РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 498/2007 НА КОМИСИЯТА
от 26 март 2007 година
за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1198/2006 на Съвета относно Европейския фонд за рибарство
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1198/2006 на Съвета от 27 юли 2006 г. относно Европейския фонд за рибарство (1), и по-специално член 102 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 1198/2006 (основният регламент) заменя регламенти (ЕО) № 1263/1999 (2) и (ЕО) № 2792/1999 (3) на Съвета, които отчитат последното развитие в сектора на рибарството, в рибарските райони и риболова във вътрешни водоеми. Следователно е уместно да се установят подробни правила за прилагане на основния регламент.
(2)
Следва да се определят подробни правила за представянето на оперативните програми. За да се улесни съставянето на оперативните програми, както и прегледът и одобрението им от Комисията, следва да се определят общи правила за структурата и съдържанието на тези програми, които се основават по-специално на посочените в член 20 от основния регламент изисквания.
(3)
По отношение на подкрепата за мерки за приспособяване на риболовния флот на Общността държавите-членки следва да представят в оперативните си програми методите за изчисляване на премиите.
(4)
По отношение на предвидената в член 25, параграф 4 от основния регламент възможност за постигане на намаляване на мощността на двигателя от група кораби следва да се определят условията за тази възможност.
(5)
Следва да се определят някои условия, които се отнасят специално до аквакултурата и преработката и пускането на пазара на рибни продукти и продукти от аквакултури, с цел да се гарантира, че са еднакво разбирани от всички.
(6)
По отношение на подкрепата за инвестиции в производството на аквакултури и инвестиции за преработката и пускането на пазара държавите-членки следва да обяснят в оперативните си програми по какъв начин ще гарантират приоритета на микро- и малките предприятия.
(7)
По отношение на помощта за мерките за здравето на животните следва да бъдат определени подробни условия, за да се гарантира съответствието им с Директива 2006/88/ЕО на Съвета от 24 октомври 2006 г. относно ветеринарномедицинските изисквания за аквакултури и продукти от тях и за предотвратяване и контрола на някои болести по водните животни (4).
(8)
По отношение на подкрепата на мерките от общ интерес следва да се определят допустимите разходи.
(9)
По отношение на рибарските райони, посочени в член 43 от основния регламент, следва да се определят условията за избора им.
(10)
Публично-частните партньорства, подкрепени съгласно член 45 от основния регламент, следва да съответстват на определени подробни условия.
(11)
По отношение на подкрепата за устойчиво развитие на рибарските райони процедурите за избор на групи следва да бъдат прозрачни, за да се гарантира, че са избрани за подкрепа подходящи и висококачествени местни стратегии за развитие.
(12)
Следва да се определят общи правила за някои мерки. По-специално, за да се гарантира по-добро насочване на операциите по инвестиране, следва да се предвидят редица общи правила за определяне на допустимите разходи.
(13)
За да се гарантира широкото разпространение на информацията относно възможностите за финансиране до всички заинтересовани страни, както и за да се гарантира прозрачността, следва да се определи минималното съдържание на необходимите мерки за информиране на потенциалните бенефициери за възможностите за финансиране, предлагани съвместно от Общността и от държавите-членки чрез Европейския фонд за рибарство (ЕФР), включително задължението да се оповестяват стъпките, които един потенциален бенефициер следва да предприеме, за да подаде заявление за финансиране, и критериите за избор, които следва да се използват, като се вземе предвид принципът на пропорционалността.
(14)
За да се подобри прозрачността по отношение на помощта от ЕФР, следва да се публикува всяка година от държавите-членки по електронен или друг път списъкът с бенефициерите, наименованията на операциите и размерът на отпуснатото за операции публично финансиране. Даването на достъп на широката общественост до такава информация има за цел да засили прозрачността на действието на Общността в областта на развитието на сектора на рибарството, рибарските райони и риболова във вътрешни водоеми, да укрепи стабилното финансово управление на въпросните публични средства, и по-специално да засили контрола върху използваните публични средства, и най-накрая да избегне нарушаването на конкуренцията между бенефициерите на мерки на ЕФР. Предвид важността на заложените цели, оправдано е, като се отчита принципът на пропорционалността и изискването за защита на личните данни, да се предостави публичен достъп до съответната информация, както е редно в едно демократично общество, без да се излиза извън необходимите рамки, както и да се предотвратят нередности.
(15)
За да се подобри прилагането на мерките за информация, както и обменът на информация между държавите-членки и Комисията относно стратегиите и резултатите от информирането и популяризирането, следва да се определят лица за контакт, които да отговарят за мерките за информация и популяризиране.
(16)
Въз основа на опита от програмния период 2000-2006 г. е необходимо да се определят подробни условия, на които следва да отговарят финансовите инженерингови инструменти, за да бъдат финансирани в рамките на една оперативна програма.
(17)
Съгласно член 59 от основния регламент и като се отчита придобитият опит, е необходимо да се определят задълженията на управляващите органи спрямо бенефициерите по време на етапа, който води до избора и одобрението на операциите, които ще бъдат финансирани, с оглед на аспектите, които проверките на декларираните от бенефициера разходи следва да покрият, включително административните проверки на заявленията за възстановяване и проверките на място на индивидуални операции, и предвид условията, които трябва да се спазват при провеждането на проверки на място въз основа на извадка.
(18)
Необходимо е също така да се предвиди подробна информация, която следва да бъде включена в счетоводните отчети за операциите, и информация за изпълнението, която управляващите органи следва да записват, съхраняват и предават на Комисията при поискване.
(19)
За да се гарантира коректното одитиране на разходите в рамките на оперативните програми, е необходимо да се установят критерии, на които да отговаря проследяването на одитите, за да може последното да се смята за адекватно.
(20)
Одитът на операции се извършва под отговорността на одитиращия орган. За да се гарантира, че обхватът и ефективността на тези одити са адекватни, както и че са извършени по едни и същи стандарти във всички държави-членки, е необходимо да се определят условията, на които следва да отговарят одитите.
(21)
Опитът е показал, че е необходимо да се разгърнат подробно правилата за вземане на извадка от операции за одитиране, които одитиращият орган следва да съблюдава при установяването или одобряването на извадковия метод, включително някои технически критерии, които следва да се използват за случайна статистическа извадка, и факторите, които ще се отчитат за допълнителна извадка.
(22)
За да се опростят и хармонизират стандартите за изготвянето и представянето на стратегията за одита, годишния доклад за контрол и декларацията за приключване, за които е отговорен одитиращият орган по член 61 от основния регламент, е необходимо да се предвидят подробни правила относно тяхното съдържание и да се определят естеството и качеството на информацията, на която те да се базират.
(23)
За да се гарантира възможно най-ефективното прилагане на член 87 от основния регламент относно наличността на документите и правата на Сметната палата и на Комисията на достъп до всички съпровождащи документи за разходите и одитите, управляващите органи следва да предоставят своевременна информация за идентичността и седалището на органите, при които се съхраняват съпровождащите документи, като последните следва да бъдат своевременно предоставени на минимален списък от лица и органи. По същите причини е необходимо да се определи видът на общоприетите носители на данни за съхраняването на посочените документи. Ето защо националните органи следва да установят процедури, за да се гарантира съответствието на съхраняваните документи с оригиналите, когато е необходимо, и достоверността им за целите на одитите.
(24)
За да се хармонизират стандартите за сертифицирането на разходите и за изготвянето на заявленията за плащания, следва да се определи съдържанието на тези сертификати и заявления, както и да се посочат естеството и качеството на информацията, на която се базират. Следва да се установят подробни процедури за воденето на отчет, в съответствие с член 60, буква е) от основния регламент, на сумите, подлежащи на възстановяване, и на отказаните суми в резултат на отказ на цялото или част от финансирането на операцията и съответно да се информира Комисията.
(25)
Съгласно член 71 от основния регламент от държавите-членки се изисква преди подаването на първото заявление за междинно плащане или най-късно в рамките на 12 месеца след одобрението на оперативната програма да изпратят на Комисията описание на системите за управление и контрол, доклад с резултатите от оценката за въвеждането на системите, както и становище за съответствието им с разпоредбите на посочения регламент относно системите за управление и контрол. Тъй като тези документи са сред основните елементи, на които Комисията разчита в контекста на съвместното управление на бюджета на Общността, за да получи задоволително уверение, че дадената финансова помощ се използва от държавите-членки в съответствие с приложимите правила и принципи за защита на финансовите интереси на Общността, е необходимо да се определи подробна информация относно съдържанието и базата за оценката и за становището.
(26)
В член 57 от основния регламент се постановява, че мерките за одитирането следва да бъдат пропорционални на общата сума на публичните разходи, разпределени за съответната оперативна програма. В случай че публичните разходи, разпределени за оперативната програма, са ограничени, е уместно да се предвиди възможност държавата-членка да разчита повече на националните органи и правила за изпълнението на някои функции, свързани с разпоредбите за контрол и одит, а Комисията на свой ред да определи кои проверки, одити на операции и задължения могат да бъдат проведени и извършени в съответствие с националните правила и от националните органи. В такива случаи Комисията следва също така да диференцира средствата, посредством които държавите-членки трябва да изпълняват функциите за сертифициране на разходите и проверка на системата за управление и контрол, както и да установи условията, при които тя може да ограничи своите одити и да разчита на гаранциите на националните органи.
(27)
Едно от задълженията за управление и контрол на държавите-членки е последните да докладват и следят за нередности. Подробните правила за изпълнение на това задължение са изложени в Регламент (ЕО) № 1681/94 на Комисията от 11 юли 1994 г. относно нередностите и събирането на неправомерно платени суми в рамките на финансирането на структурните политики, както и организирането на информационна система в тази област (5). Уместно е, за повече яснота и опростяване, тези правила да се включат в настоящия регламент.
(28)
Следва да се предвидят разпоредби за възстановяване на съдебни разходи от Комисията, когато тя изисква от държава-членка да заведе и проведе съдебно производство за възстановяване на неправомерно изплатени суми след установяване на нередност, като за тази цел разполага с информация, която да ѝ дава възможност за разпределение на загубата от невъзстановими суми съгласно член 70, параграф 2 от основния регламент. Комисията и държавите-членки следва да поддържат постоянна връзка относно нередностите, за да може въз основа на предоставената информация да се извършват анализи на риска и да се съставят доклади, както и за да може тази информация да се предоставя на съответните комитети.
(29)
За да се намали административната тежест, наложена от системата за докладване, за гарантиране на необходимото ниво на информираност, държавите-членки, без да се засягат задълженията, които произтичат пряко от член 60, буква е) от основния регламент, не следва да бъдат задължени да докладват за нередности, когато става въпрос за суми под определен праг, освен ако Комисията изрично не поиска това.
(30)
Използването на електронни средства за обмен на информация и финансови данни води до опростяване, повече ефективност и прозрачност и спестява време. За пълното използване на тези предимства, като се запазва сигурността на обмена, следва да се създаде обща компютризирана система, както и списък от документи от общ интерес за Комисията и за държавите-членки. Необходимо е следователно да се определи форматът на всеки един документ, както и да се предостави подробно описание на съдържанието на информацията в тези документи. По същите причини е необходимо да се определи начинът на функциониране на тази компютризирана система, що се отнася до идентифицирането на тези, които отговорят за качването на документите и актуализациите им.
(31)
В съответствие с Директива 1999/93/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 1999 г. относно правната рамка на Общността за електронните подписи (6), като се отчитат равнището на сигурност и поверителност, които са необходими за финансовото управление на фондовете от ЕФР, състоянието на знанията и анализът разходи-ползи, е необходимо да се изисква използването на електронен подпис.
(32)
За да се осигури бързо разработване и правилно функциониране на общата компютризирана система, изграждането ѝ следва да се финансира от общия бюджет на Европейските общности съгласно член 46, параграф 1 от основния регламент, като разходите по свързването ѝ с националните, регионалните и местните компютризирани системи следва да бъдат допустими за финансов принос от ЕФР по член 46 от посочения регламент.
(33)
В светлината на Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (7) и Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (8) е необходимо, във връзка с мерките за информация и популяризиране и действията, свързани с одита в рамките на настоящия регламент, Комисията и държавите-членки да предотвратяват всяко неразрешено разкриване или достъп до лични данни и да се посочи с какви цели Комисията и държавите-членки могат да обработват такива данни.
(34)
Регламент (ЕО) № 2722/2000 на Комисията от 13 декември 2000 г. за определяне на условията, при които Финансовият инструмент за ориентиране на рибарството (ФИОР) може да допринася за премахване на патологичните рискове в аквакултурите (9), Регламент (ЕО) № 908/2000 на Комисията от 2 май 2000 г. за установяване на подробни правила за изчисляване на помощта, предоставяна от държавите-членки на организации на производители в сектора на рибарството и аквакултурите (10) и Регламент (ЕО) № 366/2001 на Комисията от 22 февруари 2001 г. за установяване на подробни правила за изпълнение на мерките, предвидени в Регламент (ЕО) № 2792/1999 на Съвета (11) следва да бъдат отменени.
(35)
Предвидените в настоящия регламент мерки са в съответствие със становището на Комитета на Европейския фонд за рибарство,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
В настоящия регламент се определят подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1198/2006 („основния регламент“) относно следното:
а)
структура и предаване на оперативни програми;
б)
мерки в областта на рибарството;
в)
оценка на оперативни програми;
г)
информация и популяризиране;
д)
финансови инженерингови инструменти;
е)
управление, мониторинг и контрол;
ж)
нередности;
з)
електронен обмен на данни;
и)
лични данни.
Член 2
Специфични разпоредби за някои оперативни програми
За оперативни програми, за които общо допустимите публични разходи не превишават 90 милиона EUR по цени от 2004 г., са установени специфични разпоредби в член 28, параграф 2 и в членове 51, 52 и 53.
ГЛАВА II
СТРУКТУРА И ПРЕДАВАНЕ НА ОПЕРАТИВНИТЕ ПРОГРАМИ
Член 3
Структура и предаване на оперативните програми
1. Посоченото в член 20 от основния регламент съдържание на оперативната програма се изготвя в съответствие с част A от приложение I към настоящия регламент, а планът за финансиране - в съответствие с част Б от същото приложение.
Ex ante оценката по член 48 от основния регламент се прилага към оперативната програма.
2. Държавите-членки предоставят на Комисията електронен вариант на оперативните си програми, актуализиран след всяко преразглеждане на програмите. Държавите-членки изпращат на Комисията искания за предвиденото в член 18 от основния регламент преразглеждане на програмата по електронен път в съответствие с член 65 от настоящия регламент. Държавите-членки предават на Комисията исканията си за преразглеждане на оперативната програма, за която са отпуснати средства на Европейския фонд за рибарство (ЕФР) за текущата година, не по-късно от 30 септември същата година.
ГЛАВА III
ПРИОРИТЕТНИ ОСИ
РАЗДЕЛ 1
Приоритетна ос 1: Мерки за приспособяване на риболовния флот на Общността
Член 4
Публична помощ за окончателно преустановяване на риболовни дейности
1. След окончателното преустановяване на риболовни дейности даденият риболовен кораб се заличава окончателно от регистъра на риболовния флот на Общността и, ако е необходимо, свързаният с него лиценз за риболов окончателно се отменя.
2. Оперативната програма посочва методите за изчисляване на отпуснатите по член 23 от основния регламент премии.
3. В случай че окончателното преустановяване на риболовни дейности на риболовен кораб се извършва чрез пренасочването му, както е предвидено в член 23, параграф 1, буква б) от основния регламент, държавите-членки съответно коригират нивото на премията, като отчитат критерии, като пазарна стойност на лиценза за риболов на кораба и остатъчна стойност на кораба.
4. В случай на загуба на риболовния кораб между датата на решението за отпускане на премията и актуалната дата на окончателното преустановяване на риболовните дейности, управляващият орган извършва финансова корекция в размер на компенсацията, платена от застрахователната компания.
Член 5
Публична помощ за временно преустановяване на риболовни дейности
1. Оперативната програма посочва методите за изчисляване на премиите, отпуснати съгласно член 24 от основния регламент.
2. За целите на член 24, параграф 2 от основния регламент „финансова помощ от Общността, разпределена за сектора“ означава приноса на ЕФР за оперативната програма на съответната държава-членка.
Член 6
Инвестиции на борда на риболовните съдове и селективност
1. За целите на член 25 от основния регламент управляващият орган отговаря за оценяването на съответствието с параграфи от 2 до 5 от настоящия член и при поискване предоставя на Комисията всички релевантни документи.
2. Общата сума на допустимите за подпомагане разходи за един риболовен кораб за целия програмен период съгласно член 25 от основния регламент, с изключение на параграф 6, буква д) от посочения член, не надвишава максималната сума, определена въз основа на обективни критерии, като тези, описани в член 23, параграф 3 от същия регламент и включени в оперативната програма.
3. Намалението с 20 % на мощността на двигателя може да се постигне от група кораби съгласно член 25, параграф 4 от основния регламент при спазването на всички следващи условия:
а)
всички кораби, които принадлежат към една и съща група, са поотделно идентифицирани;
б)
всички кораби, които принадлежат към една и съща група, оперират в едни и същи райони на управление;
в)
всички кораби, които принадлежат към една и съща група, използват един и същ риболовен уред, посочен в допълнение III (раздел В) от Регламент (ЕО) № 1639/2001 на Комисията (12);
г)
всички кораби, които принадлежат към същата група, не са повече от петдесет на брой.
4. Извежданията от експлоатация от флота на риболовни кораби, предмет на публична помощ, не се взимат предвид при изчисляването на 20-процентното намаление на мощността, което може да бъде постигнато от група кораби съгласно член 25, параграф 4 от основния регламент.
5. Финансова помощ, отпусната съгласно член 25, параграф 6, буква д) от основния регламент, се отпуска само за дейности, свързани с оборудването и модернизацията за защитата на улова и уредите от видовете хищници, защитени съгласно директиви 79/409/ЕИО (13) и 92/43/ЕИО (14) на Съвета.
Член 7
Дребномащабен крайбрежен риболов
1. В случай че процентът на частно финансово участие е намален в съответствие с член 26, параграф 2 от основния регламент, се увеличава съответно процентът на публичното финансиране. Приносът от ЕФР се изчислява в съответствие с процентите, предвидени в член 53 от основния регламент във връзка с публичното финансиране, произтичащо от това увеличение.
2. Оперативната програма посочва методите за изчисляване на премиите, отпуснати съгласно член 26, параграфи 3 и 4 от основния регламент в полза на дребномащабния крайбрежен риболов.
3. За целите на член 26, параграф 4, буква б) от основния регламент „рибни продукти“ означава рибни продукти, които произхождат от улова на кораби, които извършват дребномащабен крайбрежен риболов.
Член 8
Социално-икономически компенсации за управлението на риболовния флот на Общността
1. Оперативната програма посочва методите за изчисление на социално-икономическите компенсации за управлението на риболовния флот на Общността, предоставени по член 27 от основния регламент.
2. Помощта, предвидена в член 27, параграф 1, буква г) от основния регламент, за ранно пенсиониране е допустима за принос от ЕФР, дори когато е платена на бенефициерите след 31 декември 2015 г., при положение че е била запазена за тази цел в блокирана сметка преди тази дата.
РАЗДЕЛ 2
Приоритетна ос 2: Аквакултура, риболов във вътрешни водоеми, преработка и пускане на пазара на рибни продукти и продукти от аквакултура
Член 9
Обхват на намесата в производството на аквакултура
Помощта по член 28, параграф 6 от основния регламент може да обхваща разходите за оценките, предвидени в Директива 85/337/ЕИО на Съвета (15).
Член 10
Мерки за инвестиции в производството на аквакултура
1. За целите на член 29, параграф 1, букви a), б) и в) от основния регламент, се прилагат следните дефиниции:
а)
„нови видове“: видове, за които производството на аквакултури в държавата-членка е слабо развито или не съществува и за които има благоприятни пазарни перспективи;
б)
„видове с благоприятни пазарни перспективи“: видове, за които средносрочните прогнози показват, че е вероятно пазарното търсене да надвиши предлагането;
в)
„обичайна практика в сектора на аквакултурата“: дейности, свързани с аквакултурата, които се извършват в съответствие със задължителното законодателство, отнасящо се до здравеопазването, ветеринарната област и околната среда;
г)
„традиционна аквакултура“: обичайни практики, които са свързани със социалното и културното наследство в даден район.
2. Помощта по член 29 от основния регламент може да обхваща кораби за услуги, свързани с аквакултурата. Риболовните кораби, както са определени в член 3, буква в) от Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета (16), не се разглеждат като кораби за услуги, свързани с аквакултурата, дори и изключително да се използват във връзка с аквакултури.
3. Без да се засяга член 35, параграф 6 от основния регламент, помощта по член 29 от посочения регламент може да обхваща инвестиции, свързани с търговия на дребно в стопанствата, когато такава търговия представлява неразделна част от стопанството за аквакултури.
4. Когато държавите-членки се възползват от възможността, предвидена в член 29, параграф 1, буква a) от основния регламент, те създават механизми, за да предоставят на управляващия орган резултатите от пазарните проучвания за видовете аквакултури.
5. За мерките, предвидени в член 29 от основния регламент, държавите-членки описват в оперативната си програма начина, позволяващ да се даде приоритет на микро- и малките предприятия.
Член 11
Мерки, свързани с водната околна среда
1. При отпускане на помощ на бенефициери за посочените в член 30 от основния регламент цели държавите-членки проверяват дали тези бенефициери отговарят на изискванията относно водната околна среда най-късно три години от датата на одобрението на операцията и в края на изпълнение на операцията.
2. Помощта, предвидена в член 30, параграф 2, буква б) от основния регламент, се отнася само до разходите за участие в Схемата на Общността по управление на околната среда и одитиране (EMAS) преди одобрението на схемата за индивидуално предприятие.
3. За целите на член 30, параграф 2, буква в) от основния регламент „органична аквакултура“ означава дейностите, свързани с аквакултурата за производство на отглеждани в стопанство водни видове в съответствие с метода за биологично производство по смисъла на член 2 от Регламент (ЕИО) № 2092/91 на Съвета (17), върху които се поставят означения за тази цел. До приемането от Общността на подробни правила за производство, включително правила за преобразуване, приложими към органичната аквакултура, се прилагат националните разпоредби, или ако няма такива, частни стандарти, приложими към органичната аквакултура, приети или признати от държавите-членки.
