РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 13 ноември 2007 година
за отмяна на Решение 1999/572/ЕО за вземането на мерки, предложени във връзка с антидъмпинговите действия по отношение на вноса на стоманени въжета и кабели от Китайската народна република, Унгария, Индия, Република Корея, Мексико, Полша, Южна Африка и Украйна
(2007/775/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 г. за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (1), и по-специално членове 8 и 9 от него,
след обсъждане с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
A. ПРЕДИШНИ РАЗСЛЕДВАНИЯ И СЪЩЕСТВУВАЩИ МЕРКИ
(1)
През август 1999 г. с Регламент (ЕО) № 1796/1999 (2) Съветът наложи окончателно антидъмпингово мито върху вноса на стоманени въжета и кабели с произход, inter alia, от Южна Африка.
(2)
През ноември 2005 г. след преразглеждане с оглед изтичане срока на действие в съответствие с член 11, параграф 2 от основния регламент Съветът реши с Регламент (ЕО) № 1858/2005 (3), че антидъмпинговите мерки върху вноса на разглеждания продукт с произход, inter alia, от Южна Африка следва да бъдат продължени.
(3)
С Решение 1999/572/ЕО от 13 август 1999 г. (4) Комисията прие доброволна ценова гаранция от южноафриканското дружество производител Scaw Metals Group Haggie Steel Wire Rope (наричано по-долу „Haggie“ или „дружеството“).
(4)
С Решение 1999/572/ЕО Комисията прие също доброволни ценови гаранции от следните дружества: Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd, Индия; Aceros Camesa SA de CV, Мексико, и Joint Stock Company Silur, Украйна. Комисията оттегли одобрението на доброволната ценова гаранция, предложена от Joint Stock Company Silur, Украйна, с Регламент (ЕО) № 1678/2003 (5). Срокът на действие на антидъмпинговите мерки по отношение на стоманени въжета и кабели с произход от Мексико изтече на 12 август 2004 г. (6) Комисията оттегли одобрението на доброволната ценова гаранция, предложена от Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd, с Решение 2006/38/ЕО от 22 декември 2005 г.
(5)
В резултат вносът в Общността на разглеждания продукт, произхождащ от Южна Африка и произведен от дружеството, и на вида продукт, обхванат от доброволната ценова гаранция („продукта, предмет на гаранцията“) бяха освободени от окончателните антидъмпингови мита.
(6)
В тази връзка следва да се отбележи, че някои видове стоманени въжета и кабели, понастоящем произвеждани от Haggie, бяха изключени от обхвата на гаранцията. Съответно тези стоманени въжета и кабели са обложени с антидъмпингово мито при внасянето им за свободно обращение в Общността.
Б. НАРУШЕНИЯ НА ДОБРОВОЛНАТА ЦЕНОВА ГАРАНЦИЯ
1. Задължения на дружеството по гаранцията
(7)
Предложената от дружеството доброволна ценова гаранция го задължава, inter alia, да изнася продукта, предмет на гаранцията, за Европейската общност над определени минимални вносни цени (МВЦ), както е заявено в гаранцията.
(8)
По-нататък в гаранцията дружеството потвърди, че освобождаването от антидъмпинговите мита, възможно благодарение на гаранцията, се обуславя от представянето пред митническите служби на Общността на „фактура по доброволната гаранция“. Освен това дружеството пое задължение да не издава такива фактури по доброволната гаранция при продажби на тези видове разглеждани продукти, които не са обхванати от доброволната ценова гаранция и които следователно се облагат с антидъмпингово мито. Дружеството потвърди също така, че издадените фактури по доброволната гаранция следва да съдържат информацията, посочена първо в приложението към Регламент (ЕО) № 1796/1999 и след това в приложението към Регламент (ЕО) № 1858/2005.
