобиване на контрол на предприятия. Съответните въздушни превозвачи могат да продължат своите дейности, освен ако лицензиращият орган не реши мотивирано, че безопасността е застрашена.
Член 12
Държава-членка отнема правото на въздушен превозвач да задържи оперативния си лиценз в случай, че срещу въздушния превозвач е открито производство по неплатежоспособност или друго подобно производство, ако компетентният орган в държавата-членка е убеден, че липсва реалистична перспектива за задоволително финансово оздравяване в рамките на разумен срок.
Член 13
1. Всяка заинтересована държава-членка оповестява процедурите по издаване на оперативни лицензи и информира Комисията.
2. Всяка заинтересована държава-членка взема решение по заявление за лиценз колкото е възможно по-скоро, но не по-късно от три месеца след представянето на цялата необходима информация, като отчита всички налични данни. Решението се съобщава на кандидатстващото за лиценз предприятие за въздушен транспорт. При отказ се посочват причините за това.
3. Предприятие, чието заявление за оперативен лиценз е отхвърлено, може да отнесе въпроса до Комисията. Ако Комисията сметне, че изискванията на този регламент не са изпълнени, тя излага становището си по правилното тълкуване на регламента без да накърнява член 169 от Договора.
4. Решенията на държавите-членки да издадат или да отхвърлят оперативни лицензи се публикуват в Официален вестник на Европейските общности.
Член 14
1. За да изпълни задълженията си по смисъла на член 4, Комисията може да получи цялата необходима информация от заинтересованите държави-членки, като също така осигури предоставянето на информация от страна на въздушни превозвачи, лицензирани от тези страни.
2. Когато поисканата информация не се предостави в рамките на срока, определен от Комисията, или се предостави в непълна форма, Комисията изисква предоставяне на информацията чрез решение, адресирано до заинтересованата държава-членка. Решението посочва конкретно каква информация е необходима и определя подходящ срок за нейното предоставяне.
3. Ако необходимата по смисъла на параграф 2 информация не се предостави в определения срок или ако въздушният превозвач не е доказал, че отговаря на изискванията на член 4, Комисията незабавно информира държавите-членки относно ситуацията, освен в случаи на особени обстоятелства. До получаване на известие от Комисията, че е осигурена документация, която да показва изпълнението на въпросните изисквания, държавите-членки могат да спрат всякакви права за достъп до пазара, на които въздушният превозвач има право по силата на Регламент (ЕИО) № 2408/92 на Съвета от 23 юли 1992 г. за достъпа на въздушни превозвачи на Общността до въздушни маршрути в рамките на Общността (6).
Член 15
В допълнение към правилата на настоящия регламент, въздушният превозвач е длъжен да се съобразява с изискванията на националното законодателство, съвместимо със законодателството на Общността.
Член 16
Независимо от член 3, параграф 1, оперативните лицензи, които са в сила в държава-членка към датата на влизане в сила на регламента, остават валидни при условията на законите, на чиято основа са били издадени, за максимален срок от една година, с изключение на случая по член 4, параграф 1, буква б), за който се прилага максимален срок от три години; за посочените срокове въздушните оператори, които притежават подобни лицензи, вземат необходимите мерки за спазване на всички изисквания на настоящия регламент. За целите на настоящия член се счита, че превозвачите, притежаващи оперативни лицензи, включват и превозвачи, законно опериращи с валидно АОС към датата на влизане в сила на този регламент, но непритежаващи такива лицензи.
Настоящият член не засяга член 4, параграфи 2, 3, 4 и 5 и член 9. Въпреки това, въздушните превозвачи, които са оперирали по силата на освобождавания преди влизането в сила на този регламент, могат да продължат да правят това за един период не по-дълъг от максималните периоди, определени по-горе, в очакване на запитвания от държавите-членки за съвместимостта на дейността им с член 4.
Член 17
Държавите-членки се консултират с Комисията преди приемането на законовите, подзаконови и административни разпоредби в изпълнение на този регламент. Те съобщават на Комисията всички мерки, които са били приети.