4. Помощта, предвидена в член 30, параграф 2, буква г) от основния регламент, може да бъде отпусната само в случай на конкретни ограничения или изисквания за регионите по „Натура 2000“, наложени от съответните национални разпоредби за прилагането на директиви 79/409/ЕИО и 92/43/ЕИО.
5. За целите на член 30, параграф 3 от основния регламент „обичайно прилагане на добрата практика за аквакултура“ означава съответствие с обвързващата правна уредба, която се отнася до здравеопазването, ветеринарната област и околната среда, и използването на протоколи за производство с цел да се избегне загубата на ресурси и да се предотврати замърсяването.
Член 12
Мерки по отношение здравето на животните
1. Помощта, предвидена в член 32 от основния регламент, може да обхваща:
а)
за екзотични болести по аквакултурите, изброени в член 3 от Решение 90/424/ЕИО на Съвета (18), приложените контролни мерки съгласно глава V, раздел 3 от Директива 2006/88/ЕО;
б)
за неекзотични болести по аквакултурите, изброени в приложението към Решение 90/424/ЕИО, програми за премахване, изготвени и одобрени съгласно член 44, параграф 2 от Директива 2006/88/ЕО.
2. Управляващият орган на оперативната програма решава да отпусне средства за финансиране на мерките за контрол, посочени в параграф 1, буква a), или за програмата за премахване, посочена в параграф 1, буква б), и приема подробни условия за финансовото си участие преди предаването на мерките или, съответно, на програмата, съгласно разпоредбите на Решение 90/424/ЕИО.
3. Ако в съответствие с член 24 от Решение 90/424/ЕО Комисията не одобри мерките за контрол или програмата за премахване, посочени в параграф 1 от настоящия член, предоставените средства незабавно се връщат в бюджета на оперативната програма.
4. Ако стойността на допустимите разходи в действието, одобрено от Комисията в съответствие с член 24 от Решение 90/424/ЕО, е по-малка от сумата, предоставена от управляващия орган, полученото по този начин салдо може да бъде повторно използвано от държавата-членка за оперативната ѝ програма.
5. Помощта, предвидена в член 32 от основния регламент, не обхваща дейностите по надзор, които целят да покажат, че дадена болест вече не съществува, за да се получи официално признат статут за несъществуване на болестта или фиксирани разходи, като разходите за официални ветеринарни услуги.
Член 13
Риболов във вътрешни водоеми
1. За целите на член 33 от основния регламент „съдове, опериращи изключително във вътрешни водоеми“ означава кораби, които се занимават с търговски риболов във вътрешни водоеми и не са включени в регистъра на риболовния флот на Общността.
2. За инвестициите, предвидени в член 33, параграф 2, втора алинея и член 25 от основния регламент, кораби с дължина по-малка от 12 метра, които не са съоръжени с теглен риболовен уред и извършват риболов във вътрешни водоеми, могат да бъдат подкрепяни със същия интензитет на помощта като корабите за дребномащабен крайбрежен риболов, посочени в член 26 от същия регламент.
3. Държавите-членки определят в оперативните си програми начина, по който ще гарантират, че инвестициите, подкрепени по член 33 от основния регламент, няма да създадат риск за нарушаване на равновесието между размера на флота и съответните налични рибни ресурси.
Член 14
Инвестиции в преработката и пускането на пазара
1. Инвестиции за извличане на диоксин от рибено брашно или от рибено масло или на други вредни за човешкото здраве вещества могат да бъдат подкрепени от ЕФР по член 34 от основния регламент, в случай че крайните продукти са предвидени за използване и преработка за цели, различни от консумация от човека.
2. За мерките, предвидени в член 35 от основния регламент, държавите-членки описват в оперативните си програми начина, по който ще се гарантира приоритетът на микро- и малките предприятия.
РАЗДЕЛ 3
Приоритетна ос 3: Мерки от общ интерес
Член 15
Колективни действия
1. Помощта, предвидена в член 37 от основния регламент, не обхваща разходи, свързани с изследователски риболов.
2. Помощта, предвидена в член 37, първи параграф, буква н) от основния регламент, може да се отпуска за:
а)
създаването на организации на производителите с цел да се улесни създаването и административното опериране на организациите на производителите, признати съгласно Регламент (ЕО) № 104/2000 на Съвета (19), след 1 януари 2007 г.;
б)
изпълнението на планове на организациите на производителите, които са специално признати по член 12 от Регламент (ЕО) № 104/2000, с цел да се улесни изпълнението на плановете им за подобряване на качеството на техните продукти;
или
в)
преструктурирането на организациите на производителите, за да увеличат ефективността си в отговор на пазарните изисквания.
3. Помощта, посочена в параграф 2, буква б) от настоящия член, прогресивно намалява през трите години след датата на специалното признаване по член 12 от Регламент (ЕО) № 104/2000.
Член 16
Мерки, предназначени за закрила и развитие на водната фауна и флора
1. Помощта, предвидена в член 38, параграф 2, първа алинея, буква a) от основния регламент, се отнася до мерките за изграждане или монтаж на изкуствени рифове или други съоръжения от устойчиви елементи.
Помощта може да обхваща дейностите преди монтажа, включително проучвания, съставни елементи, сигнализация, транспорт и монтирането на устройствата и научен мониторинг.
2. Помощта, предвидена в член 38, параграф 2 от основния регламент, не обхваща устройства за събиране на риби.
3. Помощта, предвидена в член 38, параграф 2, първа алинея, буква в) от основния регламент, може да покрива разходите за необходимите мерки за опазване на местата, включени в Европейската екологична мрежа „Натура 2000“. Помощта може да обхваща подготовката на плановете за управление, стратегиите и схемите, инфраструктура, включително амортизация и оборудване на резерватите, обучение и образование на служителите на резерватите, както и подходящи проучвания.
4. Помощта, предвидена в член 38, параграф 2, първа алинея, буква в) от основния регламент, не обхваща обезщетения за отказ от права, загуби на приходи и заплати на служители.
5. За целите на член 38, параграф 2, втора алинея от основния регламент „пряко зарибяване“ означава дейността по пускане на живи водни животни, независимо дали са отгледани в рибарници или са уловени на друго място.
Член 17
Кейове за разтоварване
Когато се предоставя помощ за инвестиции в преструктурирането на кейове за разтоварване и за подобряване на условията за рибата, разтоварвана от крайбрежни рибари в съществуващи кейове за разтоварване съгласно член 39, параграф 1, втора алинея от основния регламент, държавите-членки гарантират съответствието със съответните ветеринарно-здравни правила и прилагането на мерките за контрол в тези кейове за разтоварване.
Член 18
Разработване на нови пазари и рекламни кампании
1. Помощта, предвидена за рекламни мерки съгласно член 40, параграф 3, букви a), г), д) и ж) от основния регламент, може да обхваща по-специално:
а)
разходи за рекламни агенции и за други доставчици на услуги, които участват в подготовката и провеждането на рекламни кампании;
б)
закупуване или наемане на рекламно пространство и създаване на лозунги и надписи за периода на рекламните кампании;
в)
разходи за публикуване и необходим за кампаниите външен персонал;
г)
организация и участие в търговски панаири и изложения.
2. По отношение на продуктите, защитени по Регламент (ЕО) № 510/2006 на Съвета (20), помощта може да бъде предоставена за рекламирането им само от датата, на която името е било записано в регистъра съгласно член 7 от посочения регламент.
Член 19
Пилотни проекти
1. Не се отпуска помощ по член 41 от основния регламент за риболов с изследователски цели.
2. Когато се отпуска помощ за пилотен проект по член 41 от основния регламент, управляващият орган гарантира, че пилотният проект включва адекватни последващи научни действия, както и че ще се извърши адекватна оценка на качеството на техническите доклади, посочени в член 41, параграф 3 от посочения регламент.
3. Пилотните проекти не са с пряка търговска насоченост. Получената от пилотен проект печалба се приспада от отпуснатата за операцията публична помощ.
4. В случай че общите разходи на пилотен проект надвишат 1 милион EUR, управляващият орган изисква извършване на оценка от независима научна организация преди одобрението на проекта.
Член 20
Изменение с цел пренасочване на риболовни кораби
Помощта по член 42 от основния регламент може да се отпуска за изменение на риболовен кораб след пренасочването му само ако този кораб е окончателно заличен от регистъра на риболовния флот и, когато е приложимо, свързаният с него лиценз за риболов е окончателно отменен.
РАЗДЕЛ 4
Приоритетна ос 4: Устойчиво развитие на рибарските райони
Член 21
Цели и мерки
Помощта, отпусната по член 43 от основния регламент, се отнася до:
а)
изпълнение на местните стратегии за развитие, посочени в член 45, параграф 2 от основния регламент и член 24 от настоящия регламент, за постигането на целите, посочени в член 43, параграф 2, букви a), б) и в) от основния регламент и чрез допустимите за финансиране мерки по член 44, параграф 1, букви от a) до ж), и) и й) и член 44, параграфи 2 и 3 от посочения регламент;
б)
изпълнение на междурегионалното и транснационалното сътрудничество между групите в рибарските райони, както е предвидено в член 44, параграф 1, буква з) от основния регламент, основно чрез работа в мрежа и разпространение на добрите практики за постигането на целта, посочена в член 43, параграф 2, буква г) от посочения регламент.
Член 22
Географско прилагане на приоритетна ос 4
1. Оперативната програма посочва процедурите и критериите за избор на рибарските райони. Държавите-членки вземат решение относно начина, по който ще прилагат член 43, параграфи 3 и 4 от основния регламент.
2. Не е необходимо избраните рибарски райони да съвпадат с националните административни райони или със създадените зони, допустими за финансиране в рамките на целите на структурните фондове.
Член 23
Процедури и критерии за избор на групите
1. Съставът на група по член 45, параграф 1 от основния регламент е такъв, че да може да изготви и изпълни стратегия за развитие в дадения район.
Съответствието и ефективността на партньорството се оценява на основата на състава и прозрачността му, както и по яснотата на разпределението на задачите и отговорностите.
Гарантира се капацитетът на партньорите, които извършват определените им задачи, както и ефективността и процесът на вземане на решения.
Партньорството обхваща, включително що се касае до процеса на вземане на решения, представители на сектора на рибарството и други засегнати социално-икономически сектори на местно ниво.
2. Административният капацитет на групата се смята за подходящ, ако последната:
а)
избере един от всички партньори за административен ръководител, който ще гарантира задоволителното опериране на партньорството;
или
б)
учреди обща правна структура, като официалното учредяване гарантира задоволителното опериране на партньорството.
3. Ако групата е натоварена с управление на публични средства, финансовият ѝ капацитет се оценява:
а)
по отношение на параграф 2, буква a), според способността на административния ръководител да управлява средствата;
б)
по отношение на параграф 2, буква б), според способността на общата структура да управлява средствата.
4. Групите за изпълнение на местните стратегии за развитие се избират не по-късно от четири години от датата на одобрението на оперативната програма. По-дълги срокове могат да бъдат предоставени, в случай че управляващият орган организира повече от една процедура за избор на групите.
5. Оперативната програма посочва:
а)
процедурите и критериите за избор на групите, както и броя на групите, които държавата-членка възнамерява да избере; критериите за избор, посочени в член 45 от основния регламент и в настоящия член, са минимално необходимите и могат да бъдат допълнени от специфични национални критерии; процедурите са прозрачни, адекватно оповестени на обществеността и гарантират конкурентоспособността, ако е приложимо, между групите, които предлагат местни стратегии за развитие;
б)
условията за управлението и процедурите за мобилизиране и движение на финансовите потоци до бенефициера; по-специално програмата описва по какъв начин групите са включени в системите за управление, мониторинг и контрол.
Член 24
Местна стратегия за развитие
Местната стратегия за развитие, предложена от групата в съответствие с член 45, параграф 2 от основния регламент:
а)
е интегрирана и основана на взаимодействието между участници, сектори и операции и не представлява елементарен сбор от операции или съпоставка на секторни мерки;
б)
е съвместима с нуждите на рибарските райони, особено що се отнася до социално-икономическото измерение;
в)
доказва устойчивостта си;
г)
се допълва с други интервенции, извършени в дадения район.
Член 25
Изпълнение на местната стратегия за развитие
1. Независимо от член 45, параграф 2 от основния регламент, групата избира операциите за финансиране в рамките на местната стратегия за развитие.
2. Ако групата е натоварена с управлението на публичните средства, тя създава отделна сметка за изпълнение на местната стратегия за развитие.
РАЗДЕЛ 5
Общи разпоредби за някои мерки
Член 26
Общи разпоредби за приоритетни оси от 1 до 4
Следните разходи не са допустими за финансиране от ЕФР:
а)
за целите на член 28, параграф 3, член 34, параграф 3, член 37, първа алинея, буква и) и член 44, параграф 2 от основния регламент закупуването на инфраструктура за обучение през целия живот, която възлиза на повече от 10 % от общо допустимите за подпомагане разходи за дадената операция;
б)
частта от цената на превозни средства, които нямат пряка връзка с дадената операция.
ГЛАВА IV
ОЦЕНКА НА ОПЕРАТИВНИТЕ ПРОГРАМИ
Член 27
Междинни оценки
Държавите-членки изпращат междинните оценки, посочени в член 49 от основния регламент, не по-късно от 30 юни 2011 г. Комисията може да реши да прекъсне платежния срок в съответствие с член 88 от основния регламент, когато дадена държава-членка не е изпълнила това задължение.
ГЛАВА V
ИНФОРМАЦИЯ И ПОПУЛЯРИЗИРАНЕ
Член 28
Описание на мерките за информация и популяризиране в оперативна програма и в годишния и в окончателния доклад за изпълнението
1. За целите на член 20, параграф 1, буква ж), v) от основния регламент оперативната програма включва най-малко следните компоненти:
а)
съдържанието на мерките за информация и популяризиране, които ще предприеме държавата-членка или управляващият орган, насочени към потенциални бенефициери, и бенефициерите и примерния им бюджет;
б)
съдържанието на мерките за информация и популяризиране, които ще предприеме държавата-членка или управляващият орган за широката общественост, и примерния им бюджет;
в)
административните отдели или органи, които отговарят за изпълнението на мерките за информация и популяризиране;
г)
обозначение на начина, по който мерките за информация и популяризиране следва да бъдат оценявани по отношение на видимостта и повишаване на осведомеността относно оперативната програма и ролята на Общността.
2. За оперативните програми, посочени в член 2, параграф 1, букви в) и г) от настоящия член не се прилагат.
3. Годишните доклади и окончателният доклад за изпълнение на оперативна програма по член 67 от основния регламент включват:
а)
проведените мерки за информация и популяризиране;
б)
реда и условията за мерките за информация и популяризиране, посочени в член 31, втора алинея, буква г), включително, където е приложимо, електронния адрес, на който могат да се открият тези данни.
Годишният доклад за изпълнение, който обхваща 2010 г., и окончателният доклад за изпълнение, посочени в член 67 от основния регламент, съдържат глава, в която се оценяват резултатите от мерките за информация и популяризиране по отношение на видимостта и повишаване на осведомеността относно оперативната програма и ролята на Общността, както е посочено в параграф 1, буква г) от настоящия член.
Член 29
Мерки за информация на потенциални бенефициери
1. За целите на член 51, параграф 2, буква a) от основния регламент управляващият орган гарантира, че оперативната програма е оповестена сред широката общественост с подробности за финансовия принос от ЕФР, както и че е предоставена на всички заинтересовани страни. Управляващият орган гарантира освен това, че информацията за финансовите възможности, предложени съвместно от Общността и държавата-членка посредством оперативната програма, е възможно най-широко оповестена.
2. Управляващият орган предоставя на потенциалните бенефициери ясна и подробна информация, най-малко относно следното:
а)
правилата за допустимост, които трябва да бъдат изпълнени, за да могат да получат финансиране в рамките на оперативната програма;
б)
описание на процедурите за разглеждане на заявления за финансиране и съответните периоди;
в)
критериите за избор на операциите за финансиране;
г)
лицата за контакт на национално, регионално или местно равнище, които могат да предоставят информация относно оперативната програма.
3. Управляващият орган информира потенциалните бенефициери за публикуването, предвидено в член 31, втора алинея, буква г).
4. Управляващият орган включва в мерките за информация и популяризиране, в съответствие с националното законодателство и националните практики, поне един от следните органи, които могат да разпространяват сред широката общественост изброената в параграф 2 информация:
а)
национални, регионални и местни органи и агенции за развитие;
б)
професионални и браншови сдружения;
в)
икономически и социални партньори;
г)
неправителствени организации;
д)
организации, представляващи бизнеса;
е)
информационни центрове на Европейския съюз, както и представители на Комисията в държавите-членки;
ж)
образователни институции.
Член 30
Мерки за информация на бенефициерите
Управляващият орган информира бенефициерите, че одобрението за финансиране означава, че те са съгласни да бъдат включени в списъка с бенефициери, публикуван в съответствие с член 31, втора алинея, буква г).
Член 31
Отговорности на управляващия орган, свързани с мерките за информация и популяризиране сред широката общественост
За целите на член 51, параграф 2, буква в) от основния регламент управляващият орган гарантира, че мерките за информация и популяризиране сред широката общественост са изпълнени и че целта им е да покрият възможно най-голям кръг от начини и методи на оповестяване на съответното териториално ниво.
Управляващият орган отговаря за организирането поне на следните мерки за информация и популяризиране:
а)
основна значителна информационна дейност, която оповестява началото на оперативната програма;
б)
най-малко една основна информационна дейност на година, която представя постиженията на оперативната програма;
в)
издигане на флага на Европейския съюз в продължение на една седмица от 9 май пред сградата на управляващия орган;
г)
публикуване по електронен или друг път на списъка с бенефициерите, наименованията на операциите и размера на публичното финансиране, отпуснато за операциите.
Имената на участниците в операции, подкрепени от ЕФР, целта на които е била подобряване на професионалните умения и обучение, както и на бенефициерите, които са получили подкрепа за ранно напускане на сектора на рибарството, включително за ранно пенсиониране, както е предвидено в член 27, параграф 1, буква г) от основния регламент, не се публикуват.
Член 32
Отговорности на бенефициерите, свързани с мерките за информация и популяризиране сред широката общественост
1. За целите на член 51 от основния регламент бенефициерът отговаря за информирането на широката общественост посредством мерките, определени в параграфи 2, 3 и 4 от настоящия член, за получената от ЕФР помощ.
2. В случай че общата сума от допустимите разходи за съфинансиране от ЕФР на дадена операция надвишава 500 000 EUR и с тях са финансирани инфраструктурни операции или операции за изграждане, бенефициерът поставя табела на мястото, където се извършва операцията, за периода на извършването ѝ. Информацията, посочена в член 33, заема най-малко 25 % от табелата.
При приключване на операцията табелата се заменя с постоянна указателна табела, посочена в параграф 3.
3. В случай че общата сума от допустимите за финансиране разходи на дадена операция надвишава 500 000 EUR и те се състоят в закупуване на материален предмет или финансиране на инфраструктурни операции или операции за изграждане, бенефициерът поставя постоянна указателна табела на видно място, с достатъчно големи размери, не по-късно от шест месеца от датата на приключване на операцията.
Освен посочената в член 33 информация табелата трябва да указва вида и наименованието на операцията. Посочената в член 33 информация заема най-малко 25 % от табелата.
Указателна табела се монтира също така на местонахождението на групи, финансирани по приоритетна ос 4 от основния регламент.
4. В подходящи случаи бенефициерът гарантира, че участниците в съфинансирана от ЕФР операция са били информирани за това финансиране.
Бенефициерът изтъква, че операцията, която е в ход, е избрана по оперативна програма, съфинансирана от ЕФР.
Всеки документ, включително присъствено или друго удостоверение, който се отнася до такава операция, включва изречение, от което става ясно, че оперативната програма е била съфинансирана от ЕФР.
Член 33
Технически характеристики на мерките за информация и популяризиране на операцията
1. Всички мерки за информация и популяризиране, насочени към бенефициерите, потенциалните бенефициери и широката общественост, включват следното:
а)
емблемата на Европейския съюз в съответствие с графичните стандарти, посочени в приложение II, и позоваване на Европейския съюз;
б)
позоваване на ЕФР: „Европейски фонд за рибарство“;
в)
изречение, избрано от управляващия орган, което подчертава положителния аспект от намесата на Общността, и за предпочитане: „Инвестиране в устойчивия риболов“.
2. Параграф 1, букви б) и в) не се прилагат за малки рекламни обекти.
ГЛАВА VI
ФИНАНСОВИ ИНЖЕНЕРИНГОВИ ИНСТРУМЕНТИ
Член 34
Общи разпоредби, приложими към всички финансови инженерингови инструменти
1. Съгласно член 55, параграф 8 от основния регламент като част от оперативна програма ЕФР може да съфинансира разходи за операция, която включва принос за подкрепа на финансови инженерингови инструменти за предприятия, най-вече малки и средни предприятия (МСП), включително микропредприятията, дефинирани в Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията (21)), от 1 януари 2005 г., като фондове за рисков капитал, гаранционни фондове и заемни фондове, включително чрез набирателни фондове.
Финансовите инженерингови инструменти са под формата на акции, които водят до възвръщаеми инвестиции, или се предоставят гаранции за възвръщаеми инвестиции, или и двете. Към тях се прилагат условията, определени в членове 35, 36 и 37.
2. Отчетът за разходите по отношение на финансовите инженерингови инструменти включва общо платените разходи за създаването или финансирането им. Въпреки това, при частично или окончателно приключване на оперативната програма, допустимите за финансиране разходи са общият сбор от всички плащания за инвестиции в предприятия от всеки от финансовите инженерингови инструменти, посочени в параграф 1, или всички предоставени гаранции, включително суми, предоставени като гаранции от гаранционни фондове и допустимите за финансиране разходи за управление. Свързаният с това отчет за разходите съответно се коригира.