(9)
Условията на доброволната ценова гаранцията също така задължават дружеството да предоставя редовно на Комисията подробна информация под формата на тримесечни доклади за продажбите си в Европейската общност на разглеждания продукт. Тези доклади следва да включват продуктите, предмет на гаранцията, които са освободени от плащането на антидъмпингово мито, както и тези видове стоманени въжета и кабели, които не са обхванати от гаранцията и следователно се облагат с антидъмпингово мито при вноса им в Европейската общност.
(10)
Ясно е, че при представянето им посочените по-горе доклади за продажби следва да бъдат пълни, изчерпателни и точни във всяка подробност и че сделките следва да отговарят напълно на условията на гаранцията.
(11)
С цел осигуряване спазването на гаранцията дружеството поема задължението да позволява достъп до всички свои помещения за проверки на място, за да се потвърдят точността и верността на предоставените данни във въпросните тримесечни доклади, както и да предоставя всяка информация, която Комисията смята за необходима.
(12)
Следва да се отбележи, че дружеството вече получи предупредително писмо от службите на Комисията на 28 октомври 2003 г. за нарушаване на гаранцията посредством издаването на фактури по доброволната гаранция за продукти, които не са обхванати от гаранцията, но които все пак са предмет на антидъмпинговите мерки. В предупредителното писмо се заявява, че с оглед на особените обстоятелства, при които са извършени тези нарушения, не се предвижда оттегляне на одобрението на гаранцията, но същевременно се подчертава, че всяко следващо нарушение на гаранцията, дори и от по-маловажно естество, би затруднило Комисията да продължи одобрението на гаранцията, дадена от дружеството.
(13)
Във връзка с това от 5 февруари 2007 г. до 6 февруари 2007 г. бе проведена проверка на място в помещенията на дружеството в Южна Африка. Проверката на място обхвана периода от 1 януари 2004 г. до 31 декември 2006 г.
2. Резултати от проверката на място в дружеството
(14)
Проверката на място установи, че дружеството е издало в два случая фактури по доброволната гаранция (фактури по доброволната гаранция с номера 935515 и 935516) за продукти, които са предмет на антидъмпинговите мерки, но които не са обхванати от гаранцията. Следователно при вноса тези сделки са били незаконно освободени от плащането на антидъмпинговото мито.
(15)
Проверката на място установи, че в един случай дружеството не е преизчислило продажната цена за единица според условията за плащане. Липсата на това преизчисление за финансовите разходи, свързано с действителното време на плащането, е довела до продажна цена за единица под приложимата МВЦ.
(16)
Нещо повече, проверката на място установи, че неколкократно дружеството е издавало фактури по доброволната гаранция, които не отговарят на изискванията, посочени в приложението към Регламент (ЕО) № 1858/2005, като е включило изречението „За продажба офшор, да не се продава в Европейския съюз“.
(17)
Прегледът на фактурите по доброволната гаранция, издадени през периода, предмет на проверката на място, показа, че една сделка не е била включена в тримесечния доклад за продажби по доброволната гаранция, предоставен на Комисията. Нещо повече, беше установено, че дружеството е докладвало за сделки, които не са предвидени за освобождаване за свободно обращение в Общността, като за сделки, които са предвидени за освобождаване за свободно обращение в Общността. Проверката на място идентифицира също така и няколко сделки, обявени за транзитни продажби, но в действителност стоките са били освободени за свободно обращение в Общността. Освен това бяха открити несъответствия между тримесечните доклади за продажбите по доброволната гаранция и съответните фактури.
3. Причини за оттегляне на одобрението на доброволната гаранция
(18)
Фактът че дружеството е издало фактури по доброволната гаранция за разглеждания продукт, който не е предмет на гаранцията, и фактът че тези сделки са били освободени от плащането на антидъмпинговото мито, възползвайки се от право, запазено само за продукти, предмет на гаранцията, съставлява нарушение на доброволната гаранция.
(19)
Задължението на дружеството да спазва МВЦ за всички продажби на продуктите, предмет на гаранцията, не е спазено.