Член 18
1. Държавите-членки и Комисията си сътрудничат при изпълнението на този регламент.
2. Поверителна информация, получена при прилагането на този регламент, представлява професионалната тайна.
Член 19
Настоящият регламент влиза в сила на 1 януари 1993 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 23 юли 1992 година.
NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 2407/92,
annettu 23 päivänä heinäkuuta 1992,
yhteisön lentoliikenteen harjoittajien toimiluvista
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 84 artiklan 2 kohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (),
sekä katsoo, että
on tärkeää luoda 31 päivään joulukuuta 1992 mennessä lentoliikennepolitiikka sisämarkkinoiden toteuttamiseksi asteittain perustamissopimuksen 8 a artiklan mukaisesti,
sisämarkkinat käsittävät alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla taataan tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääoman vapaa liikkuvuus,
sovellettaessa palvelujen tarjoamisen vapautta lentoliikenteen alalla on otettava huomioon tämän alan erityispiirteet,
lentoliikenteen harjoittajien pääsystä yhteisön sisäisille säännöllisen lentoliikenteen reiteille ja jäsenvaltioiden välisen säännöllisen lentoliikenteen matkustajakapasiteetin jakamisesta lentoliikenteen harjoittajien kesken 24 päivänä heinäkuuta 1990 annetussa asetuksessa (ETY) N:o 2343/90 () neuvosto päätti vahvistaa lentoliikenteen harjoittajien toimilupien antamista koskevat yhteiset säännöt, joiden on tarkoitus tulla voimaan viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1992,
on kuitenkin tarpeen antaa jäsenvaltioille 1 päivään tammikuuta 1993 asti jatkuva kohtuullinen määräaika tämän asetuksen soveltamiseksi,
on tärkeätä määritellä toimilupaa hakevien yritysten sijaintipaikkaa ja yrityksessä käytettävää määräysvaltaa koskevat perusteet, jotka eivät ole syrjiviä,
luotettavan ja riittävän lentoliikenteen varmistamiseksi on tarpeen huolehtia siitä, että lentoliikenteen harjoittajat noudattavat aina mahdollisimman korkeata turvallisuustasoa ja että niiden taloutta hoidetaan terveellä tavalla,
käyttäjien ja muiden asianomaisten suojelemiseksi on tärkeätä huolehtia siitä, että lentoliikenteen harjoittajilla on riittävät vastuuvakuutukset,
lentoliikenteen harjoittajien olisi sisämarkkinoilla voitava käyttää ilma-aluksia, joiden omistaja on sijoittautunut mihin tahansa yhteisön jäsenmaahan, tämän vaikuttamatta lentoliikenteen harjoittajan tekniseen kelpoisuuteen liittyviin toimiluvan myöntävän jäsenvaltion velvollisuuksiin,
on myös oltava mahdollisuus vuokrata yhteisön ulkopuolella rekisteröityjä ilma-aluksia lyhyeksi ajaksi tai poikkeustapauksissa, edellyttäen että niiden turvamääräykset vastaavat yhteisössä noudatettavia, ja
lentoliikenteen harjoittajia koskevan lupamenettelyn olisi oltava avoin ja syrjimätön,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Tämä asetus koskee yhteisöön sijoittautuneille lentoliikenteen harjoittajille jäsenvaltioissa myönnettävien liikennelupien myöntämiseen ja voimassa pitämiseen liittyviä vaatimuksia.
2. Tämä asetus ei koske matkustajien, postin ja/tai rahdin kuljettamista moottorittomilla ilma-aluksilla ja/tai moottorilla varustetuilla ultrakeveillä ilma-aluksilla eikä paikallislentoja, joihin ei kuulu eri lentokenttien välistä kuljetusta. Sellaiseen lentoliikenteeseen sovelletaan olemassa olevaa toimilupia koskevaa kansallista lainsäädäntöä sekä ansiolentolupia (AOC) koskevaa yhteisön oikeutta ja kansallista lainsäädäntöä.