3. Лихви, получени от плащания от оперативната програма към финансови инженерингови инструменти, се използват за финансиране на финансови инженерингови инструменти за малки и средни предприятия, включително микропредприятия, в други случаи.
4. Ресурси, върнати на операцията от инвестиции във финансови инженерингови инструменти или останали след покриване на всички гаранции, се използват повторно от компетентните органи на дадените държави-членки в полза на малки и средни предприятия, включително микропредприятия.
Член 35
Условия, приложими към всички финансови инженерингови инструменти
1. Когато ЕФР финансира операции, които включват финансови инженерингови инструменти, включително организираните чрез набирателни фондове, съфинансиращите партньори или акционери или техният надлежно упълномощен представител предават бизнес план.
Изготвя се оценка на този бизнес план, а върху изпълнението му се провежда мониторинг от или под отговорността на държавата-членка или управляващия орган. При оценяването на икономическата жизненост на инвестиционните дейности на финансовите инженерингови инструменти се вземат предвид всички източници на доходи за дадените предприятия.
2. Бизнес планът, предвиден в параграф 1, определя най-малко:
а)
целевия пазар на предприятията и критериите, реда и условията за финансирането им;
б)
оперативния бюджет на финансовия инженерингов инструмент;
в)
собствеността върху финансовия инженерингов инструмент;
г)
съфинансиращите партньори или акционери;
д)
устава на финансовия инженерингов инструмент;
е)
разпоредбите за професионализъм, компетентност и независимост на управлението;
ж)
обосновката и намеренията за използване на приноса от ЕФР;
з)
политиката на финансовия инженерингов инструмент относно прекратяване дейността по инвестиране в предприятия;
и
и)
разпоредбите за ликвидация на финансовия инженерингов инструмент, включително повторното използване на ресурси, върнати на операцията от инвестиции във финансови инженерингови инструменти или останали след покриване на всички гаранции, които спадат към приноса на оперативната програма.
3. Финансовите инженерингови инструменти, включително набирателни фондове, се създават като независими юридически лица, които оперират посредством споразумения между съфинансиращите партньори или акционери, или като отделен финансов блок в рамките на съществуваща финансова институция.
В случай че финансовият инженерингов инструмент е създаден в рамките на финансова институция, той се смята за отделен финансов блок, който отговаря на специфични правила в рамките на финансовата институция, като по-специално се предвиждат отделни отчети, които разграничават новите ресурси, инвестирани във финансовия инженерингов инструмент, включително предоставените от оперативната програма, от първоначално наличните в институцията.
Комисията не може да бъде съфинансиращ партньор или акционер във финансови инженерингови инструменти.
4. Разходите за управление не могат да надвишават, на годишна основа, за периода на помощта следните прагове, освен ако не се окаже необходим по-висок процент след провеждане на търг:
а)
2 % от внесения от оперативната програма капитал в набирателни фондове или от внесения от оперативната програма или от набирателен фонд капитал в гаранционни фондове;
б)
3 % от внесения от оперативната програма или от набирателен фонд капитал във финансовия инженерингов инструмент във всички случаи, с изключение на инструменти за микрокредитиране, насочени към микропредприятия;
в)
4 % от внесения от оперативната програма или от набирателен фонд капитал в инструменти, насочени към микропредприятия.
5. Редът и условията за приносите от оперативната програма във финансови инженерингови инструменти се определят в споразумение за финансиране, което се сключва между надлежно упълномощен представител на финансовия инженерингов инструмент и държавата-членка или управляващия орган.
6. Посоченото в параграф 5 споразумение за финансиране включва най-малко:
а)
инвестиционната стратегия и планиране;
б)
мониторинг на изпълнението в съответствие с приложимите разпоредби;
в)
политиката за изваждане на приноса от оперативната програма извън финансовия инженерингов инструмент;
г)
разпоредбите за ликвидация на финансовия инженерингов инструмент, включително повторното използване на ресурси, върнати на операцията от инвестиции във финансови инженерингови инструменти или останали след покриване на всички гаранции, които спадат към приноса на оперативната програма.
7. Управляващият орган взема предпазни мерки, за да намали нарушаването на конкуренцията на пазара за рисков капитал или на пазара за заемни фондове. Печалбата от инвестиции в ценни книжа и заеми, от която е приспаднат pro rata дял на разходите за управление и стимулите за по-добри резултати, може да бъде преференциално насочена към инвеститори, които оперират въз основа на пазарния принцип до равнището на възнаграждение, определено в уставите на финансовите инженерингови инструменти, след което печалбата се разпределя пропорционално между всички съфинансиращи партньори или акционери.
Член 36
Специфични условия, приложими към набирателните фондове
1. В случай че ЕФР финансира финансови инженерингови инструменти, организирани чрез набирателни фондове, тоест фондове, създадени да инвестират в няколко фонда за рисков капитал, гаранционни фондове и заемни фондове, държавата-членка или управляващият орган извършва това по един или повече от следните начини:
а)
сключване на договор за обществена поръчка в съответствие с приложимия закон за обществени поръчки;
б)
в други случаи, когато споразумението не е договор за обществена услуга по смисъла на приложимия закон за обществени поръчки, предоставяне на сума, определена за тази цел, като пряк финансов принос чрез дарение:
i)
на Европейската инвестиционна банка или на Европейския инвестиционен фонд,
или
ii)
на финансова институция без покана за представяне на предложения, ако това отговаря на националното законодателство, което съответства на Договора.
2. В случай че ЕФР финансира финансови инженерингови инструменти, организирани чрез набирателни фондове, държавата-членка или управляващият орган сключват споразумение за финансиране с набирателния фонд, в което определят условията и целите на финансирането.
Споразумението за финансиране, ако е необходимо, отчита заключенията от оценката на разминаването между предлагането на такива инструменти и търсенето им от МСП.
3. Посоченото в параграф 2 споразумение за финансиране предвижда:
а)
реда и условията за вноските от оперативната програма към набирателния фонд;
б)
покана за изразяване на интерес, отправена до финансовите посредници;
в)
оценяване, избор и акредитация на финансовите посредници;
г)
определяне и мониторинг на инвестиционната политика, която включва поне целевите предприятия и финансовите инженерингови продукти, които ще бъдат подкрепени;
д)
докладване от набирателния фонд на държавата-членка или на управляващия орган;
е)
мониторинг на инвестирането в съответствие с приложимите разпоредби;
ж)
изисквания за одит;
з)
политиката по изваждане на набирателния фонд извън фондовете за рисков капитал, гаранционните фондове или заемните фондове;
и)
разпоредбите за ликвидация на финансовия инженерингов инструмент, включително повторното използване на ресурси, върнати на операцията от инвестиции във финансови инженерингови инструменти или останали след покриване на всички гаранции, които спадат към приноса на оперативната програма.
4. Редът и условията за вноските към фондове за рисков капитал, гаранционни фондове и заемни фондове, от набирателни фондове, подкрепени от оперативна програма, се определят в споразумение за финансиране, което се сключва между фонда за рисков капитал, гаранционния фонд и заемния фонд, от една страна, и набирателния фонд, от друга. Споразумението за финансиране включва поне изброените в член 35, параграф 6 елементи.
Член 37
Специфични условия, приложими към фондовете за рисков капитал, гаранционните фондове и заемните фондове
Финансовите инженерингови инструменти, различни от набирателни фондове, инвестират в предприятия, основно в МСП. Такива инвестиции са възможни само в предприятия при създаването им, в ранните етапи от тяхното развитие, включително начален капитал, или разширяването на такива предприятия и само в дейностите, за които управителите на финансовите инженерингови инструменти смятат, че имат потенциална икономическа жизненост.
ГЛАВА VII
УПРАВЛЕНИЕ, МОНИТОРИНГ И КОНТРОЛ
РАЗДЕЛ 1
Общи разпоредби
Член 38
Междинни органи
1. Когато една или повече задачи на управляващ или сертифициращ орган се извършват от междинен орган, съответните ред и условия се подготвят в писмена форма.
2. Разпоредбите на настоящия регламент, които се отнасят до управляващия орган и сертифициращия орган, се прилагат и към междинния орган.
Член 39
Управляващ орган
1. За целите на избора и одобрението на функциите по член 59, буква a) от основния регламент управляващият орган гарантира, че бенефициерите са информирани за специфичните условия, които се отнасят до продуктите или услугите, които се доставят в рамките на операцията, плана за финансиране, срока за изпълнение, както и финансовата и друга информация, която следва да се запазва и съобщава. Той трябва да се увери, че бенефициерът разполага с необходимия капацитет, за да изпълни тези задължения преди вземането на решението за одобрение.
2. Проверките, които се извършват от управляващия орган съгласно член 59, буква б) от основния регламент, обхващат административните, финансовите, техническите и физическите аспекти на операциите, според случая.
Проверките гарантират, че декларираните разходи са реални, продуктите или услугите са били доставени в съответствие с решението за одобрение, подадените от бенефициера заявления за възстановяване са коректни, както и че тези разходи съответстват на националните разпоредби и на разпоредбите на Общността. Те включват процедури, които целят да се избегне двойното финансиране на разходи по други национални схеми или схеми на Общността и с други програмни периоди.
Проверките включват следните процедури:
а)
административни проверки на всяко заявление за възстановяване, подадено от бенефициерите;
б)
проверки на място на индивидуални операции.
3. В случаите, в които проверките на място съгласно параграф 2, буква б) се извършват въз основа на извадки от оперативната програма, управляващият орган запазва записи, които описват и оправдават извадковия метод, както и идентифицират избраните за проверка операции или транзакции.
Управляващият орган определя размера на извадката, за да може да постигне разумна гаранция по отношение на законността и редовността на транзакциите, за които са направени тези разходи, като се отчита равнището на риска, идентифициран от управляващия орган за вида бенефициери и конкретните операции.
Управляващият орган преразглежда извадковия метод всяка година.
4. Управляващият орган определя в писмена форма стандартите и процедурите за извършените по параграф 2 проверки и съхранява записи за всяка проверка, в които посочва извършената работа, датата и резултатите от проверката, както и предприетите мерки при всички открити нередности.
5. В случай че управляващият орган е също бенефициер в рамките на оперативната програма, редът и условията за проверките, посочени в параграфи 2, 3 и 4 от настоящия член, гарантират адекватното разделяне на функциите в съответствие с член 57, параграф 1, буква б) от основния регламент.
Член 40
Данни за операциите, които следва да се съобщават по искане на Комисията
1. Счетоводните записи на операциите и данните за изпълнението, посочени в член 59, буква в) от основния регламент, включват най-малко информацията, посочена в приложение III към настоящия регламент. Тази информация се разделя на компоненти, когато е подходящо, въз основа на възрастта и пола на бенефициерите.
2. Управляващите, сертифициращите и одитиращите органи и органите, посочени в член 61, параграф 3 от основния регламент, имат достъп до информацията, посочена в параграф 1от настоящия член.
3. При писмено искане на Комисията държавата-членка предоставя на Комисията подходящата информация, посочена в параграф 1, в срок петнадесет работни дни от получаването на искането, ако не е уговорено друго, за целите на извършването на документна проверка и проверка на място. Комисията може да изиска посочената в параграф 1 информация за операциите, мерките, приоритетните оси или за оперативната програма.
Член 41
Проследяване на одитите
За целите на член 59, буква е) от основния регламент проследяването на одитите се смята за адекватно, ако отговаря на следните критерии:
а)
дава възможност общите суми, сертифицирани пред Комисията, да се съпоставят с подробните счетоводни записи и съпровождащите документи, с които разполагат сертифициращият орган, управляващият орган, междинните органи и бенефициерите по отношение на операциите, съфинансирани в рамките на оперативната програма;
б)
дава възможност да се провери изплащането на публичното финансиране на бенефициера;
в)
дава възможност да се провери прилагането на критериите за избор, определени от мониторинговия комитет за оперативната програма;
г)
съдържа за всяка една операция, според случая, технически спецификации и план за финансиране, документи, които се отнасят до одобрението за отпускане на помощите, документи, свързани с процедури за обществени поръчки, доклади за развитието и доклади за извършени проверки и одити.
Член 42
Одити на операции
1. Одитите, посочени в член 61, параграф 1, буква б) от основния регламент, се извършват на всеки дванадесет месеца от 1 юли 2008 г. въз основа на извадка от операции, избрани по метод, установен или одобрен от одитиращия орган в съответствие с член 43 от настоящия регламент.
Одитите се извършват на място въз основа на документацията и записите на бенефициера.
2. Одитите проверяват спазването на следните условия:
а)
дали операцията отговаря на критериите за избор за оперативната програма, дали е изпълнена в съответствие с решението за одобрение и дали отговаря на всички приложими условия, които се отнасят до функционалността и използването ѝ или до целите, които е заложила;
б)
дали декларираните разходи съответстват на счетоводните записи и на съпровождащите документи на бенефициера;
в)
дали декларираните от бенефициера разходи отговарят на националните разпоредби и на разпоредбите на Общността;
г)
дали публичното финансиране е изплатено на бенефициера в съответствие с член 80 от основния регламент.
3. При откриване на проблеми от системен характер, които могат да се окажат рискови за други операции в рамките на оперативната програма, одитиращият орган гарантира извършването на по-нататъшен преглед, включително допълнителни одити, ако е необходимо, за да се установи мащабът на всеки такъв проблем. Необходимите превантивни и корективни действия се предприемат от отговорните органи.
4. Само разходите, които спадат към обхвата на одита в съответствие с параграф 1, се вземат под внимание при определяне на размера на одитираните разходи за целите на докладването в таблиците в част A, точка 9 от приложение VI и част A, точка 9 от приложение VII.
Член 43
Извадки
1. Извадката от операции, която се одитира на всеки 12 месеца, на първо място се базира на статистическия метод за случайна извадка съгласно параграфи 2, 3 и 4. Допълнителни операции могат да бъдат избрани като допълнителна извадка съгласно параграфи 5 и 6.
2. Методът, използван за избор на извадката и изготвяне на заключения от резултатите, отчита международно признатите стандарти за контрол и се документира. Като взема предвид сумата на разходите, броя и вида операции и други релевантни фактори, одитиращият орган определя подходящия статистически извадков метод, който се прилага. Техническите параметри на извадката се определят в съответствие с приложение IV.
3. Извадката за одитиране на всеки дванадесет месеца се избира от тези операции, за които са били декларирани разходи пред Комисията за оперативната програма през годината, която предхожда годината, в която годишният доклад за контрола, предвиден в член 61, параграф 1, буква д), i) от основния регламент, е съобщен на Комисията. За първия дванадесетмесечен период одитиращият орган може да реши да групира операциите, за които са били декларирани разходи пред Комисията през 2007 г. и 2008 г., като база за избора на операциите за одитиране.
4. Одитиращият орган изготвя заключения на базата на резултатите от одитите, свързани с декларираните пред Комисията разходи през периода, посочен в параграф 3, и ги съобщава на Комисията в годишния доклад за контрол. В оперативни програми, за които предвиденият процент на грешки е над прага на допустимост, одитиращият орган анализира значението на този факт и предприема необходимите мерки, включително отправя подходящи препоръки, които се съобщават в годишния доклад за контрол.
5. Одитиращият орган редовно преглежда обхвата на случайната извадка, като се взема предвид по-специално необходимостта от достатъчна одитна гаранция за декларациите, които се предоставят за частично и окончателно приключване на оперативната програма. Въз основа на своята професионална оценка той решава дали е необходимо да се извърши одит на допълнителна извадка от допълнителни операции, за да отчете идентифицираните специфични рискови фактори и да гарантира за програмата достатъчно покритие на различните видове операции, бенефициери, междинни органи и приоритетни оси.
6. Одитиращият орган изготвя заключения въз основа на резултатите от одитите на допълнителната извадка и ги съобщава на Комисията в годишния доклад за контрол. Когато броят на откритите нередности е голям или когато са били открити системни нередности, одитиращият орган анализира важността им и предприема необходимите действия, включително като отправя препоръки, които се съобщават в годишния доклад за контрол. Резултатите от одитите на допълнителната извадка се анализират отделно от резултатите на случайната извадка. По-специално, откритите в допълнителната извадка нередности не се вземат предвид при изчисляване на процента на грешки на случайната извадка.
Член 44
Представени от одитиращия орган документи
1. Стратегията за одит, посочена в член 61, параграф 1, буква в) от основния регламент, се изготвя в съответствие с образеца в приложение V към настоящия регламент. Тя се актуализира и преразглежда всяка година, а ако е необходимо, и през годината.
2. Годишният доклад за контрол и становището, посочени в член 61, параграф 1, буква д), i) от основния регламент, се основават на одитите на системите и одитите на операции, извършвани съгласно член 61, параграф 1, букви a) и б) от същия регламент, в съответствие със стратегията за одит за оперативната програма и се изготвят в съответствие с образците в приложение VI към настоящия регламент.
3. Декларацията за приключване, посочена в член 61, параграф 1, буква е) от основния регламент, се основава на цялата работа по одита, извършена от одитиращия орган или под негова отговорност в съответствие със стратегията за одита. Декларацията за приключване и окончателният доклад за контрол се изготвят в съответствие с образеца в приложение VII към настоящия регламент.
4. Ако има ограничение на обхвата на прегледа или ако равнището на открити неправомерни разходи не дава възможност да се издаде становище без резерви за годишното становище, посочено в член 61, параграф 1, буква д) от основния регламент или в декларацията за приключване, посочена в член 61, параграф 1, буква е) от същия регламент, одитиращият орган описва причините и оценява мащаба на проблема и финансовото му въздействие.
5. При частично приключване на оперативна програма декларацията, свързана със законността и редовността на транзакциите, обхванати от отчета за разходите, посочен в член 85 от основния регламент, се изготвя от одитиращия орган в съответствие с образеца в приложение VIII към настоящия регламент и се предава със становището, посочено в член 61, параграф 1, буква д), iii) от основния регламент.
Член 45
Наличност на документи
1. За целите на член 87 от основния регламент управляващият орган гарантира наличността на запис за идентичността и местонахождението на органите, които съхраняват съпътстващите документи, свързани с разходите и одитите, които включват всички изисквани документи за адекватно проследяване на одитите.
2. Управляващият орган гарантира, че документите, посочени в параграф 1 от настоящия член, са достъпни за инспекция, както и че могат да бъдат предоставени извлечения или копия от тях на упълномощените лица и органи, включително поне на упълномощения персонал на управляващия орган, сертифициращия орган, междинните органи, одитиращия орган и органите, посочени в член 61, параграф 3 от основния регламент, и упълномощените официални лица на Общността и техни упълномощени представители.
3. Управляващият орган съхранява информацията, необходима за целите на оценяването и докладването, включително информацията, посочена в член 40, във връзка с операциите, посочени в член 87, параграф 2 от основния регламент, за целия период, посочен в параграф 1, буква a) от същия член.
4. Най-малко следните носители се смятат като общоприети носители на данни съгласно член 87 от основния регламент:
а)
фотокопия на оригиналните документи;
б)
микрофишове на оригиналните документи;
в)
електронни версии на оригиналните документи;
г)
документи, съществуващи само в електронна версия.
5. Процедурата за сертифициране на съответствието на документите върху общоприети носители на данни с оригиналния документ се определя от националните органи и тази процедура гарантира, че съхраняваните версии съответстват на националните правни изисквания и са допустими за целите на одита.
6. В случай че дадени документи съществуват само в електронна версия, използваните компютризирани системи трябва да отговарят на признатите стандарти за сигурност, които гарантират, че съхраняваните документи съответстват на националните правни изисквания и са допустими за целите на одита.
Член 46
Предадени от сертифициращия орган документи
1. Сертифицираните отчети за разходите и заявленията за плащане съгласно член 60, буква a) от основния регламент се изготвят във формата, посочен в приложение IX към настоящия регламент, и се предават на Комисията.
2. До 31 март всяка година от 2008 г. нататък сертифициращият орган предава на Комисията декларация в съответствие с образеца, посочен в приложение X, в която посочва за всяка приоритетна ос от оперативната програма:
а)
отказаните суми от предадените отчети за разходите през предходната година след отказ на цялото или част от публичното финансиране за операция;
б)
възстановените суми, които са били приспаднати от отчетите за разходите;
в)
декларация за сумите за възстановяване до 31 декември от предходната година, класифицирани по годината, в която са били издадени заповедите за възстановяване.
3. За да пристъпи към частичното приключване на оперативната програма, сертифициращият орган предава на Комисията отчет за разходите, посочен в член 85 от основния регламент, във формата, посочен в приложение XI към настоящия регламент.
Член 47
Описание на системите за управление и контрол
Описанието на системите за управление и контрол на оперативната програма, посочено в член 71, параграф 1 от основния регламент, съдържа информация за точките, посочени в член 57 от същия регламент, и информацията, посочена в членове 48 и 49 от настоящия регламент.
Тази информация се предава в съответствие с образеца в част A от приложение XII към настоящия регламент.
Член 48
Информация за управляващия орган, сертифициращия орган и междинните органи
По отношение на управляващия орган, сертифициращия орган и всеки междинен орган държавата-членка предоставя на Комисията следната информация:
а)
описание на възложените им задачи;
б)
органиграма на всеки от тях, описание на разпределението на задачите между тях или в рамките на отделите им и примерния брой на заетите постове;
в)
процедурите за избор и одобряване на операции;
г)
процедурите, по които заявленията на бенефициерите се получават, проверяват и потвърждават, и по-специално определените правила и процедури за целите на проверката в член 39, и процедурите, по които се разрешават, изпълняват и въвеждат в сметките плащанията на бенефициерите;
д)
процедурите, чрез които се изготвят, сертифицират и предават на Комисията отчетите за разходите;
е)
позоваване на писмените процедури, установени за процедурите, посочени в букви в), г) и д);
ж)
правилата за допустимост за финансиране, определени от държавата-членка и приложими към оперативната програма;
з)
системата за съхраняване на подробните счетоводни записи на операции и данни за изпълнението, посочени в член 40, параграф 1, в рамките на оперативната програма.