(20)
Издаването на фактури по доброволната гаранция, които не са в съответствие с приложението към Регламент (ЕО) № 1858/2005, за продажби на продукт, предмет на гаранцията, може да бъде объркващо за митническите власти и може да им попречи да контролират ефективно гаранцията, като по този начин тя става неприложима.
(21)
Фактите, изложени в съображение 17, водят до заключението, че тримесечните доклади за продажби по доброволната гаранция, предоставени от дружеството, са били непълни, неизчерпателни и неточни във всички подробности и следователно тези доклади не са били достатъчно благонадеждни, за да бъдат използвани за контролиране на гаранцията. Неспазването на изискванията за докладване също съставлява нарушение на доброволната гаранция.
4. Писмени изложения и изслушване
a) Липса на разбиране на условията на доброволната ценова гаранция
(22)
Дружеството потвърди в писменото си изложение, че са възникнали грешки при издаването на фактурите по доброволната гаранция и при съставянето на докладите по гаранцията поради липса на разбиране на техническите разпоредби на гаранцията, неправилен прочит на текста и/или пропуск да бъде консултиран от страна на дружеството. В неговото писмено изложение и по време на изслушването на 26 април 2007 г. беше също така заявено, че смени във висшия ръководен състав, както и преструктурирането на организацията са допринесли за липсата на разбиране на сложните изисквания на гаранцията.
(23)
Дружеството също така призна, че е получило предупредителното писмо от службите на Комисията на 28 октомври 2003 г. Въпреки това дружеството твърди, че никога не е получавало доклад от проверка, който според него е щял да отбележи конкретно направената грешка. Според дружеството фактът, че то не е било уведомено за конкретните грешки, също е допринесъл за пропуска му да промени начина си на съставяне на докладите по доброволната гаранцията или да подобри разбирането си за нейните условия.
(24)
В отговор на тези доводи следва да се отбележи, че на 18 септември 2003 г. дружеството е получило писмо от Комисията, в което подробно са посочени установените нарушения. В предупредителното писмо от 28 октомври 2003 г. нарушенията вече не се повтарят в подробности, а се правят позовавания на по-ранната кореспонденция между Комисията и дружеството.
(25)
Следва да се отбележи също така, че може да се е получило объркване при позоваването от страна на дружеството на доклад от проверка. Комисията не е провеждала проверка на място, преди да изпрати предупредителното писмо на 28 октомври 2003 г., тъй като нарушенията, довели до изпращането на предупредителното писмо, бяха установени на базата на документална проверка на докладите по доброволната гаранция. Комисията проведе проверка на място през май 2004 г., но тъй като тази проверка не доведе до по-нататъшни действия, не беше необходимо изпращане на писмо във връзка с нея до дружеството.
(26)
Освен това дружеството заяви по време на изслушването, че след проверката на място е преразгледало цялата си система на базата на коментарите, направени на място, с цел да въведе промените, необходими за изпълнение на изискванията на гаранцията.
(27)
Доводите, които дружеството изложи в своя защита относно липсата на разбиране от негова страна на условията на гаранцията, не променят виждането на Комисията, че дружеството не е спазило задълженията си по гаранцията. Трябва също така да се отбележи, че дружеството вече е получило предупредително писмо за нарушаване на доброволната гаранция в миналото и не е предприело мерките, необходими за предотвратяване възникването на нови нарушения на гаранцията. Липсата на разбиране на условията на гаранцията съставлява голям риск за задоволителния и надежден контрол по изпълнение на гаранцията.
б) Пропорционалност
(28)
По отношение на ценовото нарушение дружеството призна, че е имало такова в един случай, защото не е успяло да направи необходимите преизчисления на продажните цени във връзка със закъснение на плащането. Въпреки това дружеството твърди, че продажните цени при всички останали сделки са били в пълно съответствие с МВЦ. Освен това то твърди, че закъснението в плащането е възникнало в резултат на непредвидени обстоятелства, тъй като въпросният клиент обикновено предплаща за стоките, преди те да бъдат изпратени.