2 artikla
Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
a) "yrityksellä" luonnollisia henkilöitä, voittoa tavoittelevia tai tavoittelemattomia oikeushenkilöitä taikka virallisia toimielimiä, riippumatta siitä, ovatko ne oikeushenkilöitä;
b) "lentoliikenteen harjoittajalla" lentoliikenneyritystä, jolla on voimassa oleva liikennelupa;
c) "liikenneluvalla" toimivaltaisen jäsenvaltion yritykselle antamaa asiakirjaa, jonka nojalla tämä voi kuljettaa matkustajia, postia ja/tai rahtia lentoteitse maksua tai muuta korvausta vastaan luvassa täsmennetyin edellytyksin;
d) "ansiolentoluvalla AOC" jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten yritykselle tai yritysryhmälle antamaa asiakirjaa, jolla vahvistetaan, että kyseisellä lentotoiminnan harjoittajalla on riittävä ammattitaito ja organisaatio voidakseen turvallisesti käyttää ilma-aluksia luvassa tarkoitetussa ilmailutoiminnassa;
e) "liiketoimintasuunnitelmalla" yksityiskohtaista selvitystä lentoliikenteen harjoittajan kyseiseksi kaudeksi suunnittelemasta liiketoiminnasta, erityisesti markkinakehityksestä ja aiotuista investoinneista sekä toiminnan rahoituksellisista ja taloudellisista vaikutuksista;
f) "johdon selonteolla" kyseisen kauden tuloja ja menoja koskevaa yksityiskohtaista selvitystä, jossa eritellään lentoliikenteeseen liittyvä ja muu toiminta sekä rahamääräisesti ilmaistavissa olevat ja muut osat;
g) "tosiasiallisella määräysvallalla" suhdetta, joka perustuu oikeuksiin, sopimuksiin tai muihin keinoihin, joilla erikseen tai yhdessä ja ottaen huomioon tosiasialliset ja oikeudelliset seikat annetaan mahdollisuus suoraan tai välillisesti käyttää ratkaisuvaltaa yrityksessä, erityisesti:
a) antamalla oikeus käyttää kaikkia yrityksen varoja tai osaa niistä;
b) oikeuksin tai sopimuksin, joiden nojalla saadaan määräävä vaikutusvalta yrityksen toimielinten kokoonpanoon, äänestyksiin tai päätöksiin taikka muutoin yrityksen liiketoimien hoitamiseen.
3 artikla
1. Jäsenvaltiot saavat myöntää liikennelupia tai pitää niitä voimassa vain jos tämän asetuksen vaatimukset on täytetty, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta 5 artiklan 5 kohdan soveltamista.
2. Tämän asetuksen vaatimukset täyttävällä yrityksellä on oikeus saada liikennelupa. Tämä lupa ei sinänsä vielä anna oikeutta päästä tietyille reiteille tai markkinoille.
3. Yhteisöön sijoittautuneet yritykset eivät saa yhteisön alueella kuljettaa lentoteitse matkustajia, postia ja/tai rahtia maksua tai muuta korvausta vastaan, ellei niille ole myönnetty asianmukaista liikennelupaa, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 artiklan 2 kohdan soveltamista.
Liikennelupa
4 artikla
1. Jäsenvaltio saa myöntää yritykselle liikenneluvan vain jos:
a) sen päätoimipaikka tai mahdollinen rekisteröity kotipaikka sijaitsevat kyseisessä jäsenvaltiossa ja jos
b) sen pääasiallisena toimintamuotona on lentoliikenne sellaisenaan tai yhdistettynä johonkin muuhun, ilma-alusten käyttöön tai niiden korjaamiseen ja huoltoon liittyvään liiketoimintaan.
2. Yrityksen on jatkuvasti oltava joko suoraan tai osake-enemmistön kautta jäsenvaltioiden ja/tai jäsenvaltioiden kansalaisten omistuksessa, edellä sanotun rajoittamatta niiden sopimusten ja yleissopimusten soveltamista, joiden sopijapuolena yhteisö on. Yrityksen on aina oltava tosiasiallisesti tällaisten valtioiden tai kansalaisten määräysvallassa.