Член 49
Информация за одитиращия орган и органите, посочени в член 61, параграф 3 от основния регламент
По отношение на одитиращия орган и органите, посочени в член 61, параграф 3 от основния регламент, държавата-членка предоставя на Комисията следната информация:
а)
описание на съответните им задачи и взаимовръзки;
б)
органиграма на одитиращия орган и на всеки един от органите, които участват в извършването на одитите на оперативната програма, като се описват начинът, по който се гарантира независимостта им, примерният брой на заетите постове и изискваните квалификации или опит;
в)
процедурите за мониторинг на изпълнението на препоръките и корективните мерки в резултат на докладите от одитите;
г)
процедурите, ако е необходимо, за надзора на одитиращия орган върху работата на органите, които участват в извършването на одитите относно оперативната програма;
д)
процедурите за изготвянето на годишния доклад за контрол и декларацията за приключване.
Член 50
Оценка на системите за управление и контрол
1. Докладът, посочен в член 71, параграф 2 от основния регламент, се основава на преглед на описанието на системите, на релевантни документи, свързани със системите и системата за съхраняване на счетоводните записи и данните за изпълнението на операции, и на интервюта с персонала в основните органи, които се смятат за важни от одитиращия орган или друг отговорен орган за доклада, така че информацията да бъде попълнена, изяснена или проверена.
2. Становището за съответствието на системите, посочено в член 71, параграф 2 от основния регламент, се изготвя в съответствие с образеца в част Б от приложение XII към настоящия регламент.
3. Когато дадената система за управление и контрол е като цяло същата като въведената за помощ, одобрена в рамките на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (22), могат да се вземат под внимание резултатите от одитите, извършени от национални одитори и одитори на Общността във връзка с тази система, за да може да се изготвят докладът и становището съгласно член 71, параграф 2 от основния регламент.
РАЗДЕЛ 2
Дерогации по отношение на контрола на оперативните програми, посочени в член 2
Член 51
Общи дерогации
1. За оперативните програми, посочени в член 2 от настоящия регламент, от одитиращия орган не се изисква да представи пред Комисията стратегия за одита, както е предвидено в член 61, параграф 1, буква в) от основния регламент.
2. За оперативните програми, посочени в член 2 от настоящия регламент, когато в становището за съответствието на системата, посочена в член 71, параграф 2 от основния регламент, не са изразени възражения или в случай че възраженията са оттеглени вследствие на предприети корективни мерки, Комисията може да заключи, че:
а)
тя може да се позове главно на становището, посочено в член 61, параграф 1, буква д), ii) от основния регламент, по отношение на ефективното функциониране на системите,
и
б)
тя ще проведе свои одити на място само ако има доказателство за евентуални недостатъци в системата, които засягат сертифицирани пред Комисията разходи през годината, за която е издадено становище по член 61, параграф 1, буква д), ii) от основния регламент, което не съдържа резерви по отношение на тези недостатъци.
3. В случай че Комисията достигне до заключението, посочено в параграф 2 от настоящия член, тя съответно информира дадената държава-членка.
В случай че има доказателство за евентуални недостатъци, тя може да изиска от засегнатата държава-членка да извърши одити в съответствие с член 72, параграф 3 от основния регламент или самата тя да извърши свои одити съгласно член 72, параграф 2 от посочения регламент.
Член 52
Определяне на органи и процедури в рамките на националното законодателство
1. За оперативните програми, посочени в член 2, една държава-членка може, в допълнение към общите дерогации, предвидени в член 51, да избере, в съответствие с националните правила, да определи органите и процедурите за изпълнение на:
а)
функциите на управляващия орган във връзка с проверката на съфинансираните продукти и услуги и декларираните разходи по член 59, буква б) от основния регламент;
б)
функциите на сертифициращия орган съгласно член 60 от основния регламент;
в)
функциите на одитиращия орган съгласно член 61 от основния регламент.
2. В случай че държава-членка избере възможността, посочена в параграф 1 от настоящия член, от нея не се изисква да определи сертифициращ орган и одитиращ орган, както е предвидено в член 58, параграф 1, букви б) и в) от основния регламент.
3. В случай че държава-членка избере възможността, посочена в параграф 1 от настоящия член, разпоредбите на член 71 от основния регламент се прилагат mutatis mutandis.
Член 53
Специфични разпоредби за органи и процедури, установени в рамките на националното законодателство
1. Настоящият член се прилага за оперативни програми, по отношение на които една държава-членка е избрала възможността, предвидена в член 52, параграф 1.
2. Проверките, посочени в член 39, параграф 2, се извършват от националните органи, посочени в член 52, параграф 1.
3. Одитите на операции, посочени в член 61, параграф 1, буква б) от основния регламент, се извършват в съответствие с националните процедури. Членове 42 и 43 от настоящия регламент не се прилагат.
4. Член 44, параграфи от 2 до 5 се прилагат mutatis mutandis за изготвянето на документите, издадени от националните органи, посочени в член 52, параграф 1.
Годишният доклад за контрол и годишното становище се изготвят съобразно образците в приложение VI.
5. Задълженията, определени в член 46, параграф 2, се изпълняват от националните органи, посочени в член 52, параграф 1.
Отчетът за разходите се изготвя съобразно образците, установени в приложения IX и XI.
6. Информацията, която се включва в описанието на системите за управление и контрол, посочени в членове 47, 48 и 49, включва, където е приложимо, информацията относно националните органи, посочени в член 52, параграф 1.
ГЛАВА VIII
НЕРЕДНОСТИ
Член 54
Дефиниции
За целите на настоящата глава се прилагат следните дефиниции:
а)
„икономически оператор“: всяко физическо или юридическо лице или друга институция, която участва при изпълнението на помощта от ЕФР, с изключение на държава-членка, която упражнява своите прерогативи на публична власт;
б)
„първоначална административна или съдебна констатация“: първоначална писмена оценка от компетентен орган, административен или съдебен, в която се заключава въз основа на конкретни факти, че е извършена нередност, без да се засяга възможността впоследствие това заключение да бъде преразгледано или оттеглено в хода на административното или съдебното производство;
в)
„подозрение за измама“: нередност, която води до започване на административно или съдебно производство на национално ниво, с цел да се установи дали става въпрос за умишлено поведение, по-специално измама, както е определена в член 1, параграф 1, буква a) от Конвенцията, изготвена въз основа на член K.3 от Договора за Европейския съюз, за защита на финансовите интереси на Европейските общности (23);
г)
„банкрут“: производство по несъстоятелност, както е определено в член 2, буква a) от Регламент (ЕО) № 1346/2000 на Съвета (24).
Член 55
Първоначално докладване - дерогации
1. Без да се засягат задълженията по член 70 от основния регламент, в срок два месеца след всяко тримесечие държавите-членки докладват на Комисията всички нередности, които са били предмет на първоначална административна или съдебна констатация.
В този доклад държавите-членки при всички случаи предоставят подробни данни относно следните елементи:
а)
ЕФР, целта, оперативната програма, приоритетната ос и засегнатата операция и номера по CCI (общия идентификационен код);
б)
нарушената разпоредба;
в)
датата и източника на първоначалната информация, която е довела до подозрение, че е извършена нередност;
г)
практиките, използвани при извършването на нередността;
д)
когато е приложимо, дали се предполага, че практиката води до подозрение за измама;
е)
начина, по който е била открита нередността;
ж)
когато е приложимо, замесените държави-членки и трети страни;
з)
периода, през който или момента, в който е била допусната нередността;
и)
националните органи или власти, които са съставили официалния доклад за нередностите, и органите, които отговарят за последващите административни или съдебни действия;
й)
датата на първоначалната административна или съдебна констатация;
к)
самоличността на замесените физически или юридически лица или всички други участващи институции, освен ако тази информация е нерелевантна за целите на борбата с нередностите, предвид естеството на дадената нередност;
л)
общия бюджет и одобреното публично финансиране за операцията и разпределението на съфинансирането между Общността и националния принос;
м)
размера на публичното финансиране, засегнато от нередността, и съответстващия принос на Общността, за който има риск;
н)
в случай че не е било извършено плащане от публичното финансиране на посочените в буква к) лица или институции, сумите, които биха били неправомерно платени, ако нередността не е била констатирана;
о)
суспендиране на плащанията, когато е приложимо, и възможностите за възстановяване;
п)
естеството на неправомерните разходи.
2. Чрез дерогация от параграф 1 не е необходимо да се докладват следните случаи:
а)
случаи, в които нередността се състои единствено в неуспешно извършена операция, като цяло или отчасти, включена в съфинансираната оперативна програма, поради фалит на бенефициера;
б)
случаи, сведени до знанието на управляващия орган или сертифициращия орган доброволно от бенефициера преди откриването им от първия, независимо дали преди или след плащането на публичното финансиране;
в)
случаи, които са открити и коригирани от управляващия орган или сертифициращия орган преди каквото и да е плащане на бенефициера на публичното финансиране и преди включването на дадените разходи в отчета за разходите, предаден на Комисията.
Въпреки това нередности, които предхождат фалит и случаи на подозрение за измама, задължително трябва да бъдат докладвани.
3. В случай че част от информацията, посочена в параграф 1, и по-специално информацията, която се отнася до практиките, използвани при извършване на нередността и начина, по който тя е била открита, не е достъпна, държавите-членки предоставят липсващата информация, доколкото е възможно, при предаването на следващите тримесечни доклади за нередности до Комисията.
4. Ако има национални разпоредби за поверителност на разследванията, съобщаването на информацията подлежи на разрешение от компетентен съдебен орган.
5. В случай че държава-членка няма нередности, които да докладва по параграф 1, тя информира Комисията за това в срока, посочен в споменатия параграф.
Член 56
Неотложни случаи
Всяка държава-членка незабавно докладва на Комисията и, когато е необходимо, на други засегнати държави-членки всички открити или за които се предполага, че ще възникнат нередности, когато съществуват опасения, че:
а)
те могат да окажат много бързо влияние извън територията ѝ;
или
б)
те показват, че е била използвана нова практика с оглед извършване на нередността.
Член 57
Докладване на последващи действия и невъзстановяване
1. В срок два месеца след края на всяко тримесечие държавите-членки информират Комисията, като се позовават на всички предходни доклади, извършени по член 55, за заведените производства по отношение на всички нередности, които са били съобщени преди това, и за важни промени, които произтичат от тях.
Тази информация включва най-малко следното:
а)
сумите, които са били или се очаква да бъдат възстановени;
б)
всички временни мерки, предприети от държавите-членки, които да гарантират, че неправомерно платените суми ще бъдат възстановени;
в)
всички съдебни и административни производства, заведени с оглед възстановяване на неправомерно платените суми и налагане на санкции;
г)
причините за прекратяване на процедури по възстановяване;
д)
прекратяване на наказателно преследване.
Държавите-членки докладват на Комисията административните или съдебните решения или основните елементи в тях, които се отнасят до приключването на такива производства, и декларират дали установените факти водят до подозрение за измама. Ако е налице случай по буква г), държавите-членки го съобщават на Комисията, доколкото е възможно, преди вземането на решение.
2. В случай че държава-членка смята, че дадена сума не може да бъде възстановена или не се очаква да бъде възстановена, тя информира Комисията в специален доклад за сумата, която не може да бъде възстановена, и релевантните към това решение факти за разпределението на загубата по член 70, параграф 2 от основния регламент.
Тази информация се излага с достатъчно подробности, така че Комисията да може да вземе решение възможно най-бързо, след като се консултира с органите на дадената държава-членка.
Информацията включва най-малко следните елементи:
а)
копие от решението за финансиране;
б)
датата на последното плащане към бенефициера;
в)
копие от нареждането за възстановяване;
г)
при фалити, които подлежат на докладване по член 55, параграф 2, копие от документа, който удостоверява неплатежоспособността на бенефициера;
д)
кратко описание на мерките, предприети от държавата-членка, като се посочват датите, на които са били предприети, с цел възстановяване на съответната сума.
3. В посочения в параграф 2 случай Комисията може изрично да изиска от държавата-членка да продължи процедурата по възстановяване.
Член 58
Електронно предаване
Информацията, посочена в членове 55, 56 и член 57, параграф 1, се изпраща в най-кратки срокове по електронен път посредством предоставения за тази цел модул от Комисията чрез сигурна връзка.
Член 59
Възстановяване на съдебни разходи
В случай че компетентните органи на държава-членка решат, по изрично искане на Комисията, да започнат или да проведат съдебно производство с цел да възстановят неправомерно платени суми, Комисията може да поеме задължение да възстанови на държавата-членка всички или част от съдебните разходи и разходите, които произтичат пряко от производството, при представяне на доказателствени документи, дори когато производството не е било успешно.
Член 60
Контакти с държавите-членки
1. Комисията поддържа подходящи контакти със засегнатите държави-членки за целите на допълване на предоставената информация относно нередностите, посочени в член 55, процедурите, посочени в член 57, и по-специално относно възможността за възстановяване.
2. Независимо от контактите, посочени в параграф 1, Комисията информира държавите-членки, ако естеството на нередността предполага, че същите или подобни практики биха могли да бъдат използвани и в други държави-членки.
3. Комисията организира информационни срещи на равнище Общност за представители на държавите-членки с цел да разгледа заедно с тях получената информация съгласно членове 55, 56 и 57 и параграф 1 от настоящия член. Прегледът конкретизира изводите, които трябва да се направят от информацията по отношение на нередностите, превантивните мерки и съдебните производства.
4. По искане на държава-членка или на Комисията, държавата-членка и Комисията се консултират взаимно за преодоляването на евентуални законови пропуски, които накърняват интересите на Общността, и които се забелязват при прилагането на разпоредбите в сила.
Член 61
Използване на информацията
Комисията може да използва всяка информация от общ или оперативен характер, съобщена от държавите-членки съгласно настоящия регламент, за да извърши анализи на риска, както и въз основа на получената информация може да състави доклади и да разработи системи за ранно предупреждаване с цел по-ефективно идентифициране на рисковете.
Член 62
Предоставяне на информация на комитетите
Комисията редовно информира държавите-членки в рамките на консултативния комитет за координиране на предотвратяването на измамите, създаден с Решение 94/140/ЕО на Комисията (25), за размера на засегнатите средства от нередностите, които са били открити, и за различните категории нередности по вид и брой. Комитетът, посочен в член 101 от основния регламент, също се информира.
Член 63
Нередности под прага за докладване
1. В случай че нередностите се отнасят до суми, по-малки от 10 000 EUR за сметка на общия бюджет на Европейските общности, държавите-членки не подават на Комисията информацията, посочена в членове 55 и 57, освен ако тя изрично не го поиска.
Въпреки това, в съответствие с член 60, буква е) от основния регламент, държавите-членки водят отчети за сумите под този праг, които подлежат на възстановяване, на възстановените или отказаните суми след отказ за финансиране на операция и връщат възстановените суми в общия бюджет на Европейските общности.
Без да се засягат задълженията, които произтичат пряко от член 70, параграф 1, буква б) от основния регламент, държавата-членка и Общността поделят всички загуби от сумите под прага, които не могат да бъдат възстановени в съответствие с процента на съфинансиране, приложим към съответната операция. Процедурата, определена в член 57, параграф 2 от настоящия регламент, не се прилага, освен ако Комисията не реши друго.
Третата алинея на настоящия параграф също така се прилага към случаите на фалит, освободени от задължението за докладване, предвидено в член 55, параграф 1.
2. Държавите-членки, които не са приели еурото за своя валута към датата, на която е констатирана нередността, преизчисляват в EUR разходите, направени в национална валута, в съответствие с член 95 от основния регламент. В случай че разходите не са били регистрирани в счетоводните отчети на сертифициращия орган, се използва последният курс за счетоводни цели, публикуван по електронен път от Комисията.
ГЛАВА IX
ЕЛЕКТРОНЕН ОБМЕН НА ИНФОРМАЦИЯ
Член 64
Компютризирана система за обмен на информация
За целите на членове 65 и 75 от основния регламент се създава компютризирана система за обмен на информация като средство за обмен на всякаква информация, свързана с оперативната програма.
Обменът на информация между всяка държава-членка и Комисията се извършва посредством създадената компютризирана система от Комисията, която гарантира сигурността на обмена на информация между Комисията и всяка държава-членка.
Държавите-членки се включват в по-нататъшното разработване на компютризирана система за обмен на информация.
Член 65
Съдържание на компютризираната система за обмен на информация
1. Компютризираната система за обмен на информация съдържа информация от общ интерес за Комисията и за държавите-членки и най-малко следните необходими за финансовите транзакции данни:
а)
плана за финансиране на оперативните програми в съответствие с образеца в част Б от приложение I;
б)
отчетите за разходите и заявленията за плащане в съответствие с образеца в приложение IX;
в)
годишната декларация за отказани и възстановени суми и предстоящи възстановявания в съответствие с образеца в приложение X;
г)
годишните прогнози за вероятните заявления за плащане в съответствие с образеца в приложение XIII;
д)
финансовия раздел от годишния и окончателния доклад за изпълнение в съответствие с образеца в точка 3.3 от приложение XIV.
2. Освен посоченото в параграф 1 компютризираната система за обмен на информация съдържа поне следните документи и данни от общ интерес, чрез които се извършва мониторинг:
а)
националния стратегически план, посочен в член 15 от основния регламент;
б)
оперативната програма, включително ревизиите ѝ в съответствие с образеца в част A от приложение I;
в)
решението на Комисията, което се отнася до приноса от ЕФР;
г)
годишния и окончателния доклад за изпълнение в съответствие с образеца в приложение XIV;
д)
стратегията за одита в съответствие с образеца в приложение V;
е)
описанието на системата за управление и контрол в съответствие с образеца в част A от приложение XII;
ж)
докладите и становищата от одити в съответствие с образците в приложения VI, VII, VIII и част Б от приложение XII и кореспонденцията между Комисията и всяка държава-членка;
з)
отчетите за разходите, които се отнасят до частично приключване в съответствие с образеца в приложение XI;
и)
годишната декларация за отказани и възстановени суми и предстоящи възстановявания в съответствие с образеца в приложение X.
3. Данните, посочени в параграфи 1 и 2, ако е необходимо, се предават във формата, посочен в приложенията.
Член 66
Функциониране на компютризираната система за обмен на информация
1. Комисията и органите, определени от държавата-членка съгласно основния регламент, както и органите, на които е била възложена тази задача, записват в компютризираната система за обмен на информация документите, за които са отговорни, и съответната им актуализация в изисквания формат.
2. Държавите-членки централизират и предоставят на Комисията искания за права за достъп до компютризираната система за обмен на информация.
3. Обменът на информация и на транзакции е придружен с електронен подпис, както е определено в член 2, точка 1 от Директива 1999/93/ЕО. Държавите-членки и Комисията признават законната сила и допустимостта на използвания електронен подпис в компютризираната система за обмен на информация като доказателство при съдебни процедури.
4. Разходите по разработването на компютризираната система се финансират от общия бюджет на Европейските общности по член 46, параграф 1 от основния регламент. Всички разходи по свързването на общата компютризирана система за обмен на информация с компютризираните системи на национално, регионално и местно равнище, както и разходите за адаптиране на националните, регионалните и местните системи към изискванията на основния регламент са допустими за финансиране по член 46, параграф 2 от същия регламент.
Член 67
Предаване на данни посредством компютризираната система за обмен на информация
1. Компютризираната система за обмен на информация е достъпна за държавите-членки и за Комисията директно или чрез интерфейс за автоматична синхронизация и за записване на данни със системите за управление на национално, регионално и местно равнище.
2. Датата, приета за изпращане на документи на Комисията, е датата, на която държавата-членка записва документите в компютризираната система за обмен на информация.
3. В случай на непреодолима сила, и по-специално при неправилно функциониране на компютризираната система за обмен на информация или при продължителна липса на връзка, съответната държава-членка може да изпрати на Комисията хартиено копие на документите, изисквани от основния регламент, в съответствие с образците, посочени в приложение I и приложения от V до XIV към настоящия регламент. Веднага щом бъде преустановена причината за непреодолимата сила, държавата-членка незабавно записва съответните документи в компютризираната система за обмен на информация. Чрез дерогация от параграф 2 приетата за изпращане дата се смята за датата на изпращане на хартиеното копие на документите.
ГЛАВА X
ЛИЧНИ ДАННИ
Член 68
Защита на личните данни
1. Държавите-членки и Комисията предприемат всички необходими мерки, за да предотвратят неразрешено разкриване или достъп до информацията, посочена в член 40, параграф 1, събраната от Комисията информация при извършването на одитите и информацията, посочена в глава VIII.
2. Информацията, посочена в член 40, параграф 1 от настоящия регламент, заедно със събраната от Комисията информация при извършването на одитите се използват от Комисията единствено за изпълнение на задълженията ѝ, предвидени в член 72 от основния регламент.
Европейската сметна палата и Европейската служба за борба с измамите имат достъп до тази информация.
3. Информацията, посочена в глава VIII, се изпраща само на лица от държавите-членки или в рамките на институциите на Общността, чиито задължения изискват да имат достъп до нея, освен ако държавата-членка, която предоставя дадената информация, изрично не е дала съгласието си за това.
4. Всички лични данни, включени в информацията, посочена в член 31, втора алинея, буква г), се обработват единствено за упоменатите в посочения член цели.
ГЛАВА XI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 69
Отмяна
Регламенти (ЕО) № 2722/2000, (ЕО) № 908/2000 и (ЕО) № 366/2001 се отменят. Позоваванията на отменените регламенти се смятат за позовавания на настоящия регламент.
Разпоредбите на отменените регламенти продължават да се прилагат за помощта, одобрена съгласно Регламент (ЕО) № 2792/1999.
Член 70
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 26 март 2007 година.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 498/2007,
annettu 26 päivänä maaliskuuta 2007,
Euroopan kalatalousrahastosta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1198/2006 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon Euroopan kalatalousrahastosta 27 päivänä heinäkuuta 2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1198/2006 (1) ja erityisesti sen 102 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksella (EY) N:o 1198/2006, jäljempänä ’perusasetus’, korvataan neuvoston asetukset (EY) N:o 1263/1999 (2) ja (EY) N:o 2792/1999 (3) ottaen huomioon kalastuksen, kalastusalueiden ja sisävesikalastuksen aloilla tapahtunut kehitys. Sen vuoksi perusasetukselle on aiheellista vahvistaa yksityiskohtaiset soveltamissäännöt.