(29)
В отговор на тези аргументи следва да се отбележи, че в съответствие с дадената доброволна гаранция дружеството е поело задължението да гарантира, че нетната продажна цена за всички извършени продажби в обхвата на гаранцията съответстват или са над установените от нея МВЦ.
(30)
Освен това във връзка с въпроса за пропорционалността основният регламент не съдържа пряко или косвено изискване нарушаването на дадена гаранция да бъде свързано с минимален процент от продажбите или с минимален процент от МВЦ.
(31)
Този подход бе потвърден и от съдебната практика на Първоинстанционния съд, който постановява, че всяко нарушение на дадена гаранция е достатъчно основание за оттегляне на одобрението на гаранцията (7).
(32)
Съответно изложените от дружеството доводи по отношение на пропорционалността не променят виждането на Комисията, че е извършено нарушение на гаранцията и че одобрението на гаранцията следва да бъде оттеглено.
в) Добросъвестност на дружеството
(33)
Дружеството твърди, че при представянето на редовните си доклади пред Комисията е смятало, че те са пълни, изчерпателни и точни във всяка подробност.
(34)
Дружеството никога не се е опитвало да предостави невярна информация или да откаже предоставянето на поискана информация.
(35)
Дружеството също така подчерта както в писменото си изложение, така и по време на изслушването, че не е извлякло никаква полза от нарушенията на гаранцията, освен в два случая, и че грешките не са били извършени в рамките на план, целящ заобикалянето на действащите мерки.
(36)
Позовавайки се на посочените по-горе съображения следва да се отбележи, че не личи дружеството да е опитвало целенасочено да се възползва от неспазването на условията на гаранцията или от възпрепятстване на контрола. Въпреки това многократното допускане на грешките прави самия контрол на гаранцията неприложим.
В. ОТМЯНА НА РЕШЕНИЕ 1999/572/ЕО
(37)
С оглед на посоченото по-горе одобрение на гаранцията следва да бъде оттеглено и Решение 1999/572/ЕО на Комисията да бъде отменено. Съответно следва да бъде приложено окончателното антидъмпингово мито, наложено с член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1858/2005,
РЕШИ:
Член 1
Решение 1999/572/ЕО се отменя.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 13 ноември 2007 година.
KOMISSION PÄÄTÖS,
tehty 13 päivänä marraskuuta 2007,
Etelä-Afrikasta, Intiasta, Kiinan kansantasavallasta, Korean tasavallasta, Meksikosta, Puolasta, Ukrainasta ja Unkarista peräisin olevien teräsvaijerien ja -kaapelien tuontia koskevien polkumyynnin vastaisten menettelyjen yhteydessä esitettyjen sitoumusten hyväksymisestä tehdyn päätöksen 1999/572/EY kumoamisesta
(2007/775/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (1) ja erityisesti sen 8 ja 9 artiklan,
on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
A. AIEMMAT TUTKIMUKSET JA VOIMASSA OLEVAT TOIMENPITEET
(1)
Elokuussa 1999 neuvosto otti asetuksella (EY) N:o 1796/1999 (2) käyttöön lopullisen polkumyyntitullin muun muassa Etelä-Afrikasta peräisin olevien teräsköysien ja kaapelien tuonnissa yhteisöön.
(2)
Marraskuussa 2005 perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen neuvosto päätti asetuksella (EY) N:o 1858/2005 (3), että muun muassa Etelä-Afrikasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin sovellettavat polkumyynnin vastaiset toimenpiteet olisi pidettävä voimassa.
(3)
Komissio hyväksyi 13 päivänä elokuuta 1999 tehdyllä päätöksellä 1999/572/EY (4) eteläafrikkalaisen yrityksen Scaw Metals Group Haggie Steel Wire Rope, jäljempänä ’Haggie’ tai ’yritys’, esittämän hintasitoumuksen.