3. a) Lentoliikenteen harjoittajat, jotka on jo tunnustettu neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2343/90 liitteessä I ja jäsenvaltioiden välisestä lentorahtiliikenteestä 4 päivänä helmikuuta 1991 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 294/91 (), säilyttävät niille tämän asetuksen ja tähän liittyvien asetusten nojalla myönnetyt oikeudet niin kauan kuin ne täyttävät tämän asetuksen muut velvoitteet ja ovat suoraan tai välillisesti samojen kolmansien maiden ja/tai saman kolmannen maan kansalaisten määräysvallassa kuin tämän asetuksen antamishetkellä, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 ja 4 artiklan soveltamista. Tällainen määräysvalta voidaan kuitenkin milloin hyvänsä siirtää jäsenvaltioille ja/tai niiden kansalaisille.
b) Edellä a alakohdassa säädetty mahdollisuus ostaa ja myydä osakkeita ei koske kansalaisia, joilla on merkittävä osuus kolmannen maan lentoliikenneyrityksessä.
4. Yritysten, joilla suoraan tai välillisesti on määräysvallan tuottava osuus lentoyhtiössä, on täytettävä 2 kohdan vaatimukset.
5. Lentoliikenteen harjoittajan on milloin hyvänsä pystyttävä pyydettäessä osoittamaan liikenneluvasta vastaavalle jäsenvaltiolle täyttävänsä tässä artiklassa säädetyt vaatimukset. Komissio tutkii jäsenvaltion pyynnöstä, onko tässä artiklassa säädetyt vaatimukset täytetty, ja tekee tarvittaessa asiasta päätöksen.
5 artikla
1. Liikennelupaa ensi kerran hakevan lentoliikenteen harjoittajan on kyettävä osoittamaan luvan myöntävän jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille näitä tyydyttävällä tavalla, että:
a) lentoliikenteen harjoittaja kykenee 24 kuukauden ajan toimintansa aloittamisesta jatkuvasti täyttämään realististen olettamusten mukaisesti arvioidut nykyiset ja mahdolliset muut velvoitteensa ja että
b) lentoliikenteen harjoittaja kykenee kolmen kuukauden ajan toimintansa aloittamisesta vastaamaan toimintasuunnitelmansa mukaisista ja realististen olettamusten mukaisesti arvioiduista kiinteistä ja toimintakuluista turvautumatta liiketoiminnastaan saamiinsa tuloihin.
2. Edellä 1 kohdan säännösten noudattamiseksi liikennelupahakemuksiin on liitettävä vähintään kaksi ensimmäistä toimintavuotta käsittävä liiketoimintasuunnitelma. Siinä on myös annettava yksityiskohtaiset tiedot hakijan taloudellisista sidoksista muihin liiketoimiin, joihin hakija osallistuu suoraan tai läheisesti liittyvien yritysten kautta. Hakijan on lisäksi toimitettava kaikki asianmukaiset tiedot, erityisesti liitteessä olevassa A osassa tarkoitetut tiedot.
3. Lentoliikenteen harjoittajan on ilmoitettava lupaviranomaiselle etukäteen suunnitelmistaan ryhtyä harjoittamaan uutta säännöllistä tai muuta lentoliikennettä sellaiselle mantereelle tai alueelle, jolle tällaista liikennettä ei aiemmin ole järjestetty, sekä käyttämiensä ilma-alusten tyypissä, lukumäärässä tai toimintansa laajuudessa tapahtuneista olennaisista muutoksista. Sen on samoin etukäteen ilmoitettava suunnitelluista sulautumisista tai yritysostoista sekä neljäntoista vuorokauden kuluessa ilmoitettava lupaviranomaiselle osakkeenomistuksessa tapahtuneista yksittäisistä muutoksista, jotka vastaavat vähintään 10:tä prosenttia lentoliikenteen harjoittajan tai sen emoyhtiön tai konsernin emoyhtiönä olevan hallintayhtiön osakkeista. Kahdentoista kuukauden liiketoimintasuunnitelman esittämistä kaksi kuukautta ennen siinä tarkastellun jakson alkamista pidetään tämän kohdan mukaisesti riittävänä ilmoituksena kyseiseen toimintasuunnitelmaan sisältyvien, tämänhetkistä toimintaa ja/tai olosuhteita koskevien muutosten osalta.