(2)
Olisi vahvistettava toimintaohjelmien esittämistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt. Toimintaohjelmien laatimisen helpottamiseksi sekä niiden tarkastelun ja hyväksymisen helpottamiseksi komissiossa olisi määriteltävä yhteiset säännöt näiden ohjelmien rakenteesta ja sisällöstä erityisesti perusasetuksen 20 artiklassa vahvistettujen vaatimusten perusteella.
(3)
Yhteisön kalastuslaivaston mukauttamiseksi toteutettaviin toimenpiteisiin myönnettävän tuen osalta jäsenvaltioiden olisi esitettävä toimintaohjelmissaan palkkioiden laskentamenetelmät.
(4)
Olisi täsmennettävä edellytykset, jotka koskevat perusasetuksen 25 artiklan 4 kohdassa säädettyä mahdollisuutta vähentää konetehoa alusten ryhmän avulla.
(5)
Erityisesti vesiviljelyn sekä kalastus- ja vesiviljelytuotteiden jalostuksen ja kaupan pitämisen alalla käytettävien tiettyjen ilmaisujen määrittelyssä olisi varmistettava niiden yhdenmukainen tulkinta.
(6)
Vesiviljelyyn tehtäviin tuottaviin investointeihin sekä jalostamista ja kaupan pitämistä koskeviin investointeihin myönnettävän tuen osalta jäsenvaltioiden olisi selitettävä toimintaohjelmissaan, miten ne varmistavat, että etusija annetaan mikroyrityksille ja pienille yrityksille.
(7)
Eläinten terveyttä koskeviin toimenpiteisiin myönnettävän tuen osalta olisi vahvistettava yksityiskohtaiset edellytykset, joilla varmistetaan vesiviljeltyihin eläimiin ja niistä saataviin tuotteisiin sovellettavista eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista sekä vesieläinten tiettyjen tautien ehkäisemisestä ja torjunnasta 24 päivänä lokakuuta 2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/88/EY (4) noudattaminen.
(8)
Yhteistä etua koskeviin toimenpiteisiin myönnettävän tuen osalta olisi määriteltävä tukikelpoiset menot.
(9)
Perusasetuksen 43 artiklassa tarkoitettujen kalastusalueiden valintaedellytykset olisi tarkennettava.
(10)
Perusasetuksen 45 artiklan mukaista tukea saavien julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien olisi täytettävä tietyt yksityiskohtaiset edellytykset.
(11)
Kalastusalueiden kestävään kehitykseen myönnettävän tuen osalta ryhmien valintamenettelyjen olisi oltava avoimia sen varmistamiseksi, että tuen saajiksi valittavat paikalliset kehitysstrategiat ovat merkityksellisiä ja korkealaatuisia.
(12)
Olisi vahvistettava useille toimenpiteille yhteiset säännöt. Erityisesti tukikelpoisten menojen määrittelemiseksi olisi annettava yhteiset säännöt, jotta investointitoiminnot voitaisiin kohdentaa paremmin.
(13)
Avoimuuden vuoksi ja sen varmistamiseksi, että käytettävissä olevista rahoitusmahdollisuuksista tiedotetaan laajalti kaikille asiasta kiinnostuneille osapuolille, olisi suhteellisuusperiaate huomioon ottaen vahvistettava niiden tiedotustoimenpiteiden vähimmäissisältö, jotka ovat tarpeen, kun mahdollisille tuensaajille ilmoitetaan yhteisön ja jäsenvaltioiden Euroopan kalatalousrahaston (kalatalousrahaston) välityksellä myöntämän yhteisen tuen tarjoamista rahoitusmahdollisuuksista. Näihin olisi sisällytettävä velvollisuus julkaista toimet, jotka mahdollisen tuensaajan on tukihakemuksen jättämiseksi toteutettava, ja käytettävät valintaperusteet.
(14)
Jäsenvaltioiden olisi kalatalousrahaston tuen käytön avoimuuden lisäämiseksi julkaistava vuosittain sähköisesti tai muulla tavoin tuensaajien luettelo, toimien nimet ja toimiin myönnetyn julkisen rahoituksen määrä. Tällaisten tietojen julkistamisella pyritään lisäämään yhteisön kalastusalan, kalastusalueiden ja sisävesikalastuksen kehittämisen alalla toteuttamien toimien avoimuutta, tehostamaan asiaan liittyvien julkisten varojen moitteetonta varainhoitoa ja erityisesti vahvistamaan käytettyjen julkisten varojen valvontaa sekä välttämään kilpailun vääristymistä kalatalousrahaston toimenpiteiden tuensaajien välillä. Kyseisten tavoitteiden ensisijainen painoarvo huomioon ottaen on suhteellisuusperiaatteen ja henkilötietojen suojaamista koskevan vaatimuksen kannalta perusteltua säätää asiaa koskevien tietojen yleisestä julkaisemisesta, sillä se ei mene pitemmälle kuin on tarpeen demokraattisessa yhteiskunnassa, sekä sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemisestä.
(15)
Jotta varmistetaan tiedotustoimenpiteiden parempi täytäntöönpano ja mahdollistetaan tiedotus- ja julkistamisstrategioita ja -tuloksia koskeva parempi tiedonvaihto jäsenvaltioiden ja komission välillä, olisi nimettävä tiedotus- ja julkistamistoimenpiteistä vastaavat yhteyshenkilöt.
(16)
Ohjelmakaudelta 2000-2006 saatujen kokemusten perusteella on tarpeen vahvistaa yksityiskohtaiset edellytykset, jotka rahoitusjärjestelyjä koskevien välineiden olisi täytettävä saadakseen rahoitusta toimintaohjelmasta.
(17)
Perusasetuksen 59 artikla huomioon ottaen ja saatujen kokemusten perusteella on tarpeen vahvistaa hallintoviranomaisten velvollisuudet suhteessa tuensaajiin rahoitettavien toimien valintaa ja hyväksymistä edeltävässä vaiheessa, tuensaajien ilmoittamien menojen tarkastuksissa huomioon otettavat näkökohdat, mukaan lukien korvaushakemusten hallinnolliset tarkastukset ja yksittäisten toimien paikalla tehtävät tarkastukset sekä edellytykset, joita on noudatettava, kun paikalla tehtävät tarkastukset perustuvat otantaan.
(18)
Lisäksi on tarpeen vahvistaa yksityiskohtaisesti tiedot, joiden olisi sisällyttävä toimia koskevaan kirjanpitoaineistoon, sekä täytäntöönpanoa koskevat tiedot, jotka hallintoviranomaisten olisi kirjattava, talletettava ja toimitettava pyynnöstä komissiolle.
(19)
Toimintaohjelmien menojen moitteettoman tarkastuksen varmistamiseksi on tarpeen vahvistaa perusteet, jotka kirjausketjun on täytettävä, jotta se voidaan katsoa asianmukaiseksi.
(20)
Tarkastusviranomaiset vastaavat tarkastusten tekemisestä. Jotta voidaan varmistaa, että kyseiset tarkastukset ovat riittävän laajoja ja tehokkaita ja että ne toteutetaan samojen vaatimusten mukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa, on tarpeen vahvistaa edellytykset, jotka kyseisten tarkastusten olisi täytettävä.
(21)
Kokemus on osoittanut, että on tarpeen säätää yksityiskohtaisesti tarkastettavien toimien otannan perusteista, joita tarkastusviranomaisen olisi otantamenettelyä vahvistaessaan tai hyväksyessään noudatettava, mukaan lukien tilastollisen satunnaisotoksen yhteydessä noudatettavat tietyt tekniset kriteerit ja täydentävän otoksen yhteydessä huomioon otettavat seikat.
(22)
Jotta voidaan yksinkertaistaa ja yhdenmukaistaa vaatimuksia, jotka koskevat tarkastusstrategian, vuotuisen tarkastuskertomuksen ja ohjelman päättämistä koskevan ilmoituksen valmistelua ja esittämistä, josta tarkastusviranomainen on perusasetuksen 61 artiklan mukaisesti vastuussa, on tarpeen vahvistaa yksityiskohtaiset säännöt näiden asiakirjojen sisällöstä ja täsmentää niiden pohjana olevien tietojen luonne ja laatu.
(23)
Jotta varmistetaan perusasetuksen 87 artiklan mahdollisimman tehokas täytäntöönpano siltä osin kuin kyse on asiakirjojen saatavuudesta ja tilintarkastustuomioistuimen ja komission oikeuksista saada käyttöönsä kaikki menoja ja tarkastuksia koskevat tositteet, hallintoviranomaisten olisi varmistettava, että tositteita hallussaan pitävien elinten nimeä ja sijaintia koskevat tiedot ovat nopeasti saatavilla, ja kyseiset asiakirjat olisi annettava nopeasti vähimmäisluettelossa oleville henkilöille ja elimille. Samasta syystä on tarpeen säätää, mitkä tietovälineet voidaan katsoa yleisesti hyväksytyiksi kyseisten asiakirjojen tallentamista varten. Kansallisten viranomaisten olisi tästä syystä vahvistettava menettelyt, joilla varmistetaan tarvittaessa, että tallennetut asiakirjat vastaavat alkuperäisiä ja että niihin voidaan luottaa tarkastuksia tehtäessä.
(24)
Menojen todentamista ja maksupyyntöjen laatimista koskevien vaatimusten yhdenmukaistamiseksi olisi säädettävä kyseisten todistusten ja pyyntöjen sisällöstä ja täsmennettävä niiden pohjana olevien tietojen luonne ja laatu. Olisi vahvistettava yksityiskohtaiset menettelyt, jotka koskevat perusasetuksen 60 artiklan f alakohdan mukaista kirjanpitoa takaisinperittävistä määristä ja sellaisista määristä, jotka on palautettu johonkin toimeen tarkoitetun rahoitusosuuden täysimääräisen tai osittaisen peruuttamisen johdosta, sekä siitä komissiolle tiedottamista.
(25)
Jäsenvaltioiden on perusasetuksen 71 artiklan nojalla toimitettava komissiolle ennen ensimmäisen välimaksupyynnön esittämistä tai viimeistään 12 kuukauden kuluttua toimintaohjelman hyväksymisestä hallinto- ja valvontajärjestelmiä koskeva kuvaus, kertomus käyttöön otettujen järjestelmien arvioinnin tuloksista ja lausunto siitä, ovatko ne kyseisessä asetuksessa vahvistettujen hallinto- ja valvontajärjestelmiä koskevien säännösten mukaiset. Koska kyseiset asiakirjat ovat eräitä tärkeimpiä välineitä, joihin komissio yhteisön talousarvion yhteisen hallinnoinnin puitteissa nojautuu varmistuakseen siitä, että jäsenvaltiot käyttävät kyseessä olevaa rahoitustukea niiden asiaan sovellettavien säännösten ja periaatteiden mukaisesti, jotka ovat tarpeen yhteisön taloudellisten etujen suojelemiseksi, on tarpeen vahvistaa kyseisissä asiakirjoissa annettavat yksityiskohtaiset tiedot sekä perusteet arviointia ja lausuntoa varten.
(26)
Perusasetuksen 57 artiklassa säädetään, että tarkastamista koskevien järjestelyjen on oltava oikeassa suhteessa kyseiseen toimintaohjelmaan osoitettujen julkisten menojen kokonaismäärään. Jos toimintaohjelmaan osoitetut julkiset menot ovat vähäiset, on aiheellista antaa kyseiselle jäsenvaltiolle mahdollisuus turvautua suuremmassa määrin kansallisiin elimiin ja sääntöihin tiettyjen valvonta- ja tarkastusjärjestelyihin liittyvien tehtävien toteuttamiseksi. Komission olisi sen vuoksi täsmennettävä, mitä tarkastuksia, mitä toimien tarkastuksia ja mitä velvoitteita kansalliset elimet voivat hoitaa ja toteuttaa kansallisten sääntöjen mukaisesti. Tällaisissa tilanteissa komission olisi myös eriytettävä tavat, joilla jäsenvaltioiden on hoidettava menojen todentaminen sekä hallinto- ja valvontajärjestelmän tarkastus, ja asetettava edellytykset, joiden täyttyessä komissio voi rajoittaa omia tarkastuksiaan ja luottaa kansallisten laitosten antamiin takeisiin.
(27)
Jäsenvaltioilla on hallinto- ja valvontavelvoitteidensa osana sääntöjenvastaisuuksia koskeva raportointi- ja seurantavelvoite. Kyseisen velvoitteen noudattamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistettiin rakennepolitiikan rahoituksen epäsäännönmukaisuuksista ja aiheettomasti maksettujen summien takaisinperinnästä sekä tätä alaa koskevan tiedotusjärjestelmän perustamisesta 11 päivänä heinäkuuta 1994 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1681/94 (5). Selkeyden ja yksinkertaisuuden vuoksi kyseiset säännöt on aiheellista sisällyttää tähän asetukseen.
(28)
Olisi säädettävä, että komissio korvaa oikeudenkäyntikulut, kun se kehottaa jäsenvaltiota käynnistämään oikeudenkäynnin tai jatkamaan sitä aiheettomasti maksettujen määrien perimiseksi takaisin sääntöjenvastaisuuden jälkeen, ja että sille on annettava tiedot, joiden avulla se voi tehdä päätöksen sellaisten menetettyjen määrien korvaamisesta, joita ei saada perittyä takaisin perusasetuksen 70 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Lisäksi olisi säädettävä komission ja jäsenvaltioiden välisestä säännöllisestä yhteydenpidosta, joka koskee sääntöjenvastaisuuksia, riskianalyysien tekemistä ja kertomusten kokoamista varten annetun tiedon käyttöä sekä tietojen antamista asiaankuuluville komiteoille.
(29)
Jotta raportointijärjestelmästä aiheutuvaa hallinnollista taakkaa voitaisiin keventää säilyttäen kuitenkin tarvittava tietotaso, jäsenvaltioita ei pitäisi velvoittaa raportoimaan tiettyä kynnysarvoa pienempiä määriä koskevista sääntöjenvastaisuuksista, ellei komissio sitä nimenomaisesti edellytä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perusasetuksen 60 artiklan f alakohdasta suoraan johtuvia velvoitteita.
(30)
Tietoliikennevälineiden käyttö rahoitus- ja muiden tietojen vaihtamisessa johtaa yksinkertaistumiseen, tehokkuuden ja avoimuuden paranemiseen ja ajan säästöön. Jotta näitä etuja voitaisiin hyödyntää täysipainoisesti ja varmistaa samalla tiedonvaihdon turvallisuus, olisi otettava käyttöön yhteinen atk-järjestelmä sekä luettelo komissiota ja jäsenvaltioita yhteisesti kiinnostavista asiakirjoista. Sen vuoksi on tarpeen täsmentää kunkin asiakirjan muoto ja antaa yksityiskohtainen kuvaus tällaisissa asiakirjoissa annettavista tiedoista. Samoista syistä on tarpeen täsmentää, miten tällainen atk-järjestelmä toimii, siltä osin kuin on kyse asiakirjojen tallentamisesta ja päivittämisestä vastaavan osapuolen määrittelystä.
(31)
Sähköisiä allekirjoituksia koskevista yhteisön puitteista 13 päivänä joulukuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/93/EY (6) mukaisesti on tarpeen edellyttää sähköisen allekirjoituksen käyttöä ottaen huomioon kalatalousrahastosta myönnettävien rahoitusosuuksien varainhoidon turvallisuus- ja luottamuksellisuustaso, tekniikan taso ja kustannus-hyötyanalyysi.
(32)
Yhteisen atk-järjestelmän nopean kehittämisen ja asianmukaisen toiminnan varmistamiseksi sen kehittämisestä aiheutuvat kustannukset olisi rahoitettava perusasetuksen 46 artiklan 1 kohdan nojalla Euroopan yhteisöjen yleisestä talousarviosta ja kustannusten, joita koituu liitännästä kansallisiin, alueellisiin ja paikallisiin järjestelmiin, olisi oltava kelpoisia kalatalousrahaston rahoitukseen saman asetuksen 46 artiklan nojalla.
(33)
Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY (7) sekä yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 (8) perusteella on tämän asetuksen mukaisten tiedotus- ja julkistamistoimenpiteiden sekä tarkastusten osalta tarpeen säätää, että komission ja jäsenvaltioiden olisi estettävä henkilötietojen luvaton paljastaminen tai saaminen sekä täsmentää tarkoitus, jota varten komissio ja jäsenvaltiot voivat käsitellä tällaisia tietoja.
(34)
Kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineen (KOR) vesiviljelyn patologisten riskien torjumistoimiin osallistumisen edellytyksistä 13 päivänä joulukuuta 2000 annettu komission asetus (EY) N:o 2722/2000 (9), jäsenvaltioiden kalastus- ja vesiviljelyalan tuottajajärjestöille myöntämien tukien laskemista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 2 päivänä toukokuuta 2000 annettu komission asetus (EY) N:o 908/2000 (10) ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2792/1999 määritettyjen toimien täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä helmikuuta 2001 annettu komission asetus (EY) N:o 366/2001 (11) olisi kumottava.
(35)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat Euroopan kalatalousrahastokomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 1198/2006, jäljempänä ’perusasetus’, soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt seuraavien seikkojen osalta:
a)
toimintaohjelmien rakenne ja toimittaminen;
b)
kalastusalan toimenpiteet;
c)
toimintaohjelmien arviointi;
d)
tiedottaminen ja julkistaminen;
e)
rahoitusjärjestelyjä koskevat välineet;
f)
hallinnointi, seuranta ja valvonta;
g)
sääntöjenvastaisuudet;
h)
sähköinen tiedonvaihto;
i)
henkilötiedot.
2 artikla
Eräitä toimintaohjelmia koskevat erityisjärjestelyt
Tämän asetuksen 28 artiklan 2 kohdassa sekä 51, 52 ja 53 artiklassa säädetään erityisjärjestelyt toimintaohjelmille, joiden tukikelpoiset kokonaismenot ovat enintään 90 miljoonaa euroa vuoden 2004 hintoina ilmaistuna.
II LUKU
TOIMINTAOHJELMIEN RAKENNE JA TOIMITTAMINEN
3 artikla
Toimintaohjelmien rakenne ja toimittaminen
1. Perusasetuksen 20 artiklassa tarkoitettu toimintaohjelman sisältö on vahvistettava tämän asetuksen liitteessä I olevan A osan mukaisesti ja rahoitussuunnitelma kyseisen liitteen B osan mukaisesti.
Toimintaohjelmaan on liitettävä perusasetuksen 48 artiklassa tarkoitettu ennakkoarviointi.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle toimintaohjelmastaan sähköinen versio, jota päivitetään kaikkien ohjelmatarkistusten jälkeen. Jäsenvaltioiden on toimitettava perusasetuksen 18 artiklassa tarkoitetut ohjelman tarkistusta koskevat pyynnöt sähköisesti tämän asetuksen 65 artiklan mukaisesti. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle toimintaohjelman tarkistusta koskevat pyyntönsä, jotka vaikuttavat Euroopan kalatalousrahaston, jäljempänä ’kalatalousrahasto’, osuuteen kuluvana vuonna, viimeistään kyseisen vuoden 30 päivänä syyskuuta.
III LUKU
TOIMINTALINJAT
1 JAKSO
Toimintalinja 1: toimenpiteet yhteisön kalastuslaivaston mukauttamiseksi
4 artikla
Julkinen tuki kalastustoiminnan pysyvälle lopettamiselle
1. Kalastustoiminnan pysyvän lopettamisen jälkeen asianomainen kalastusalus on poistettava pysyvästi yhteisön kalastuslaivastorekisteristä, ja aluskohtainen kalastuslisenssi on tarvittaessa peruutettava lopullisesti.
2. Toimintaohjelmassa on täsmennettävä menetelmät perusasetuksen 23 artiklan mukaisesti myönnettyjen palkkioiden laskemiseksi.
3. Jos kalastusaluksen kalastustoiminta lopetetaan pysyvästi perusasetuksen 23 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla aluksen siirrolla, jäsenvaltioiden on mukautettava palkkion tasoa vastaavasti ottaen huomioon aluskohtaisen kalastuslisenssin markkina-arvon ja aluksen jäännösarvon kaltaiset perusteet.
4. Jos kalastusalus menetetään palkkion myöntämistä koskevan päätöksen päivämäärän ja kalastustoiminnan pysyvän lopettamisen tosiasiallisen päivämäärän välisenä aikana, hallintoviranomaisen on tehtävä vakuutuskorvauksen suuruinen rahoitusoikaisu.
5 artikla
Julkinen tuki kalastustoiminnan väliaikaiselle lopettamiselle
1. Toimintaohjelmassa on täsmennettävä menetelmät perusasetuksen 24 artiklan mukaisesti myönnettyjen palkkioiden laskemiseksi.
2. Perusasetuksen 24 artiklan 2 kohdassa ”kalastusalalle myönnetyllä yhteisön rahoitustuella” tarkoitetaan kalatalousrahastosta kyseisen jäsenvaltion toimintaohjelmaan myönnettyä tukea.
6 artikla
Aluksiin tehtävät investoinnit ja valikoivuus
1. Perusasetuksen 25 artiklaa sovellettaessa hallintoviranomaisen on vastattava tämän artiklan 2-5 kohdan noudattamisen arvioimisesta ja toimitettava komissiolle pyynnöstä kaikki asiaan liittyvät asiakirjat.
2. Perusasetuksen 25 artiklan mukaisesti, mainitun artiklan 6 kohdan e alakohtaa lukuun ottamatta, kalastusalusta kohden koko ohjelmakauden aikana tuettavat tukikelpoiset kokonaismenot eivät saa ylittää enimmäismäärää, joka on vahvistettu mainitun asetuksen 23 artiklan 3 kohdassa lueteltujen kaltaisten objektiivisten perusteiden nojalla ja joka sisältyy toimintaohjelmaan.
3. Konetehon 20 prosentin vähennys voidaan saavuttaa perusasetuksen 25 artiklan 4 kohdan mukaisesti alusten ryhmän avulla edellyttäen, että kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
kaikki samaan ryhmään kuuluvat alukset yksilöidään;
b)
kaikki samaan ryhmään kuuluvat alukset harjoittavat toimintaa samoilla hallintoalueilla;
c)
kaikki samaan ryhmään kuuluvat alukset käyttävät samoja pääasiallisia pyydyksiä, jotka luetellaan komission asetuksen (EY) N:o 1639/2001 (12) lisäyksessä III (C jakso);
d)
samaan ryhmään kuuluu enintään 50 alusta.