(4)
Komissio hyväksyi päätöksellä 1999/572/EY myös seuraavien yritysten hintasitoumukset: Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd (Intia), Aceros Camesa SA de CV (Meksiko) ja Joint Stock Company Silur (Ukraina). Komissio peruutti asetuksella (EY) N:o 1678/2003 (5) ukrainalaisen Joint Stock Company Silur -yrityksen sitoumukselle annetun hyväksynnän. Meksikosta peräisin olevia teräsvaijereita ja -kaapeleita koskevien polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden voimassaolo päättyi 12 päivänä elokuuta 2004 (6). Komissio peruutti 22 päivänä joulukuuta 2005 tehdyllä komission päätöksellä 2006/38/EY Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd yrityksen sitoumukselle annetun hyväksynnän.
(5)
Päätöksen seurauksena tarkasteltavana olevan Etelä-Afrikasta peräisin olevan tuotteen tuonti yhteisöön vapautettiin lopullisista polkumyyntitulleista, jos tuotteen oli valmistanut tämä yritys ja jos se oli sitoumuksen soveltamisalaan kuuluvaa lajia, jäljempänä ’soveltamisalaan kuuluva tuote’.
(6)
Tässä yhteydessä on huomattava, että tietyntyyppiset teräsvaijerit ja kaapelit, joita Haggie valmistaa, eivät kuulu sitoumuksen soveltamisalaan. Näin ollen tällaisista teräsvaijereista ja -kaapeleista oli maksettava polkumyyntitulli, kun ne luovutettiin vapaaseen liikkeeseen yhteisössä.
B. SITOUMUKSEN RIKKOMINEN
1. Sitoumuksen antaneen yrityksen velvollisuudet
(7)
Yrityksen antama sitoumus velvoittaa sen mm. viemään soveltamisalaan kuuluvaa tuotetta Euroopan yhteisöön tietyt vähimmäishinnat ylittävillä hinnoilla sitoumuksessa esitetyn mukaisesti.
(8)
Lisäksi yritys on hyväksynyt sitoumuksessa ehdon, jonka mukaan sitoumuksen perusteella myönnettävä vapautus polkumyyntitulleista edellyttää erityisen sitoumuslaskun esittämistä yhteisön tulliviranomaisille. Yritys on myös sitoutunut olemaan laatimatta sitoumuslaskuja sellaisten tarkasteltavana olevan tuotteen lajien myynnistä, jotka eivät kuulu sitoumuksen soveltamisalaan ja joista on näin ollen maksettava polkumyyntitulli. Yritys myös hyväksyi sen, että laadittujen sitoumuslaskujen on sisällettävä tiedot, jotka on esitetty ensin asetuksen (EY) N:o 1796/1999 liitteessä ja myöhemmin asetuksen (EY) N:o 1858/2005 liitteessä.
(9)
Sitoumuksen ehtojen mukaisesti yrityksen on myös toimitettava komissiolle säännöllisesti yksityiskohtaisia tietoja tarkasteltavana olevan tuotteen myynnistään Euroopan yhteisöön neljännesvuosittain annettavalla raportilla. Raportti olisi annettava sekä sitoumuksen soveltamisalaan kuuluvista tuotteista, joille on myönnetty vapautus polkumyyntitullista, että sentyyppisistä teräsvaijereista ja kaapeleista, jotka eivät kuulu sitoumuksen soveltamisalaan ja joista on näin ollen maksettava polkumyyntitulli, kun niitä tuodaan Euroopan yhteisöön.
(10)
On selvää, että edellä mainittujen myyntiraporttien on oltava kaikilta osin täydellisiä, kattavia ja virheettömiä ja että liiketoimissa noudatetaan täysimääräisesti sitoumuksen ehtoja.