4. Jos lupaviranomainen katsoo, että 3 kohdan nojalla ilmoitetut muutokset vaikuttavat merkittävästi lentoliikenteen harjoittajan rahoitukseen, se vaatii kyseiset muutokset sisältävän tarkistetun liiketoimintasuunnitelman, joka käsittää vähintään muutosten täytäntöönpanoa seuraavat 12 kuukautta, samoin kuin kaikki tarvittavat tiedot, myös liitteessä olevassa B osassa tarkoitetut tiedot, voidakseen arvioida, pystyykö lentoliikenteen harjoittaja vastaamaan olemassa olevista ja muista mahdollisista velvoitteistaan kyseisten 12 kuukauden ajan. Lupaviranomaisen on tehtävä tarkistettua liiketoimintasuunnitelmaa koskeva päätös kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun se on saanut kaikki tarvitsemansa tiedot.
5. Lupaviranomaiset voivat milloin hyvänsä, ja varsinkin jos on ilmeistä, että niiltä liikenneluvan saaneella lentoliikenteen harjoittajalla on rahoitusvaikeuksia, arvioida lentoliikenteen harjoittajan rahoitustilanteen ja peruuttaa luvan määräajaksi tai kokonaan, jos ne eivät enää ole vakuuttuneita siitä, että tämä kykenee täyttämään nykyiset ja mahdolliset muut velvoitteensa 12 kuukauden ajan. Lupaviranomaiset voivat myöntää väliaikaisen luvan lentoliikenteen harjoittajan taloutta koskevien uudelleenjärjestelyjen ajaksi edellyttäen, ettei turvallisuus vaarannu.
6. Lentoliikenteen harjoittajan on toimitettava lupaviranomaiselle jokaisena tilikautena edellisen tilikauden tarkastetut tilit ilman aiheetonta viivytystä. Lentoliikenteen harjoittajan on aina pyydettäessä toimitettava 5 kohdan mukaiset tiedot ja varsinkin liitteessä olevassa C osassa tarkoitetut tiedot.
7. a) Tämän artiklan 1-4 ja 6 kohdat eivät koske lentoliikenteen harjoittajia, jotka liikennöivät yksinomaan sellaisilla ilma-aluksilla, joiden suurin sallittu lentoonlähtömassa (MTOW) on vähemmän kuin 10 tonnia ja/tai paikkamäärä pienempi kuin 20. Tällaisten lentoliikenteen harjoittajien on aina kyettävä osoittamaan että niiden oma pääoma on vähintään 80 000 ecua tai toimitettava pyydettäessä liikenneluvan myöntävälle viranomaiselle 5 kohdan mukaiset tiedot. Jäsenvaltio voi kuitenkin soveltaa 1-4 ja 6 kohtaa lentoliikenteen harjoittajiin, joille se on myöntänyt liikenneluvan ja jotka harjoittavat säännöllistä lentoliikennettä tai joiden vuotuinen liikevaihto on suurempi kuin kolme miljoonaa ecua.
b) Komissio voi jäsenvaltioita kuultuaan tarvittaessa korottaa a alakohdassa mainittuja lukuja, jos taloudellinen kehitys vaatii sellaista päätöstä. Tämä muutos on julkaistava Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
c) Jokainen jäsenvaltio voi saattaa komission päätöksen neuvoston käsiteltäväksi kuukauden kuluessa. Poikkeustapauksissa neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin kuukauden kuluessa.