4. Julkisen tuen avulla tehtäviä kalastuslaivaston kalastuskapasiteetin poistoja ei oteta huomioon laskettaessa konetehon 20 prosentin vähennystä, joka voidaan perusasetuksen 25 artiklan 4 kohdan mukaisesti saavuttaa alusryhmän avulla.
5. Perusasetuksen 25 artiklan 6 kohdan e alakohdan mukaista taloudellista tukea myönnetään alusten laitteisiin ja nykyaikaistamiseen ainoastaan, jos tämän avulla suojellaan saaliita ja pyydyksiä neuvoston direktiivien 79/409/ETY (13) ja 92/43/ETY (14) nojalla suojelluilta luonnonvaraisilta saalistajalajeilta.
7 artikla
Pienimuotoinen rannikkokalastus
1. Jos yksityisen rahoitusosuuden tasoa alennetaan perusasetuksen 26 artiklan 2 kohdan mukaisesti, julkisen rahoitusosuuden tasoa on korotettava vastaavasti. Kalatalousrahaston osuus kyseisestä julkisesta rahoitusosuudesta lasketaan perusasetuksen 53 artiklassa säädettyjen määrien mukaisesti.
2. Toimintaohjelmassa on täsmennettävä menetelmät perusasetuksen 26 artiklan 3 ja 4 kohdan mukaisesti pienimuotoiseen rannikkokalastukseen myönnettyjen palkkioiden laskemiseksi.
3. Perusasetuksen 26 artiklan 4 kohdan b alakohdassa ’kalastustuotteilla’ tarkoitetaan pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittavien alusten saaliista peräisin olevia kalastustuotteita.
8 artikla
Yhteisön kalastuslaivastoa koskevien järjestelyjen sosioekonominen korvaaminen
1. Toimintaohjelmassa on täsmennettävä menetelmät perusasetuksen 27 artiklan mukaisesti yhteisön kalastuslaivastoa koskevia järjestelyjä varten myönnettävän sosioekonomisen korvauksen laskemiseksi.
2. Perusasetuksen 27 artiklan 1 kohdan d alakohdassa säädettyihin varhaiseläkkeeseen liittyviin tukiin voidaan myöntää rahoitusta kalatalousrahastosta, vaikka ne maksettaisiin tuensaajille 31 päivän joulukuuta 2015 jälkeen, edellyttäen, että ne on talletettu tätä tarkoitusta varten suljetulle tilille ennen mainittua päivämäärää.
2 JAKSO
Toimintalinja 2: vesiviljely, sisävesikalastus sekä kalastus- ja vesiviljelytuotteiden jalostus ja kaupan pitäminen
9 artikla
Soveltamisala vesiviljelytuotannossa
Perusasetuksen 28 artiklan 6 kohdan mukainen tuki voi kattaa neuvoston direktiivissä 85/337/ETY (15) säädettyjen arviointien kustannukset.
10 artikla
Vesiviljelyyn tehtäviä tuottavia investointeja koskevat toimenpiteet
1. Perusasetuksen 29 artiklan 1 kohdan a, b ja c alakohtaa sovellettaessa sovelletaan seuraavia määritelmiä:
a)
’uudet lajit’: lajit, joiden vesiviljelytuotanto on jäsenvaltiossa vähäistä tai olematonta ja joiden markkinanäkymät ovat hyvät;
b)
’lajit, joiden markkinanäkymät ovat hyvät’: lajit, joiden osalta keskipitkän aikavälin kehitysennusteet osoittavat, että markkinoiden kysyntä ylittää todennäköisesti tarjonnan;
c)
’vesiviljelyalan tavanomaiset käytänteet’: sitovaa lainsäädäntöä noudattaen toteutettu vesiviljelytoiminta, joka voi liittyä terveyttä, eläinten terveyttä tai ympäristöä koskeviin seikkoihin;
d)
’perinteinen vesiviljelytoiminta’: perinteiset käytänteet, jotka liittyvät tietyn alueen sosiaaliseen ja kulttuuriperintöön.
2. Perusasetuksen 29 artiklassa säädetty tuki voi kattaa vesiviljelyyn käytettävät huoltoalukset. Neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 (16) 3 artiklan c alakohdassa määriteltyjä kalastusaluksia ei katsota vesiviljelyyn käytettäviksi huoltoaluksiksi, vaikka niitä käytettäisiin yksinomaan vesiviljelyyn.
3. Perusasetuksen 29 artiklan mukainen tuki voi kattaa laitoksissa käytävään vähittäiskauppaan liittyvät investoinnit, jos tällainen kauppa on olennainen osa vesiviljelylaitosta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mainitun asetuksen 35 artiklan 6 kohdan soveltamista.
4. Jos jäsenvaltiot hyödyntävät perusasetuksen 29 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädettyä mahdollisuutta, niiden on otettava käyttöön järjestelyt, joiden avulla vesiviljelylajeja koskevan ennakoivan markkina-analyysin tulokset annetaan hallintoviranomaisen käyttöön.
5. Perusasetuksen 29 artiklassa säädettyjen toimenpiteiden osalta jäsenvaltioiden on kuvailtava toimintaohjelmassaan, miten tuki on tarkoitus kohdentaa ensisijaisesti mikroyrityksiin ja pieniin yrityksiin.
11 artikla
Vesiensuojelutoimenpiteet
1. Jos tuensaajille myönnetään tukea perusasetuksen 30 artiklan mukaisia tarkoituksia varten, jäsenvaltioiden on varmistettava, että tällaiset tuensaajat noudattavat vesiensuojelusitoumuksia viimeistään kolmen vuoden kuluttua toimen hyväksymispäivämäärästä ja toimen täytäntöönpanon päättyessä.
2. Perusasetuksen 30 artiklan 2 kohdan b alakohdassa säädetty tuki koskee ainoastaan kustannuksia, jotka ovat aiheutuneet yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmään (EMAS-järjestelmään) osallistumisesta ennen kuin järjestelmä on hyväksytty kyseisen yrityksen osalta.
3. Perusasetuksen 30 artiklan 2 kohdan c alakohdassa ’luonnonmukaisella vesiviljelyllä’ tarkoitetaan vesiviljelytoimintaa, jossa tuotetaan neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2092/91 (17) 2 artiklan mukaista luonnonmukaista tuotantotapaa noudattaen vesiviljeltyjä lajeja, jotka on varustettu asiaa koskevilla merkinnöillä. Siihen asti, kun yhteisö vahvistaa luonnonmukaiseen vesiviljelyyn sovellettavat yksityiskohtaiset tuotantosäännöt, mukaan lukien luonnonmukaiseen tuotantoon siirtymistä koskevat säännöt, sovelletaan kansallisia sääntöjä tai niiden puuttuessa jäsenvaltioissa hyväksyttyjä tai tunnustettuja luonnonmukaiseen vesiviljelyyn sovellettavia yksityisiä tuotantoehtoja.
4. Perusasetuksen 30 artiklan 2 kohdan d alakohdassa säädettyä tukea voidaan myöntää ainoastaan Natura 2000 -alueita koskevia sellaisia erityisiä rajoituksia ja edellytyksiä varten, joita edellytetään direktiivien 79/409/ETY ja 92/43/ETY täytäntöönpanemiseksi toteutettavissa kansallisissa toimenpiteissä.
5. Perusasetuksen 30 artiklan 3 kohdassa ’tavanomaisilla hyvillä vesiviljelytavoilla’ tarkoitetaan terveyttä, eläinten terveyttä tai ympäristöä koskeviin seikkoihin liittyvän sitovan lainsäädännön noudattamista ja sellaisten tuotantomenetelmien käyttöä, joilla estetään resurssien tuhlaaminen ja vältettävissä oleva pilaantuminen.
12 artikla
Eläinten terveyttä koskevat toimenpiteet
1. Perusasetuksen 32 artiklassa säädetty tuki voi kattaa:
a)
neuvoston päätöksen 90/424/ETY (18) 3 artiklassa lueteltujen vesiviljellyissä eläimissä esiintyvien eksoottisten tautien osalta direktiivin 2006/88/EY V luvun 3 jakson mukaisesti sovellettavat valvontatoimenpiteet;
b)
päätöksen 90/424/ETY liitteessä lueteltujen määriteltyjen vesiviljellyissä eläimissä esiintyvien muiden kuin eksoottisten tautien osalta direktiivin 2006/88/EY 44 artiklan 2 kohdan mukaisesti laaditut ja hyväksytyt hävittämisohjelmat.
2. Toimintaohjelman hallintoviranomaisen on päätettävä, myönnetäänkö ohjelmasta rahoitusta 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuihin valvontatoimenpiteisiin tai 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuun hävittämisohjelmaan, sekä vahvistettava rahoituksen myöntämistä koskevat yksityiskohtaiset järjestelyt ennen toimenpiteiden tai ohjelman esittämistä päätöksen 90/424/ETY säännösten mukaisesti.
3. Jos komissio ei päätöksen 90/424/ETY 24 artiklan mukaisesti hyväksy tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja valvontatoimenpiteitä tai hävittämisohjelmaa, sidottu rahoitusosuus on viipymättä palautettava toimintaohjelman talousarvioon.
4. Jos komission päätöksen 90/424/ETY 24 artiklan mukaisesti hyväksymien toimen tukikelpoisten kustannusten arvo on alhaisempi kuin hallintoviranomaisen sitoma summa, jäsenvaltio voi käyttää näin vapautuneen erotuksen uudelleen toimintaohjelmassaan.
5. Perusasetuksen 32 artiklassa säädetty tuki ei voi kattaa valvontatoimia, joiden tarkoituksena on osoittaa vapaus taudista virallisesti tautivapaan aseman saamiseksi, eikä eläinlääkintäviranomaisiin liittyvien kustannusten kaltaisia kiinteitä kustannuksia.
13 artikla
Sisävesikalastus
1. Perusasetuksen 33 artiklassa ’yksinomaan sisävesillä toimivilla aluksilla’ tarkoitetaan sisävesillä toimivia kaupallista kalastusta harjoittavia aluksia, jotka eivät kuulu yhteisön kalastuslaivastorekisteriin.
2. Perusasetuksen 33 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa ja 25 artiklassa säädettyjen investointien osalta sisävesikalastuksessa toimivia alle 12 metrin pituisia aluksia, jotka eivät käytä vedettäviä pyydyksiä, voidaan tukea tuki-intensiteetillä, joka vastaa mainitun asetuksen 26 artiklassa tarkoitetuille pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittaville aluksille vahvistettua tuki-intensiteettiä.
3. Jäsenvaltioiden on toimintaohjelmissaan kuvailtava, miten ne varmistavat, että perusasetuksen 33 artiklan mukaisesti tuetut investoinnit eivät uhkaa kalastuslaivaston koon ja vastaavien kalavarojen välistä tasapainoa.
14 artikla
Jalostamiseen ja kaupan pitämiseen liittyvät investoinnit
1. Perusasetuksen 34 artiklan nojalla kalatalousrahastosta voidaan tukea dioksiinin tai muiden ihmisen terveydelle haitallisten aineiden poistamiseen kalajauhosta tai kalaöljystä tarkoitettuja investointeja, vaikka lopputuotteet olisi tarkoitettu käytettäviksi ja jalostettaviksi muuksi kuin ihmisravinnoksi.
2. Perusasetuksen 35 artiklassa säädettyjen toimenpiteiden osalta jäsenvaltioiden on kuvailtava toimintaohjelmissaan, miten tuki kohdennetaan ensisijaisesti pieniin yrityksiin ja mikroyrityksiin.
3 JAKSO
Toimintalinja 3: yhteistä etua koskevat toimenpiteet
15 artikla
Kollektiiviset toimet
1. Perusasetuksen 37 artiklassa säädetty tuki ei kata koekalastukseen liittyviä kustannuksia.
2. Perusasetuksen 37 artiklan ensimmäisen kohdan n alakohdassa säädettyä tukea voidaan myöntää:
a)
tuottajajärjestöjen perustamiseen, jotta neuvoston asetuksen (EY) N:o 104/2000 (19) nojalla hyväksyttyjen tuottajajärjestöjen perustamista ja hallintoa voidaan sujuvoittaa 1 päivän tammikuuta 2007 jälkeen;
b)
erityishyväksynnän asetuksen (EY) N:o 104/2000 12 artiklan nojalla saaneiden tuottajajärjestöjen suunnitelmien täytäntöönpanoon, jotta niiden tuotteiden laadun parantamista koskevien suunnitelmien täytäntöönpano helpottuisi;
c)
tuottajajärjestöjen rakennemuutokseen, jotta niiden tehokkuutta voidaan lisätä markkinoiden tarpeiden mukaisesti.
3. Tämän artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettua tukea on alennettava asteittain kolmen vuoden ajan asetuksen (EY) N:o 104/2000 12 artiklan nojalla myönnetyn erityishyväksynnän saamispäivästä alkaen.
16 artikla
Vesieläimistön ja -kasviston suojelemiseksi ja kehittämiseksi tarkoitetut toimenpiteet
1. Perusasetuksen 38 artiklan 2 kohdan ensimmäisen kohdan a alakohdassa säädetyn tuen on koskettava kestävistä elementeistä koostuvien keinotekoisten riuttojen tai muiden rakenteiden rakentamis- ja asennustoimenpiteitä.
Tuki voi kattaa asennusta edeltävät toimet, kuten tutkimukset sekä rakenteiden komponentit, merkinannon, kuljetukset, kokoamisen ja tieteellisen seurannan.
2. Perusasetuksen 38 artiklan 2 kohdassa säädetty tuki ei voi kattaa kalojen kokoamislaitteita.
3. Perusasetuksen 38 artiklan 2 kohdan ensimmäisen kohdan c alakohdassa säädetty tuki voi kattaa menot, jotka aiheutuvat eurooppalaiseen ekologiseen Natura 2000 -verkostoon kuuluvilla alueilla toteutetuista tarpeellisista suojelutoimenpiteistä. Tuki voi kattaa hoitosuunnitelmien, strategioiden ja järjestelmien valmistelun, infrastruktuurin, mukaan lukien poistot ja laitteet suojelualueita varten, suojelualueiden työntekijöiden koulutuksen sekä asiaa koskevat tutkimukset.
4. Perusasetuksen 38 artiklan 2 kohdan ensimmäisen kohdan c alakohdassa säädettyä tukea ei voida käyttää menetettyjen etujen, tulonmenetysten tai työntekijöiden palkkojen korvaamiseen.
5. Perusasetuksen 38 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa ’suorilla istutuksilla’ tarkoitetaan elävien vesieliöiden siirtämistä luontoon riippumatta siitä, onko eläimet tuotettu hautomoissa vai pyydetty muualta.
17 artikla
Purkupaikat
Kun tukea myönnetään perusasetuksen 39 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa säädettyihin investointeihin purkupaikkojen rakenteiden uudistamiseksi ja niiden kalojen purkamisolojen parantamiseksi, joita rannikkokalastajat purkavat olemassa olevilla purkupaikoilla, jäsenvaltioiden on varmistettava, että kyseisillä purkupaikoilla noudatetaan asiaan kuuluvia terveyssääntöjä ja toteutetaan valvontatoimenpiteitä.
18 artikla
Uusien markkinoiden etsiminen ja menekinedistämiskampanjat
1. Perusasetuksen 40 artiklan 3 kohdan a, d, e ja g alakohdassa säädettyihin menekinedistämistoimiin myönnettävä tuki voi kattaa erityisesti:
a)
mainostoimistojen ja muiden menekinedistämiskampanjoiden valmisteluun ja toteutukseen osallistuvien palveluntarjoajien kustannukset;
b)
ilmoitustilan oston tai vuokrauksen sekä iskulauseiden tai päällysmerkintöjen luomisen menekinedistämiskampanjojen ajaksi;
c)
aineiston julkaisemisesta ja kampanjoihin vaadittavasta ulkopuolisesta henkilöstöstä aiheutuvat menot;
d)
messujen ja näyttelyjen järjestämisen ja niihin osallistumisen.
2. Neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 (20) nojalla suojattujen tuotteiden menekinedistämiseen voidaan myöntää tukea vasta siitä päivästä alkaen, jolloin tuotteen nimi viedään kyseisen asetuksen 7 artiklassa säädettyyn rekisteriin.
19 artikla
Kokeiluhankkeet
1. Perusasetuksen 41 artiklan mukaista tukea ei voi myöntää koekalastukseen.
2. Jos tukea myönnetään perusasetuksen 41 artiklassa säädettyyn kokeiluhankkeeseen, hallintoviranomaisen on varmistettava, että kokeiluhankkeeseen liittyy asianmukainen tieteellinen seuranta ja että kyseisen asetuksen 41 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuista teknisistä raporteista laaditaan asianmukainen laatuarviointi.
3. Kokeiluhankkeet eivät saa olla välittömältä luonteeltaan kaupallisia. Kaikki voitto, joka kokeiluhankkeesta saadaan sen toteutuksen aikana, on vähennettävä toimeen myönnetystä julkisesta tuesta.
4. Jos kokeiluhankkeen kokonaiskustannukset ovat yli miljoona euroa, hallintoviranomaisen on ennen hankkeen hyväksymistä vaadittava riippumattoman tieteellisen elimen tekemää arviointia.
20 artikla
Kalastusalusten muuttaminen ja muuhun käyttöön siirtäminen
Perusasetuksen 42 artiklassa säädettyä tukea voidaan myöntää kalastusaluksen muuttamiseen sen muuhun käyttöön siirtämisen jälkeen ainoastaan, jos kyseinen alus on poistettu pysyvästi kalastuslaivastorekisteristä ja aluskohtainen kalastuslisenssi on peruutettu pysyvästi.
4 JAKSO
Toimintalinja 4: kalastusalueiden kestävä kehitys
21 artikla
Tavoitteet ja toimenpiteet
Perusasetuksen 43 artiklan mukaisesti myönnettävä tuki on tarkoitettu:
a)
perusasetuksen 45 artiklan 2 kohdassa ja tämän asetuksen 24 artiklassa tarkoitettujen paikallisten kehittämisstrategioiden täytäntöönpanoon perusasetuksen 43 artiklan 2 kohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamiseksi kyseisen asetuksen 44 artiklan 1 kohdan a-g, i ja j alakohdassa sekä sen 44 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädettyjen tukikelpoisten toimenpiteiden avulla;
b)
perusasetuksen 44 artiklan 1 kohdan h alakohdassa tarkoitetun alueiden välisen ja kansalliset rajat ylittävän yhteistyön toteuttamiseen kalastusalueilla toimivien ryhmien välillä lähinnä edistämällä verkottumista ja levittämällä tietoa parhaista käytännöistä kyseisen asetuksen 43 artiklan 2 kohdan d alakohdassa tarkoitetun tavoitteen saavuttamiseksi.
22 artikla
Toimintalinjan 4 maantieteellinen soveltaminen
1. Toimintaohjelmassa on täsmennettävä kalastusalueiden valintamenettelyt ja -perusteet. Jäsenvaltioiden on päätettävä, miten ne soveltavat perusasetuksen 43 artiklan 3 ja 4 kohtaa.
2. Valittujen kalastusalueiden ei tarvitse välttämättä vastata kansallisia hallinnollisia rajoja tai rakennerahastojen tavoitteiden mukaisia tukitoimenpiteitä varten vahvistettua aluejakoa.
23 artikla
Ryhmien valintamenettelyt ja -perusteet
1. Perusasetuksen 45 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ryhmän kokoonpanon on oltava sellainen, että se voi laatia ja panna täytäntöön kehittämisstrategian asianomaisella alueella.
Kumppanuuden asianmukaisuutta ja toimivuutta on arvioitava sen kokoonpanon sekä tehtävien ja vastuualojen jaon avoimuuden ja selkeyden perusteella.
On varmistettava, että yhteistyökumppaneilla on riittävät valmiudet tehtäviensä suorittamiseksi ja että tehokkuus ja päätöksenteko on taattu.
Kumppaneihin on myös päätöksentekotasolla kuuluttava kalastusalan edustajia sekä muiden asiaankuuluvien paikallisten sosioekonomisten alojen edustajia.
2. ’Ryhmän’ hallinnollisten valmiuksien katsotaan olevan riittävät, jos ryhmä:
a)
joko valitsee kumppaneiden joukosta yhden kumppanin hallinnolliseksi johtajaksi, joka varmistaa kumppanuuden moitteettoman toiminnan;
tai
b)
kuuluu oikeudellisesti järjestettyyn yhteiseen rakenteeseen, jonka perussäännöissä varmistetaan kumppanuuden moitteeton toiminta.
3. Jos ryhmälle on uskottu julkisten varojen hallinnointi, sen taloudellisia valmiuksia on arvioitava:
a)
edellä 2 kohdan a alakohdan tapauksessa siltä osin, miten hallinnollinen johtaja kykenee hallinnoimaan varoja;
b)
edellä 2 kohdan b alakohdan tapauksessa siltä osin, miten varoja kyetään hallinnoimaan yhteisen rakenteen puitteissa.
4. Paikallisten kehittämisstrategioiden täytäntöönpanoryhmät on valittava viimeistään neljän vuoden kuluttua toimintaohjelman hyväksymispäivämäärästä. Pidempiä määräaikoja voidaan myöntää, jos hallintoviranomainen järjestää ryhmille useamman kuin yhden valintamenettelyn.
5. Toimintaohjelmassa on täsmennettävä:
a)
ryhmien valintamenettelyt ja -perusteet samoin kuin niiden ryhmien lukumäärä, jotka jäsenvaltio aikoo valita; perusasetuksen 45 artiklassa ja tässä artiklassa tarkoitetut valintaperusteet muodostavat vähimmäisperusteet, joita voidaan täydentää kansallisin perustein; menettelyjen on oltava avoimia, mahdollistettava riittävät julkistamistoimet ja varmistettava tarvittaessa kilpailu paikallisia kehittämisstrategioita esittävien ryhmien välillä;
b)
hallinnointijärjestelyt ja rahoitusvirtojen käyttöönottoa ja liikkeitä koskevat menettelyt tuensaajaan asti; siinä on erityisesti kuvailtava, miten ryhmät otetaan osaksi hallinto-, seuranta- ja valvontajärjestelmiä.