(11)
Jotta sitoumuksen noudattaminen voitaisiin varmistaa, yritys sitoutui myös sallimaan tarkastuskäynnit toimitiloihinsa mainittujen neljännesvuosiraporttien paikkansapitävyyden tarkistamiseksi ja toimittamaan komissiolle kaikki tämän tarvitsemat tiedot.
(12)
Yritys sai jo varoituskirjeen komission yksiköiltä 28 päivänä lokakuuta 2003, koska se oli rikkonut sitoumusta laatimalla sitoumuslaskuja tuotteille, jotka eivät kuulu sitoumuksen soveltamisalaan mutta joihin muutoin sovelletaan polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä. Varoituskirjeessä todettiin, että kun otetaan huomioon erityiset olosuhteet, joissa rikkomukset tapahtuivat, komissio ei aio peruuttaa sitoumuksen hyväksyntää, mutta se myös totesi, että jos sitoumusta vielä rikotaan, vaikka vain vähänkin, komission olisi vaikea pitää sitoumuksen hyväksyminen voimassa.
(13)
Yrityksen toimitiloihin Etelä-Afrikassa tehtiin tarkastuskäynti 5 ja 6 päivänä helmikuuta 2007. Tarkastuskäynti koski 1 päivän tammikuuta 2004 ja 31 päivän joulukuuta 2006 välistä ajanjaksoa.
2. Yrityksen toimitiloihin tehdyn tarkastuskäynnin tulokset
(14)
Tarkastuskäynnillä vahvistui, että yritys oli laatinut kahdessa tapauksessa sitoumuslaskun (laskut nro 935515 ja 935516) tuotteille, joihin sovelletaan polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä mutta jotka eivät kuulu sitoumuksen soveltamisalaan. Sen vuoksi näissä liiketoimissa hyödynnettiin laittomasti polkumyyntitullin maksamisesta annettua vapautusta.
(15)
Tarkastuskäynnillä myös havaittiin, että yritys oli kerran jättänyt mukauttamatta yksikkömyyntihintaa maksuehtojen mukaisesti. Koska mukautusta ei tehty kustannuksiin, jotka liittyvät todelliseen maksuhetkeen, yksikkömyyntihinnat olivat alle sovellettavan vähimmäishinnan.
(16)
Lisäksi tarkastuskäynnillä vahvistettiin, että yritys laati useissa tapauksissa sitoumuslaskuja, jotka eivät olleet asetuksen (EY) N:o 1858/2005 liitteen mukaisia, koska niissä oli maininta ”For sale offshore, not to be sold within the European Union”.
(17)
Tutkittaessa tarkastuskäynnin kattaman ajanjakson aikana laadittuja sitoumuslaskuja havaittiin, että yhtä liiketoimea ei ollut sisällytetty komissiolle neljännesvuosittain toimitettavaan myyntiraporttiin. Lisäksi havaittiin, että yritys raportoi liiketoimista, joissa tavaroita ei ollut tarkoitettu luovutettavaksi vapaaseen liikkeeseen yhteisössä, ikään kuin ne olisi tarkoitettu luovutettavaksi vapaaseen liikkeeseen yhteisössä. Tarkastuskäynnillä myös havaittiin useita liiketoimia, jotka oli ilmoitettu kauttakuljetusmyynniksi, mutta käytännössä tavarat luovutettiin vapaaseen liikkeeseen yhteisössä. Epäselvyyksiä havaittiin myös neljännesvuosittaisissa sitoumusmyyntiä koskevissa raporteissa ja myyntiin liittyvissä laskuissa.
3. Perustelut sitoumuksen hyväksynnän peruuttamiselle
(18)
Koska yritys laati sitoumuslaskuja tarkasteltavana olevista tuotteista, jotka eivät kuuluneet sitoumuksen soveltamisalaan, ja näille liiketoimille myönnettiin polkumyyntitullin maksamisesta vapautus, joka oli tarkoitettu ainoastaan sitoumuksen soveltamisalaan kuuluville tuotteille, kyseessä on sitoumuksen rikkominen.