6 artikla
1. Jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten, jotka liikenneluvan myöntämistä varten vaativat yrityksen toimintaa jatkuvasti ja tosiasiallisesti johtavilta henkilöiltä todistusta hyvästä maineesta tai siitä, etteivät he ole olleet konkurssissa, tai jotka peruuttavat liikenneluvan määräajaksi tai kokonaan vakavan ammatillisen väärinkäytöksen tai rikostuomion perusteella, on hyväksyttävä muiden jäsenvaltioiden kansalaisilta riittäväksi näytöksi näiden vaatimusten täyttymisen osoittavat, sen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten antamat asiakirjat, josta nämä henkilöt ovat peräisin tai josta he tulevat.
Jos sen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset, josta asianomainen henkilö on peräisin tai josta hän tulee, eivät anna ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja asiakirjoja, niiden sijasta voidaan antaa valaehtoinen ilmoitus, tai niissä jäsenvaltioissa, joissa tällaisesta valasta ei ole säädetty, juhlallinen vakuutus, jonka asianomainen antaa sen jäsenvaltion, josta asianomainen on peräisin tai josta hän tulee, toimivaltaiselle oikeus- tai hallintoviranomaiselle tai tarvittaessa notaarille tai toimivaltaiselle ammatilliselle toimielimelle; kyseisen viranomaisen tai notaarin on annettava todistus valaehtoisen ilmoituksen tai juhlallisen vakuutuksen antamisesta.
2. Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat vaatia, että 1 kohdassa tarkoitetut asiakirjat ja todistukset eivät niitä esitettäessä saa olla kolmea kuukautta vanhempia.
7 artikla
Lentoliikenteen harjoittajien on otettava onnettomuuksien varalta vastuuvakuutus, joka kattaa varsinkin matkustajat, matkatavarat, rahdin, postin ja kolmannet osapuolet.
8 artikla
1. Ilma-alusten omistamista ei saa asettaa edellytykseksi liikenneluvan myöntämiselle tai sen voimassa pitämiselle, mutta jäsenvaltion on vaadittava niiltä lentoliikenteen harjoittajilta, joille se myöntänyt luvan, että näillä on käytettävissään yksi tai useampia ilma-aluksia, jotka ne joko omistavat tai pitävät hallussaan minkä tahansa tyyppisen leasingsopimuksen nojalla.
2. a) Lentoliikenteen harjoittajan käyttämät ilma-alukset rekisteröidään toimiluvan myöntäneen jäsenvaltion valinnan mukaan joko sen kansalliseen rekisteriin tai yhteisössä, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3 kohdan soveltamista.
b) Jos yhteisössä rekisteröidyn ilma-aluksen vuokrasopimus on hyväksytty 10 artiklan mukaisesti, jäsenvaltio ei saa vaatia kyseisen ilma-aluksen rekisteröintiä omaan rekisteriinsä, mikäli tämä edellyttäisi ilma-alukseen tehtävän rakenteellisia muutoksia.
3. Jäsenvaltio voi myöntää poikkeuksia 2 kohdan a alakohdassa säädetystä vaatimuksesta, jos kyseessä on lentoliikenteen harjoittajan tilapäiseen tarpeeseensa tekemä lyhytaikainen vuokrasopimus, tai muutoin poikkeustapauksissa.
4. Soveltaessaan 2 kohdan a alakohtaa jäsenvaltion on hyväksyttävä kansalliseen rekisteriinsä muiden jäsenvaltioiden kansalaisten omistamia ilma-aluksia ja muiden jäsenvaltioiden ilma-alusrekistereistä tehdyt siirrot viipymättä ja ilman syrjiviä maksuja noudattaen sovellettavia lakeja ja asetuksia, mukaan lukien varsinkin ne, jotka koskevat lentokelpoisuustodistusten antamista. Ilma-alusten siirroista ei tavanomaisen rekisteröintimaksun lisäksi saa periä muuta maksua.
Ansiolentolupa (AOC)
9 artikla
1. Liikenneluvan myöntämisen ja voimassaolon edellytyksenä on aina, että lentoliikenteen harjoittajalla on voimassa oleva ansiolentolupa, jossa täsmennetään liikenneluvan piiriin kuuluva toiminta ja joka täyttää asianomaisessa neuvoston asetuksessa säädetyt vaatimukset.