24 artikla
Paikallinen kehittämisstrategia
Ryhmän perusasetuksen 45 artiklan 2 kohdan mukaisesti ehdottaman paikallisen kehittämisstrategian on:
a)
oltava yhtenäinen ja sen on perustuttava toimijoiden, alojen ja toimien väliseen vuorovaikutukseen sekä mentävä pelkkää toimien kokoelmaa tai alakohtaisten toimenpiteiden rinnakkainasettelua pidemmälle;
b)
oltava johdonmukainen kalastusalan tarpeiden kanssa erityisesti sosioekonomisessa mielessä;
c)
todistettava kestävyytensä;
d)
täydennettävä muita asianomaisella alalla toteutettuja tukitoimenpiteitä.
25 artikla
Paikallisen kehittämisstrategian täytäntöönpano
1. Sen estämättä, mitä perusasetuksen 45 artiklan 2 kohdassa säädetään, ryhmän on valittava paikallisen kehittämisstrategian mukaisesti rahoitettavat toimet.
2. Jos julkisten varojen hallinnointi on uskottu ryhmän vastuulle, sen on avattava erillinen tili paikallisen kehittämisstrategian täytäntöönpanemiseksi.
5 JAKSO
Useita toimenpiteitä koskevat yhteiset säännökset
26 artikla
Toimintalinjoja 1-4 koskevat yhteiset säännökset
Kalatalousrahastosta ei rahoiteta seuraavia menoja:
a)
perusasetuksen 28 artiklan 3 kohtaa, 34 artiklan 3 kohtaa, 37 artiklan ensimmäisen kohdan i alakohtaa ja 44 artiklan 2 kohtaa sovellettaessa elinikäiseen oppimiseen käytettävän infrastruktuurin hankinta, jos hankintahinta ylittää 10 prosenttia kyseisen toimen tukikelpoisista kokonaismenoista;
b)
se osuus liikkuvan kaluston hinnasta, joka ei liity suoraan asianomaiseen toimeen.
IV LUKU
TOIMINTAOHJELMIEN ARVIOINTI
27 artikla
Väliarvioinnit
Jäsenvaltioiden on toimitettava perusasetuksen 49 artiklassa tarkoitetut väliarvioinnit viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2011. Komissio voi päättää keskeyttää maksujen määräajan kulumisen perusasetuksen 88 artiklan mukaisesti, jos jäsenvaltio ei ole noudattanut tätä velvollisuutta.
V LUKU
TIEDOTUS JA JULKISTAMINEN
28 artikla
Tiedotus- ja julkistamistoimenpiteiden kuvaus toimintaohjelmassa sekä täytäntöönpanoa koskevissa vuosikertomuksissa ja loppukertomuksissa
1. Perusasetuksen 20 artiklan 1 kohdan g alakohdan v alakohtaa sovellettaessa toimintaohjelmassa on esitettävä ainakin seuraavat tiedot:
a)
jäsenvaltion tai hallintoviranomaisen toteuttamien, mahdollisille tuensaajille ja tuensaajille suunnattujen tiedotus- ja julkistamistoimenpiteiden sisältö ja niiden alustava talousarvio;
b)
jäsenvaltion tai hallintoviranomaisen toteuttamien, yleisölle suunnattujen tiedotus- ja julkistamistoimenpiteiden sisältö ja niiden alustava talousarvio;
c)
tiedotus- ja julkistamistoimenpiteiden täytäntöönpanosta vastaavat hallintoyksiköt tai -laitokset;
d)
tiedot siitä, miten tiedotus- ja julkistamistoimenpiteitä aiotaan arvioida toimintaohjelman näkyvyyden ja tunnettuuden sekä yhteisön osuuden kannalta.
2. Tämän artiklan 1 kohdan c ja d alakohtaa ei sovelleta 2 artiklassa tarkoitettujen toimintaohjelmien osalta.
3. Perusasetuksen 67 artiklassa tarkoitetuissa toimintaohjelman täytäntöönpanoa koskevassa vuosikertomuksessa ja loppukertomuksessa on ilmoitettava:
a)
toteutetut tiedotus- ja julkistamistoimenpiteet;
b)
tämän asetuksen 31 artiklan toisen kohdan d alakohdassa tarkoitetut tiedotus- ja julkistamistoimenpiteitä koskevat järjestelyt sekä tapauksen mukaan Internet-osoite, josta nämä tiedot löytyvät.
Perusasetuksen 67 artiklassa tarkoitetuissa täytäntöönpanoa koskevassa vuoden 2010 vuosikertomuksessa sekä täytäntöönpanoa koskevassa loppukertomuksessa on oltava luku, jossa arvioidaan tiedotus- ja julkistamistoimenpiteiden tuloksia toimintaohjelman näkyvyyden ja tunnettuuden sekä yhteisön osuuden kannalta, kuten tämän artiklan 1 kohdan d alakohdassa säädetään.
29 artikla
Mahdollisille tuensaajille suunnatut tiedotustoimenpiteet
1. Perusasetuksen 51 artiklan 2 kohdan a alakohtaa sovellettaessa hallintoviranomaisen on varmistettava, että toimintaohjelmasta tiedotetaan laajalti antaen yksityiskohtaiset tiedot kaikkien asiasta kiinnostuneiden osapuolten saataville asetettavasta kalatalousrahaston rahoitusosuudesta. Hallintoviranomaisen on lisäksi varmistettava, että tiedot, jotka koskevat yhteisön ja jäsenvaltioiden toimintaohjelman välityksellä myöntämän yhteisen tuen tarjoamia rahoitusmahdollisuuksia, levitetään mahdollisimman laajalti.
2. Hallintoviranomaisen on toimitettava mahdollisille tuensaajille selkeät ja yksityiskohtaiset tiedot ainakin seuraavista seikoista:
a)
tukikelpoisuusedellytykset, jotka on täytettävä toimintaohjelmasta myönnettävän rahoituksen saamiseksi;
b)
kuvaus rahoitushakemusten tarkastelumenettelyistä ja asiaan liittyvistä määräajoista;
c)
rahoitettavien toimien valintaperusteet;
d)
kansallisen, alueellisen tai paikallisen tason yhteyshenkilöt, jotka voivat antaa tietoa toimintaohjelmasta.
3. Hallintoviranomaisen on ilmoitettava mahdollisille tuensaajille 31 artiklan toisen kohdan d alakohdassa säädetystä julkaisemisesta.
4. Hallintoviranomaisen on kansallisen lainsäädännön ja käytännön mukaisesti otettava tiedotus- ja julkistamistoimenpiteisiin mukaan vähintään yksi seuraavista elimistä, jotka voivat levittää laajalti 2 kohdassa tarkoitettua tietoa:
a)
kansalliset, alueelliset ja paikalliset viranomaiset ja kehittämisen tukiorganisaatiot;
b)
ammattialan ja ammatilliset järjestöt;
c)
talouselämän edustajat ja työmarkkinaosapuolet;
d)
kansalaisjärjestöt;
e)
liike-elämää edustavat järjestöt;
f)
Eurooppa-tiedotuskeskukset samoin kuin komission edustajat jäsenvaltioissa;
g)
oppilaitokset.
30 artikla
Tuensaajille suunnatut tiedotustoimenpiteet
Hallintoviranomaisen on ilmoitettava tuensaajille, että rahoituksen hyväksyntä on samalla hyväksyntä sille, että tuensaaja lisätään 31 artiklan toisen kohdan d alakohdan mukaisesti julkaistuun tuensaajien luetteloon.
31 artikla
Yleisölle suunnattuihin tiedotus- ja julkistamistoimenpiteisiin liittyvät hallintoviranomaisen velvollisuudet
Perusasetuksen 51 artiklan 2 kohdan c alakohtaa sovellettaessa hallintoviranomaisen on varmistettava, että yleisölle suunnattavat tiedotus- ja julkistamistoimenpiteet pannaan täytäntöön ja että niillä pyritään mahdollisimman laajaan näkyvyyteen viestimissä käyttäen erilaisia viestintämuotoja ja -menetelmiä tarkoituksenmukaisella alueellisella tasolla.
Hallintoviranomaisen on vastattava vähintään seuraavien tiedotus- ja julkistamistoimenpiteiden organisoinnista:
a)
laaja tiedotuskampanja toimintaohjelman käynnistämisestä;
b)
vuosittain vähintään yksi laaja tiedotuskampanja toimintaohjelman saavutuksista;
c)
EU-liputus hallintoviranomaisen toimitilojen edessä yhden viikon ajan 9. toukokuuta alkaen;
d)
tuensaajia koskevan luettelon, toimien nimien ja toimiin myönnetyn julkisen rahoituksen määrän julkaiseminen sähköisesti tai muulla tavoin.
Kalatalousrahastosta tuettuihin, ammattitaidon ja koulutuksen parantamiseen tähtääviin toimiin osallistujia tai tuensaajia, joille myönnetään perusasetuksen 27 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisesti tukea varhaiseksi poistumiseksi kalatalousalalta, mukaan lukien varhaiseläkkeelle siirtyminen, ei nimetä.
32 artikla
Yleisölle suunnattuihin tiedotus- ja julkistamistoimenpiteisiin liittyvät tuensaajien velvollisuudet
1. Perusasetuksen 51 artiklaa sovellettaessa tuensaajan on tiedotettava yleisölle kalatalousrahastosta saadusta tuesta tämän artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa säädettyjen toimenpiteiden avulla.
2. Jos kalatalousrahaston yhteisrahoittaman toimen tukikelpoiset kokonaiskustannukset ovat yli 500 000 euroa ja koostuvat infrastruktuurin tai rakentamistoiminnan rahoittamisesta, tuensaajan on pystytettävä tiedotustaulu toimen täytäntöönpanon ajaksi sen toteuttamispaikalle. Jäljempänä 33 artiklassa tarkoitetuille tiedoille on varattava vähintään 25 prosenttia tiedotustaulun kokonaisalasta.
Kun toimi on saatettu päätökseen, tiedotustaulu on korvattava 3 kohdassa tarkoitetulla pysyvällä tiedotuskyltillä.
3. Jos toimen tukikelpoiset kokonaiskustannukset ovat yli 500 000 euroa ja koostuvat jonkin fyysisen esineen hankinnasta taikka infrastruktuurin tai rakentamistoiminnan rahoittamisesta, tuensaajan on pystytettävä näkyvälle paikalle suurikokoinen pysyvä tiedotuskyltti viimeistään kuuden kuukauden kuluttua toimen päätökseen saattamisen päivämäärästä.
Kyltissä on 33 artiklassa tarkoitettujen tietojen lisäksi ilmoitettava toimen tyyppi ja nimi. Mainitussa artiklassa tarkoitetuille tiedoille on varattava vähintään 25 prosenttia kyltin kokonaisalasta.
Tiedotuskyltti on pystytettävä myös perusasetuksessa säädetystä toimintalinjasta 4 rahoitettavien ryhmien toimitiloihin.
4. Tuensaajan on tarvittaessa varmistettava, että kalatalousrahaston yhteisrahoittamaan toimeen osallistujille on tiedotettu kyseisestä rahoituksesta.
Tuensaajan on laadittava selkeä tiedonanto siitä, että täytäntöönpantava toimi on valittu kalatalousrahaston yhteisrahoittaman toimintaohjelman mukaisesti.
Kaikissa tällaista toimea koskevissa asiakirjoissa, mukaan lukien osallistumistodistukset ja muut todistukset, on mainittava, että toimintaohjelma on kalatalousrahaston yhteisrahoittama.
33 artikla
Toimea koskevien tiedotus- ja julkistamistoimenpiteiden tekniset ominaisuudet
1. Kaikissa tuensaajille, mahdollisille tuensaajille ja suurelle yleisölle suunnatuissa tiedotus- ja julkistamistoimenpiteissä on oltava seuraavat tiedot:
a)
liitteessä II vahvistettujen graafisten tietojen mukainen Euroopan unionin tunnus ja viittaus Euroopan unioniin;
b)
viittaus kalatalousrahastoon: ”Euroopan kalatalousrahasto”;
c)
hallintoviranomaisen valitsema lause, jossa korostetaan yhteisön tukitoimesta saatavaa lisäarvoa, ja mieluiten: ”EU investoi kestävään kalastukseen”.
2. Mitä 1 kohdan b ja c alakohdassa säädetään, ei sovelleta pienimuotoiseen menekinedistämiseen.
VI LUKU
RAHOITUSJÄRJESTELYJÄ KOSKEVAT VÄLINEET
34 artikla
Kaikkiin rahoitusjärjestelyjä koskeviin välineisiin sovellettavat yleiset säännökset
1. Perusasetuksen 55 artiklan 8 kohdan nojalla kalatalousrahastosta voidaan yhteisrahoittaa toimintaohjelman osana sellaiseen toimeen liittyviä menoja, johon sisältyy määrärahoja, joilla tuetaan ensisijaisesti pienille ja keskisuurille yrityksille (pk-yrityksille), mukaan lukien mikroyritykset, sellaisina kuin ne määritellään 1 päivästä tammikuuta 2005 alkaen komission suosituksessa 2003/361/EY (21), tarkoitettuja rahoitusjärjestelyjä koskevia välineitä, kuten riskipääoma-, takuu- ja lainarahastoja, mukaan lukien holdingrahastojen avulla järjestetyt toimet.
Rahoitusjärjestelyjä koskevien välineiden on oltava muodoltaan sellaisia, että ne johtavat takaisinmaksettaviin investointeihin ja/tai tarjoavat takuut takaisinmaksettaville investoinneille. Niihin sovelletaan 35, 36 ja 37 artiklassa vahvistettuja vaatimuksia.
2. Rahoitusjärjestelyjä koskeviin välineisiin liittyvän menoilmoituksen on sisällettävä tällaisten välineiden perustamisesta tai niihin osallistumisesta maksetut kokonaismenot. Toimintaohjelmaa osittain tai lopullisesti päätettäessä tukikelpoisiksi menoiksi katsotaan kuitenkin kustakin 1 kohdassa tarkoitetusta rahoitusjärjestelyjä koskevasta välineestä yrityksiin suunnattuihin investointeihin suoritettujen maksujen tai tarjottujen takuiden, myös takuurahastoista takuina sidottujen määrien ja tukikelpoisten hoitokustannusten kokonaismäärä. Vastaava menoilmoitus on oikaistava tämän mukaisesti.
3. Toimintaohjelmasta rahoitusjärjestelyjä koskeviin välineisiin suoritetuista maksuista saadut korkotulot on käytettävä pienten ja keskisuurten yritysten, mukaan lukien mikroyritykset, rahoitusjärjestelyjä koskevien välineiden rahoittamiseen.
4. Asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on käytettävä pienten ja keskisuurten yritysten, mukaan lukien mikroyritykset, hyväksi varat, jotka palautetaan toimeen rahoitusjärjestelyjä koskevista välineistä tehdyistä investoinneista tai jotka jäävät yli, kun kaikki takaussitoumukset on hoidettu.
35 artikla
Kaikkiin rahoitusjärjestelyjä koskeviin välineisiin sovellettavat vaatimukset
1. Kun kalatalousrahastosta rahoitetaan toimia, jotka käsittävät rahoitusjärjestelyjä koskevia välineitä, myös holdingrahastojen kautta järjestettyjä, yhteisrahoitukseen osallistuvien kumppaneiden tai osakkaiden tai heidän asianmukaisesti valtuuttamansa edustajan on toimitettava liiketoimintasuunnitelma.
Jäsenvaltion tai hallintoviranomaisen on arvioitava kyseinen liiketoimintasuunnitelma ja seurattava sen toteuttamista tai vastattava muiden suoritettavaksi uskomastaan arvioinnista ja liiketoimintasuunnitelman toteuttamisen seurannasta. Rahoitusjärjestelyjä koskevien välineiden avulla toteutettujen investointien taloudellisen kannattavuuden arvioinnissa on otettava huomioon kaikki kyseisten yritysten tulolähteet.
2. Edellä 1 kohdassa säädetyssä toimintasuunnitelmassa on ilmoitettava vähintään seuraavat seikat:
a)
yritysten kohdemarkkinat sekä niiden rahoittamiseen liittyvät kriteerit ja ehdot;
b)
rahoitusjärjestelyjä koskevan välineen toimintamäärärahat;
c)
rahoitusjärjestelyjä koskevan välineen omistajuus;
d)
yhteisrahoitukseen osallistuvat kumppanit tai osakkaat;
e)
rahoitusjärjestelyjä koskevaan välineeseen liittyvät säännöt;
f)
johdon ammattimaisuutta, pätevyyttä ja riippumattomuutta koskevat määräykset;
g)
kalatalousrahaston rahoitusosuuden aiheellisuus ja käyttötarkoitus;
h)
rahoitusjärjestelyjä koskevaan välineeseen liittyvät menettelytavat, jotka koskevat vetäytymisiä yritysinvestoinneista;
i)
rahoitusjärjestelyjä koskevan välineen lakkauttamista koskevat säännökset, mukaan lukien niiden resurssien uudelleen käyttäminen, jotka on palautettu rahoitusjärjestelyjä koskevaan välineeseen investoinneista tai jotka ovat jääneet jäljelle, kun kaikki takaussitoumukset on hoidettu, ja joiden voidaan katsoa johtuvan toimintaohjelman rahoitusosuudesta.
3. Rahoitusjärjestelyjä koskevat välineet, mukaan lukien holdingrahastot, on perustettava riippumattomien oikeudellisten yksikköjen, joita ohjataan yhteisrahoitukseen osallistuvien kumppanien tai osakkaiden välisillä sopimuksilla, taikka rahoituslaitoksen erillisen rahoitusrakenteen muotoon.
Jos rahoituslaitoksessa perustetaan rahoitusjärjestelyä koskeva väline, se on perustettava rahoituslaitoksen erillisen rahoitusyksikön muotoon, johon sovelletaan erityisiä täytäntöönpanosääntöjä, joissa määrätään erityisesti, että pidetään erillisiä tilejä, joiden avulla uudet varat, jotka on sijoitettu rahoitusjärjestelyjä koskevaan välineeseen, mukaan lukien toimintaohjelmasta peräisin olevat varat, pidetään erillään niistä, jotka olivat alun perin laitoksen käytössä.
Komissio ei ryhdy rahoitusjärjestelyjä koskevan välineen yhteisrahoitukseen osallistuvaksi kumppaniksi tai osakkaaksi.
4. Ellei korkeampi prosenttiosuus osoittaudu tarpeelliseksi tarjouskilpailun jälkeen, hallintokustannukset eivät saa ylittää tukikauden aikana vuosittain keskimäärin yhtään seuraavista enimmäismääristä:
a)
kahta prosenttia toimintaohjelmasta holdingrahastoihin myönnetystä pääomasta taikka toimintaohjelmasta tai holdingrahastosta takuurahastoihin myönnetystä pääomasta;
b)
kaikissa muissa tapauksissa kolmea prosenttia toimintaohjelmasta tai holdingrahastosta rahoitusjärjestelyjä koskevaan välineeseen myönnetystä pääomasta, lukuun ottamatta mikroyrityksille suunnattuja mikroluottovälineitä;
c)
neljää prosenttia toimintaohjelmasta tai holdingrahastosta mikroyrityksille suunnattuihin mikroluottovälineisiin myönnetystä pääomasta.
5. Ehdot, jotka koskevat toimintaohjelmista rahoitusjärjestelyjä koskeviin välineisiin maksettavia rahoitusosuuksia, on määriteltävä rahoitussopimuksessa, jonka rahoitusjärjestelyjä koskevan välineen asianmukaisesti valtuutettu edustaja sekä jäsenvaltio tai hallintoviranomainen tekevät keskenään.
6. Edellä 5 kohdassa tarkoitetussa rahoitussopimuksessa on annettava ainakin seuraavat tiedot:
a)
investointistrategia ja -suunnittelu;
b)
täytäntöönpanon seuranta asiaan sovellettavien sääntöjen mukaisesti;
c)
menettelytavat, jotka koskevat toimintaohjelman rahoitusosuuden vetämistä pois rahoitusjärjestelyjä koskevasta välineestä;
d)
rahoitusjärjestelyjä koskevan välineen lakkauttamista koskevat säännökset, mukaan lukien niiden resurssien uudelleen käyttäminen, jotka on palautettu rahoitusjärjestelyjä koskevaan välineeseen investoinneista tai jotka ovat jääneet jäljelle, kun kaikki takaussitoumukset on hoidettu, ja joiden voidaan katsoa johtuvan toimintaohjelman rahoitusosuudesta.
7. Hallintoviranomaisen on toteutettava varotoimenpiteitä ehkäistäkseen mahdollisimman tehokkaasti kilpailun vääristymistä riskipääoma- tai lainamarkkinoilla. Pääomasijoitusten ja osakkuuslainojen tuotto, hallintokustannusten ja suoritukseen kytkettyjen kannusteiden pro rata -osuudella vähennettynä, voidaan osoittaa suosivasti sijoittajille, jotka toimivat normaalin markkinatalouden investointiperiaatteen mukaisesti, aina rahoitusjärjestelyjä koskevaan välineeseen liittyvissä säännöissä määritettyyn korvaustasoon saakka, minkä jälkeen se kohdennetaan suhteellisesti kaikille yhteisrahoitukseen osallistuville kumppaneille tai osakkaille.
36 artikla
Holdingrahastoihin sovellettavat erityisvaatimukset
1. Kun kalatalousrahastosta rahoitetaan rahoitusjärjestelyjä koskevia välineitä, jotka on organisoitu holdingrahastojen kautta eli käyttäen rahastoja, joiden varoja on tarkoitus sijoittaa useisiin riskipääoma-, laina- ja takuurahastoihin, jäsenvaltion tai hallintoviranomaisen on toteutettava rahoitus soveltamalla yhtä tai useampaa seuraavista menettelytavoista:
a)
tekemällä julkisia hankintoja koskeva sopimus noudattaen julkisia hankintoja koskevaa voimassa olevaa lainsäädäntöä;
b)
muissa tapauksissa, kun sopimus ei ole julkisia hankintoja koskevassa lainsäädännössä tarkoitettu julkisia palveluhankintoja koskeva sopimus, myöntämällä tukea, joka määritellään tässä yhteydessä lahjoituksen muodossa annettavana suorana rahoitusosuutena
i)
Euroopan investointipankille tai Euroopan investointirahastolle;
tai
ii)
rahoituslaitokselle ilman tarjouspyyntöä, jos tämä tapahtuu sellaisen kansallisen lain nojalla, joka on perustamissopimuksen mukainen.