(19)
Yritys ei noudattanut velvoitetta käyttää vähimmäishintoja kaikessa soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden myynnissä.
(20)
Sellaisten sitoumuslaskujen laatiminen, jotka eivät ole asetuksen (EY) N:o 1858/2005 liitteen mukaisia, voi vaikeuttaa tulliviranomaisten työtä, eivätkä ne pysty enää tehokkaasti valvomaan sitoumusta, minkä vuoksi sitoumus ei enää toimi käytännössä.
(21)
Johdanto-osan 17 kappaleessa esitettyjen seikkojen perusteella päätellään, että yrityksen neljännesvuosittain toimittamat sitoumusta koskevat myyntiraportit eivät olleet kaikilta osin täydellisiä, kattavia ja virheettömiä, minkä vuoksi ne eivät olleen riittävän luotettavia, jotta niitä voitaisiin käyttää sitoumuksen valvontaan. Myös raportointivelvoitteiden noudattamatta jättämistä pidetään sitoumuksen rikkomisena.
4. Kirjalliset huomautukset ja kuuleminen
a) Puutteelliset tiedot sitoumuksesta
(22)
Yritys myönsi kirjeessään, että sitoumuslaskujen ja raporttien laatimisessa tapahtui virheitä, koska yrityksessä ei ymmärretty sitoumuksen teknisiä säännöksiä, teksti luettiin väärin ja/tai yritys ei ottanut huomioon sitoumustekstiä. Kirjeessä ja 26 päivänä huhtikuuta 2007 järjestetyssä kuulemistilaisuudessa myös todettiin, että muutokset ylemmässä johdossa ja organisaatiouudistus vaikuttivat siihen, että sitoumuksen monimutkaisia vaatimuksia ei ymmärretty.
(23)
Yritys myös totesi vastaanottaneensa komission yksiköiden varoituskirjeen 28 päivänä lokakuuta 2003. Yritys kuitenkin väitti, että se ei ole saanut tarkastusraporttia, jossa olisi esitetty tehdyt virheet. Yrityksen mukaan se, että sille ei ilmoitettu tehdyistä virheistä, vaikutti siihen, että se ei muuttanut käytäntöään sitoumusraporttien laatimisessa tai pyrkinyt lisäämään tietojaan sitoumuksesta.
(24)
Vastauksena näihin väitteisiin voidaan todeta, että yritys sai 18 päivänä syyskuuta 2003 komissiolta kirjeen, jossa esitettiin yksityiskohtaisesti havaitut rikkomukset. Lokakuun 28 päivänä 2003 päivätyssä varoituskirjeessä ei enää toistettu rikkomuksia yksityiskohtaisesti vaan viitattiin aiempaan kirjeenvaihtoon komission ja yrityksen välillä.
(25)
Lisäksi on huomattava, että yritys on ehkä hieman sekoittanut asioita viitatessaan tarkastusraporttiin. Komissio ei tehnyt tarkastuskäyntiä ennen 28 päivänä lokakuuta 2003 päivätyn varoituskirjeen lähettämistä, koska rikkomukset, jotka johtivat varoituskirjeen lähettämiseen, vahvistettiin sitoumusraporttien analyysin perusteella. Komissio teki tarkastuskäynnin toukokuussa 2004, mutta koska tarkastus ei johtanut jatkotoimiin, yritykselle ei tarvinnut lähettää siihen liittyvää kirjettä.
(26)
Lisäksi yritys totesi kuulemistilaisuudessa, että tarkastuskäynnin jälkeen yritys tarkasteli uudelleen koko järjestelmäänsä paikan päällä tehdystä tarkastuksesta saatujen kommenttien perusteella tehdäkseen tarvittavat muutokset sitoumusvelvoitteiden noudattamiseksi.