2. Siihen asti kunnes 1 kohdassa tarkoitettu asetus tulee voimaan, ansiolentolupia koskevat kansalliset asetukset tai vastaavat lentoliikenteen harjoittajien toimilupia koskevat säädökset ovat voimassa.
10 artikla
1. Turvallisuutta ja vastuuta koskevien määräysten noudattamisen varmistamiseksi toisen yrityksen ilma-alusta käyttävän tai toisen yrityksen käyttöön ilma-aluksen luovuttavan lentoliikenteen harjoittajan on hankittava etukäteen asianomaisen lupaviranomaisen hyväksyntä. Tämän hyväksynnän edellytysten on oltava osapuolten välisessä leasing-sopimuksessa.
2. Jäsenvaltiot eivät saa hyväksyä sellaisia leasing-sopimuksia, joilla ilma-alus vuokrataan miehistöineen niiltä liikenneluvan saaneelle lentoliikenteen harjoittajalle, ellei 9 artiklassa säädettyjä turvamääräyksiä vastaavia määräyksiä noudateta.
Yleisiä säännöksiä
11 artikla
1. Liikennelupa on voimassa niin kauan kuin lentoliikenteen harjoittaja täyttää tämän asetuksen mukaiset velvoitteensa. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin määrätä, että uutta liikennelupaa voidaan tarkistaa vuoden kuluttua sen myöntämisestä ja sen jälkeen joka viides vuosi.
2. Kun lentoliikenteen harjoittaja on keskeyttänyt toimintansa kuudeksi kuukaudeksi tai ei ole ryhtynyt harjoittamaan lentoliikennettä kuuden kuukauden kuluessa liikenneluvan myöntämisestä, asianomaisen jäsenvaltion on päätettävä, onko liikennelupa esitettävä uudelleen hyväksyttäväksi.
3. Jäsenvaltioiden on päätettävä, onko sellaisten lentoliikenteen harjoittajien, joille ne ovat myöntäneet liikenneluvan, saatettava liikennelupansa uudelleen hyväksyttäväksi, jos yhdessä tai useammassa yrityksen oikeudelliseen asemaan vaikuttavassa tekijässä on tapahtunut muutoksia ja varsinkin jos kyse on sulautumisista tai yritysostoista. Kyseiset lentoliikenteen harjoittajat voivat jatkaa toimintaansa, jollei lupia myöntävä viranomainen katso, että turvallisuus vaarantuu, ja perustele samalla päätöksensä.
12 artikla
Jäsenvaltio ei saa pitää voimassa sellaisen lentoliikenteen harjoittajan liikennelupaa, joka on asetettu selvitystilaan tai jota vastaan on ryhdytty vastaavaan menettelyyn, jos kyseisen jäsenvaltion toimivaltainen toimielin on vakuuttunut siitä, ettei ole todellisia mahdollisuuksia tyydyttävään taloudelliseen uudelleenjärjestelyyn kohtuullisessa ajassa.
13 artikla
1. Asianomaisen jäsenvaltion on julkistettava liikennelupien myöntämismenettely ja annettava siitä tieto komissiolle.
2. Asianomaisen jäsenvaltion on tehtävä lupahakemusta koskeva päätöksensä viipymättä, viimeistään kolmen kuukauden kuluttua kaikkien tarvittavien tietojen saamisesta, ja otettava huomioon kaikki käytettävissään olevat tiedot. Päätös on toimitettava lupaa hakeneelle yritykselle. Kielteinen päätös on perusteltava.
3. Yritys, jonka liikennelupahakemus on hylätty, voi saattaa asian komission käsiteltäväksi. Jos komissio katsoo, ettei tämän asetuksen säännöksiä ole noudatettu, se ilmaisee näkemyksensä asetuksen oikeasta tulkinnasta perustamissopimuksen 169 artiklaa noudattaen.
4. Jäsenvaltioiden päätökset liikennelupien myöntämisestä tai peruuttamisesta julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
14 artikla
1. Voidakseen hoitaa 4 artiklan mukaiset tehtävänsä komissio hankkii kaikki tarvitsemansa tiedot asianomaisilta jäsenvaltioilta, joiden on puolestaan varmistettava, että niiltä toimiluvan saaneet lentoliikenteen harjoittajat toimittavat kyseiset tiedot.
2. Jos pyydettyjä tietoja ei ole toimitettu komission määräämässä ajassa tai ne toimitetaan puutteellisina, komissio pyytää niitä asianomaisille jäsenvaltioille osoitetulla päätöksellä. Päätöksessä on täsmennettävä pyydetyt tiedot ja asetettava niiden toimittamiselle asianmukainen määräaika.
3. Jos 2 kohdan nojalla pyydettyjä tietoja ei toimiteta määräajassa tai jos lentoliikenteen harjoittaja ei muutoin ole osoittanut täyttävänsä 4 artiklassa asetettuja vaatimuksia, komissio antaa tilanteesta välittömästi tiedon kaikille jäsenvaltioille, lukuun ottamatta poikkeustapauksia. Jäsenvaltiot voivat peruuttaa kaikki markkinoille pääsyä koskevat oikeudet, joihin kyseinen lentoliikenteen harjoittaja voi vedota yhteisön lentoliikenteen harjoittajien pääsystä yhteisön sisäisen lentoliikenteen reiteille 23 päivänä heinäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2408/92 () nojalla, kunnes ne saavat komissiolta tiedon siitä, että kyseisten vaatimusten noudattamisen osoittavat tiedot on toimitettu.
15 artikla
Tämän asetuksen säännösten lisäksi lentoliikenteen harjoittajan on noudatettava myös kansallisen lainsäädännön säännöksiä, mikäli ne eivät ole ristiriidassa yhteisön oikeuden kanssa.
16 artikla
Sen estämättä, mitä 3 artiklan 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltiossa tämän asetuksen voimaantulopäivänä voimassa olevat liikenneluvat ovat edelleen voimassa enintään vuoden ajan, jollei niiden myöntämisen perusteena olevissa laeissa toisin säädetä, paitsi 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa, joissa ne ovat voimassa enintään kolmen vuoden ajan, minkä kuluessa lentoliikenteen harjoittajien, joilla on tällainen toimilupa, on tehtävä kaikki tämän asetuksen edellyttämät järjestelyt. Tätä artiklaa sovellettaessa liikenneluvan haltijoina pidetään sellaisia lentoliikennettä laillisesti harjoittavia yrityksiä, joilla tämän asetuksen voimaantulopäivänä on voimassa oleva ansiolentolupa, mutta ei liikennelupaa.
Tämä artikla ei rajoita 4 artiklan 2, 3, 4 ja 5 kohdan eikä 9 artiklan soveltamista; lentoliikenteen harjoittajat, jotka tämän asetuksen voimaan tullessa toimivat niille myönnetyn poikkeusluvan nojalla, voivat kuitenkin edelleen toimia sen nojalla korkeintaan edellä säädettyjen enimmäisjaksojen ajan, kunnes jäsenvaltiot ovat selvittäneet, täyttävätkö lentoliikenteen harjoittajat 4 artiklan vaatimukset.
17 artikla
Jäsenvaltioiden on kuultava komissiota ennen kuin ne antavat tämän asetuksen täytäntöönpanon edellyttämiä lakeja, asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä. Niiden on annettava komissiolle tieto toteuttamistaan toimenpiteistä.
18 artikla
1. Jäsenvaltiot ja komissio toimivat yhteistyössä tämän asetuksen täytäntöönpanemisessa.
2. Tämän asetuksen soveltamisen yhteydessä saadut luottamukselliset tiedot kuuluvat salassapitovelvollisuuden piiriin.
19 artikla
Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 1993.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 23 päivänä heinäkuuta 1992.