(27)
Yrityksen puolustuksekseen esittämät väitteet siitä, että se ei ymmärtänyt sitoumusta, eivät muuta komission kantaa, jonka mukaan yritys ei noudattanut sitoumusvelvoitteita. On myös huomattava, että yritys oli jo aiemmin saanut varoituskirjeen sitoumuksen rikkomisesta, eikä se toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä, jotta olisi vältetty uudet sitoumuksen rikkomiset. Jos sitoumuksen vaatimuksia ei ymmärretä, sitoumuksen valvonnan riittävyys ja luotettavuus vaarantuvat voimakkaasti.
b) Suhteellisuus
(28)
Yritys myönsi, että hintarikkomus oli tapahtunut kerran, koska se ei ollut tehnyt tarvittavia mukautuksia myyntihintaan myöhästyneen maksun osalta. Yritys väitti kuitenkin, että kaikkien muiden liiketoimien osalta myyntihinnat noudattivat tarkasti vähimmäishintoja. Lisäksi todettiin, että maksun myöhästyminen johtui ennakoimattomista olosuhteista, koska kyseinen asiakas maksaa yleensä ennakolta tavarat ennen lähetyksen toimittamista.
(29)
Näiden väitteiden osalta on syytä huomauttaa, että sitoumuksen mukaisesti yritys sitoutui varmistamaan, että sitoumuksen soveltamisalaan kuuluvan koko myynnin kattava nettomyyntihinta on vähintään sitoumuksessa määrätty vähimmäishinta.
(30)
Lisäksi suhteellisuuden osalta on todettava, että perusasetuksessa ei edellytetä suoraan eikä välillisesti, että sitoumuksen rikkomisen on koskettava vähimmäisosuutta myynnistä tai vähimmäishinnasta.
(31)
Tämä tulkinta on vahvistettu myös ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, jonka tuomion mukaan mikä tahansa sitoumuksen rikkominen riittää siihen, että komissio voi peruuttaa hyväksyntänsä sitoumukselta (7).
(32)
Näin ollen yrityksen esittämät toimien suhteellisuuteen liittyvät perustelut eivät muuta komission näkemystä siitä, että sitoumusta on rikottu ja että sitoumuksen hyväksyntä olisi peruutettava.
c) Yrityksen toimiminen hyvässä uskossa
(33)
Yritys väitti, että toimittaessaan säännöllisiä raportteja komissiolle se uskoi, että raportit olivat kaikilta osin täydellisiä, kattavia ja virheettömiä.
(34)
Yritys ei missään vaiheessa yrittänyt raportoida virheellisiä tietoja tai pyrkinyt jättämään pois mitään vaadittuja tietoja.
(35)
Lisäksi yritys korosti sekä kirjeessään että kuulemisen aikana, että se sai etua sitoumuksen rikkomisesta ainoastaan kahdessa tapauksessa ja että virheitä ei tehty minkään kiertämisjärjestelyn puitteissa.
(36)
Edellä esitetyn perusteella on huomautettava, että yrityksen ei katsottu tarkoituksellisesti pyrkivän hyötymään sitoumuksen vaatimusten noudattamatta jättämisestä tai seurannan vaikeuttamisesta. Virheiden toistumisen vuoksi sitoumuksen moitteeton valvonta ei kuitenkaan toimi käytännössä.
C. PÄÄTÖKSEN 1999/572/EY KUMOAMINEN
(37)
Edellä esitetyn perusteella sitoumuksen hyväksyminen olisi peruttava ja komission päätös 1999/572/EY kumottava. Vastaavasti olisi sovellettava asetuksen (EY) N:o 1858/2005 1 artiklan 2 kohdalla käyttöön otettua lopullista polkumyynnin vastaista tullia,
ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
1 artikla
Kumotaan päätös 1999/572/EY.
2 artikla
Tämä päätös tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä 13 päivänä marraskuuta 2007.