2. Kun kalatalousrahastosta myönnetään rahoitusta holdingrahastojen kautta organisoituihin rahoitusjärjestelyjä koskeviin välineisiin, jäsenvaltion tai hallintoviranomaisen on tehtävä holdingrahaston kanssa rahoitussopimus, jossa vahvistetaan rahoitusjärjestelyt ja -tavoitteet.
Rahoitussopimuksessa on tarvittaessa otettava huomioon tällaisten välineiden pk-yrityksille suuntautuvan tarjonnan ja niitä koskevan pk-yritysten kysynnän välisiä eroja koskevan arvioinnin päätelmät.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetussa rahoitussopimuksessa on erityisesti määrättävä:
a)
ehdoista, jotka koskevat toimintaohjelmasta holdingrahastoon myönnettävää rahoitusosuutta;
b)
rahoituksen välittäjille osoitettavasta kiinnostuksenilmaisupyynnöstä;
c)
rahoituksen välittäjiä koskevasta arviosta ja niiden valinnasta ja hyväksymisestä;
d)
investointipolitiikan laatimisesta ja seurannasta, johon on kuuluttava vähintään kohdeyritysten ja tuettavien rahoitusjärjestelytuotteiden ilmoittaminen;
e)
holdingrahaston raportoinnista jäsenvaltioille tai hallintoviranomaiselle;
f)
investointien täytäntöönpanon seurannasta asiaan sovellettavien sääntöjen mukaisesti;
g)
tarkastusvaatimuksista;
h)
menettelytavasta, joka koskee holdingrahaston vetämistä pois riskipääomasijoitusrahastoista, takuurahastoista tai lainarahastoista;
i)
holdingrahaston lakkauttamista koskevista säännöksistä, mukaan lukien niiden resurssien uudelleen käyttäminen, jotka on palautettu rahoitusjärjestelyjä koskevaan välineeseen tehdyistä investoinneista tai jotka ovat jääneet jäljelle, kun kaikki takaussitoumukset on hoidettu, ja joiden voidaan katsoa johtuvan toimintaohjelman rahoitusosuudesta.
4. Ehdot, jotka koskevat toimintaohjelmilla tuetuista holdingrahastoista riskipääomarahastoihin, takuurahastoihin tai lainarahastoihin maksettavia rahoitusosuuksia, määritellään rahoitussopimuksessa, jonka riskipääomarahasto, takuurahasto tai lainarahasto tekee holdingrahaston kanssa. Rahoitussopimuksen on sisällettävä ainakin 35 artiklan 6 kohdassa luetellut seikat.
37 artikla
Riskipääoma-, laina- ja takuurahastoihin sovellettavat erityisvaatimukset
Muut rahoitusjärjestelyjä koskevat välineet kuin holdingrahastot investoivat yrityksiin, erityisesti pk-yrityksiin. Kyseisiä investointeja voidaan tehdä vain tällaisten yritysten perustamisvaiheessa, varhaisvaiheissa, mukaan lukien siemenpääoma, tai laajentumisvaiheessa sekä ainoastaan toimintoihin, joiden rahoitusjärjestelyjä koskevan välineen johtajat katsovat olevan taloudellisesti elinkelpoisia.
VII LUKU
HALLINNOINTI, SEURANTA JA VALVONTA
1 JAKSO
Yleiset säännökset
38 artikla
Välittävät elimet
1. Jos välittävä elin hoitaa yhtä tai useampaa hallintoviranomaisen tai todentamisviranomaisen tehtävää, asiaan kuuluvat järjestelyt on laadittava muodollisesti kirjalliseen muotoon.
2. Välittävään elimeen on sovellettava tässä asetuksessa annettuja hallintoviranomaista ja todentamisviranomaista koskevia säännöksiä.
39 artikla
Hallintoviranomainen
1. Perusasetuksen 59 artiklan a alakohdan mukaiseen toimien valintaan ja hyväksymiseen liittyvistä syistä hallintoviranomaisen on varmistettava, että tuensaajille tiedotetaan erityisistä ehdoista, jotka koskevat osana toimea toimitettavia tuotteita tai suoritettavia palveluja, rahoitussuunnitelmaa, toteuttamiselle asetettua aikarajoitusta sekä säilytettäviä ja välitettäviä taloudellisia ja muita tietoja. Sen on ennen hyväksymispäätöksen tekemistä varmistettava, että tuensaajalla on valmiudet täyttää nämä velvollisuudet.
2. Tarkastusten, jotka hallintoviranomaisen on tehtävä perusasetuksen 59 artiklan b alakohdan mukaisesti, on koskettava tapauksen mukaan toimien hallinnollisia, taloudellisia, teknisiä ja fyysisiä näkökohtia.
Tarkastuksilla on varmistettava, että ilmoitetut menot ovat todellisia, tuotteet tai palvelut on toimitettu hyväksymispäätöksen mukaisesti, tuensaajan tekemät korvaushakemukset ovat asianmukaisia ja että menot ovat yhteisön ja kansallisten sääntöjen mukaisia. Niihin on kuuluttava menettelyjä, joilla vältetään menojen kaksinkertainen rahoitus muiden yhteisön tai kansallisten järjestelmien sekä muiden ohjelmakausien kanssa.
Tarkastusten on sisällettävä seuraavat menettelyt:
a)
kullekin tuensaajan esittämälle korvaushakemukselle tehtävät hallinnolliset tarkastukset;
b)
yksittäisten toimien paikalla tehtävät tarkastukset.
3. Jos 2 kohdan b alakohdan mukaista toimintaohjelmaa koskevia, paikalla tehtäviä tarkastuksia suoritetaan otannan pohjalta, hallintoviranomaisen on pidettävä kirjaa, jossa kuvataan ja perustellaan otantamenetelmä ja määritellään tarkastukseen valitut toimet tai maksut.
Hallintoviranomaisen on määriteltävä otoksen koko, jonka avulla voidaan saada kohtuullinen varmuus sen taustalla olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta ottaen huomioon hallintoviranomaisen kyseisen tuensaaja- ja toimityypin osalta määrittelemä riskitaso.
Hallintoviranomaisen on tarkistettava otantamenetelmää vuosittain.
4. Hallintoviranomaisen on vahvistettava 2 kohdan mukaisesti tehtäville tarkastuksille kirjalliset vaatimukset ja menettelyt sekä pidettävä kustakin tarkastuksesta kirjaa, jossa mainitaan tehty työ, tarkastuspäivä ja -tulokset sekä mahdollisesti havaittujen sääntöjenvastaisuuksien suhteen toteutetut toimenpiteet.
5. Jos hallintoviranomainen on myös toimintaohjelman mukainen tuensaaja, tämän artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa tarkoitetuilla tarkastusjärjestelyillä on varmistettava tehtävien riittävä erottaminen perusasetuksen 57 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti.
40 artikla
Toimia koskevat komissiolle pyynnöstä toimitettavat tiedot
1. Perusasetuksen 59 artiklan c alakohdassa tarkoitettujen toimia koskevan kirjanpitoaineiston ja täytäntöönpanoa koskevien tietojen on sisällettävä vähintään tämän asetuksen liitteessä III vahvistetut tiedot. Nämä tiedot on tarvittaessa eriteltävä tuensaajien iän ja sukupuolen perusteella.
2. Hallinto-, todentamis- ja tarkastusviranomaisilla sekä perusasetuksen 61 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuilla elimillä on oltava pääsy tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin tietoihin.
3. Jäsenvaltioiden on komission kirjallisesta pyynnöstä toimitettava 1 kohdassa tarkoitetut asiakirjatarkastusten ja paikalla suoritettavien tarkastusten tekemistä varten tarvittavat tiedot viidentoista työpäivän kuluessa pyynnön vastaanottamisesta tai muussa sovitussa ajassa. Komissio voi pyytää 1 kohdassa tarkoitettuja tietoja toimien, toimenpiteiden, toimintalinjojen tai toimintaohjelmien tasolla.
41 artikla
Kirjausketju
Perusasetuksen 59 artiklan f alakohtaa sovellettaessa kirjausketju katsotaan asianmukaiseksi, kun se täyttää seuraavat vaatimukset:
a)
sen avulla voidaan tarkistaa, että komissiolle ilmoitetut menojen todennetut kokonaismäärät vastaavat yksityiskohtaista kirjanpitoaineistoa sekä todentamis- ja hallintoviranomaisten, välittävien elinten ja tuensaajien hallussa olevia, toimintaohjelman mukaisesti yhteisrahoitettuja toimia koskevia tositteita;
b)
se mahdollistaa tuensaajalle maksetun julkisen rahoitusosuuden tarkastamisen;
c)
se mahdollistaa toimintaohjelman seurantakomitean laatimien valintaperusteiden soveltamisen tarkastamisen;
d)
se sisältää jokaisen toimen osalta tapauksen mukaan tekniset eritelmät ja rahoitussuunnitelman, tuen hyväksymistä koskevat asiakirjat, julkisiin hankintamenettelyihin liittyvät asiakirjat, seurantakertomukset sekä tehtyjä tarkistuksia ja tarkastuksia koskevat kertomukset.
42 artikla
Toimien tarkastukset
1. Perusasetuksen 61 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut tarkastukset on tehtävä kunkin 12 kuukauden jakson osalta 1 päivästä heinäkuuta 2008 alkaen tekemällä otanta toimista, jotka valitaan tarkastusviranomaisen vahvistamalla tai hyväksymällä menetelmällä tämän asetuksen 43 artiklan mukaisesti.
Tarkastukset on tehtävä paikalla tuensaajan hallussa olevien asiakirjojen ja aineiston pohjalta.
2. Tarkastuksissa on varmistettava, että seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
toimi täyttää toimintaohjelman valintaperusteet, se on pantu täytäntöön hyväksyntäpäätöksen mukaisesti ja se täyttää kaikki siihen sovellettavat ehdot, jotka koskevat sen toimintaa ja käyttöä tai saavutettavia tavoitteita;
b)
ilmoitetut menot vastaavat tuensaajan hallussa olevaa kirjanpitoaineistoa ja tositteita;
c)
tuensaajan ilmoittamat menot ovat yhteisön ja kansallisten sääntöjen mukaisia;
d)
julkinen tuki on maksettu tuensaajalle perusasetuksen 80 artiklan mukaisesti.
3. Jos havaitut ongelmat ovat luonteeltaan järjestelmää koskevia ja aiheuttavat siksi saman toimintaohjelman muita toimia koskevan riskin, tarkastusviranomaisen on varmistettava, että tällaisten ongelmien laajuuden määrittämiseksi suoritetaan lisätutkimuksia, mukaan lukien ylimääräiset tarkastukset. Vastuuviranomaisten on toteutettava tarvittavat ennalta ehkäisevät ja korjaavat toimenpiteet.
4. Vain menot, jotka kuuluvat 1 kohdan mukaisesti tarkastuksen soveltamisalaan, lasketaan mukaan tarkastettujen menojen määrään laadittaessa liitteessä VI olevan A osan 9 kohdan ja liitteessä VII olevan A osan 9 kohdan taulukoiden mukaista ilmoitusta.
43 artikla
Otanta
1. Kullakin 12 kuukauden jaksolla tarkastettavien toimien otoksen on ensisijaisesti perustuttava 2, 3 ja 4 kohdassa vahvistettuun tilastolliseen satunnaisotantamenetelmään. Muita toimia voidaan valita täydentäväksi otokseksi 5 ja 6 kohdan mukaisesti.
2. Menetelmässä, jota käytetään otoksen valitsemiseksi ja tuloksiin perustuvien päätelmien tekemiseksi, on otettava huomioon kansainvälisesti hyväksytyt tarkastusstandardit, ja se on dokumentoitava. Tarkastusviranomaisen on menojen määrä, toimien lukumäärä ja laji sekä muut asiaan kuuluvat seikat huomioon ottaen määriteltävä asianmukainen tilastollinen otantamenetelmä, jota sovelletaan. Otosta koskevat tekniset parametrit on määriteltävä liitteen IV mukaisesti.
3. Kullakin 12 kuukauden jaksolla tarkastettava otos on valittava toimista, joita koskevat menot on toimintaohjelman osalta ilmoitettu komissiolle sitä vuotta edeltävän vuoden aikana, jona perusasetuksen 61 artiklan 1 kohdan e alakohdan i alakohdassa säädetty vuotuinen tarkastuskertomus toimitetaan komissiolle. Tarkastusviranomainen voi päättää koota ensimmäisten 12 kuukauden jakson osalta toimet, joiden menot on ilmoitettu komissiolle vuosina 2007 ja 2008, ryhmäksi, jonka perusteella se valitsee tarkastettavat toimet.
4. Tarkastusviranomaisen on tehtävä johtopäätöksensä niiden tarkastusten tulosten perusteella, jotka koskevat komissiolle 3 kohdassa tarkoitetulla jaksolla ilmoitettuja menoja, ja esitettävä ne komissiolle vuotuisessa tarkastuskertomuksessa. Toimintaohjelmissa, joiden osalta ennakoitu virheiden määrä on olennaisuustasoa korkeampi, tarkastusviranomaisen on arvioitava virheiden määrän suuruutta ja toteutettava tarvittavat toimenpiteet, joihin kuuluu vuotuisessa tarkastuskertomuksessa esitettävien suositusten antaminen.
5. Tarkastusviranomaisen on tarkasteltava säännöllisesti satunnaisotoksen kattavuutta ottaen erityisesti huomioon tarve saada riittävä varmuus toimintaohjelmaa osittain tai lopullisesti päätettäessä annettavia ilmoituksia koskevien tarkastusten oikeellisuudesta. Viranomaisen on ammatillisen arviointikykynsä pohjalta päätettävä, onko tarpeen tarkastaa täydentävä otos lisätoimia, jotta havaitut erityiset riskitekijät voitaisiin ottaa huomioon ja varmistaa ohjelman osalta erityyppisten toimien, tuensaajien, välittävien elinten ja toimintalinjojen riittävä kattavuus.
6. Tarkastusviranomaisen on tehtävä johtopäätöksensä täydentävän otoksen tarkastuksista saatujen tulosten perusteella ja esitettävä ne komissiolle vuotuisessa tarkastuskertomuksessa. Jos havaittujen sääntöjenvastaisuuksien määrä on suuri tai jos on havaittu järjestelmällisiä sääntöjenvastaisuuksia, tarkastusviranomaisen on arvioitava niiden merkitystä ja toteutettava tarvittavat toimenpiteet, joihin kuuluu vuotuisessa tarkastuskertomuksessa esitettävien suositusten antaminen. Täydentävän otoksen tarkastusten tulokset on analysoitava erillään satunnaisotoksen tarkastusten tuloksista. Erityisesti on huomattava, että täydentävässä otoksessa havaittuja sääntöjenvastaisuuksia ei oteta huomioon satunnaisotoksen virheiden määrää laskettaessa.
44 artikla
Tarkastusviranomaisen esittämät asiakirjat
1. Perusasetuksen 61 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettu tarkastusstrategia on laadittava tämän asetuksen liitteessä V esitetyn mallin mukaisesti. Sitä on päivitettävä ja tarkistettava vuosittain sekä tarvittaessa myös vuoden mittaan.
2. Perusasetuksen 61 artiklan 1 kohdan e alakohdan i alakohdassa tarkoitettujen vuotuisen tarkastuskertomuksen ja lausunnon on toimintaohjelmaa koskevan tarkastusstrategian mukaisesti perustuttava kyseisen asetuksen 61 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan mukaisesti tehtyihin järjestelmätarkastuksiin ja toimien tarkastuksiin, ja ne on laadittava tämän asetuksen liitteessä VI esitettyjen mallien mukaisesti.
3. Perusasetuksen 61 artiklan 1 kohdan f alakohdassa tarkoitetun päättämistä koskevan ilmoituksen on perustuttava kaikkiin tarkastusviranomaisen tarkastusstrategian mukaisesti tekemiin tai sen vastuulla tehtyihin tarkastuksiin. Päättämistä koskeva ilmoitus ja lopullinen tarkastuskertomus on laadittava tämän asetuksen liitteessä VII olevan mallin mukaisesti.
4. Jos tutkimuksen laajuuteen liittyy rajoitus tai jos havaittujen sääntöjenvastaisten menojen määrän perusteella perusasetuksen 61 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettuun vuotuiseen lausuntoon tai kyseisen asetuksen 61 artiklan 1 kohdan f alakohdassa tarkoitettuun päättämistä koskevaan ilmoitukseen ei ole mahdollista antaa varauksetonta lausuntoa, tarkastusviranomaisen on ilmoitettava syyt ja arvioitava ongelman laajuus ja sen taloudellinen vaikutus.
5. Toimintaohjelman osittaisen päättämisen yhteydessä tarkastusviranomaisen on laadittava perusasetuksen 85 artiklassa tarkoitetun menoilmoituksen kattamien maksujen laillisuutta ja sääntöjenmukaisuutta koskeva ilmoitus tämän asetuksen liitteessä VIII olevan mallin mukaisesti ja toimitettava se yhdessä perusasetuksen 61 artiklan 1 kohdan e alakohdan iii alakohdassa tarkoitetun lausunnon kanssa.
45 artikla
Asiakirjojen saatavuus
1. Perusasetuksen 87 artiklaa sovellettaessa hallintoviranomaisen on varmistettava, että menoihin ja tarkastuksiin liittyviä tositteita hallussaan pitävistä elimistä ja niiden sijainnista on saatavilla tietue, joka sisältää kaikki riittävää kirjausketjua varten tarvittavat asiakirjat.
2. Hallintoviranomaisen on varmistettava, että tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetut asiakirjat ovat saatavilla sellaisten henkilöiden ja elinten tekemää valvontaa varten ja että otteet tai kopiot niistä toimitetaan sellaisille henkilöille ja elimille, jotka ovat tähän valtuutettuja, mukaan lukien ainakin hallintoviranomaisen, todentamisviranomaisen, välittävien elinten ja tarkastusviranomaisen valtuutettu henkilökunta ja perusasetuksen 61 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut elimet sekä yhteisön valtuutetut virkamiehet ja heidän valtuutetut edustajansa.
3. Hallintoviranomaisen on säilytettävä arviointi- ja ilmoitustarkoituksiin tarvittavat tiedot, myös 40 artiklassa tarkoitetut tiedot, jotka liittyvät perusasetuksen 87 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin toimiin, koko siltä kaudelta, johon viitataan mainitun artiklan 1 kohdan a alakohdassa.
4. Perusasetuksen 87 artiklassa tarkoitetuiksi yleisesti hyväksytyiksi tietovälineiksi on katsottava ainakin seuraavat:
a)
valokopiot alkuperäisistä asiakirjoista;
b)
mikrofilmit alkuperäisistä asiakirjoista;
c)
sähköiset versiot alkuperäisistä asiakirjoista;
d)
yksinomaan sähköisessä muodossa olevat asiakirjat.
5. Kansallisten viranomaisten on määritettävä menettely, jolla yleisesti hyväksytyillä tietovälineillä säilytettyjen asiakirjojen varmistetaan vastaavan alkuperäisiä asiakirjoja, ja menettelyllä on varmistettava, että säilytetyt versiot vastaavat kansallisten lakien vaatimuksia ja että niihin voidaan luottaa tarkastuksia tehtäessä.
6. Jos asiakirjat ovat olemassa vain sähköisessä muodossa, käytettyjen tietokonejärjestelmien on täytettävä hyväksytyt turvallisuusvaatimukset, joilla varmistetaan, että säilytetyt asiakirjat vastaavat kansallisten lakien vaatimuksia ja että niihin voidaan luottaa tarkastuksia tehtäessä.
46 artikla
Todentamisviranomaisen toimittamat asiakirjat
1. Perusasetuksen 60 artiklan a alakohdassa tarkoitetut todennetut menoilmoitukset ja maksupyynnöt on laadittava tämän asetuksen liitteessä IX olevaa mallia noudattaen ja toimitettava komissiolle.
2. Todentamisviranomaisen on vuodesta 2008 alkaen toimitettava joka vuosi 31 päivään maaliskuuta mennessä komissiolle liitteessä X olevan mallin mukainen ilmoitus, jossa määritellään toimintaohjelman kunkin toimintalinjan osalta:
a)
määrät, jotka on palautettu edellisen vuoden aikana toimitetuista menoilmoituksista johonkin toimeen tarkoitetun julkisen rahoitusosuuden täysimääräisen tai osittaisen peruuttamisen johdosta;
b)
takaisinperityt määrät, jotka on vähennetty kyseisistä menoilmoituksista;
c)
ilmoitus edellisen vuoden joulukuun 31 päivänä takaisinperittävistä määristä, jotka on luokiteltu perintämääräyksen antamisvuoden mukaan.
3. Toimintaohjelman osittaista päättämistä varten todentamisviranomaisen on toimitettava komissiolle perusasetuksen 85 artiklassa tarkoitettu menoilmoitus tämän asetuksen liitteessä XI esitetyssä muodossa.
47 artikla
Hallinto- ja valvontajärjestelmien kuvaus
Perusasetuksen 71 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun toimintaohjelmaa koskevien hallinto- ja valvontajärjestelmien kuvauksen on sisällettävä kyseisen asetuksen 57 artiklassa tarkoitettuja seikkoja koskevat tiedot sekä tämän asetuksen 48 ja 49 artiklassa vahvistetut tiedot.
Tiedot on toimitettava tämän asetuksen liitteessä XII olevassa A osassa esitetyn mallin mukaisesti.
48 artikla
Hallintoviranomaista, todentamisviranomaista ja välittäviä elimiä koskevat tiedot
Jäsenvaltion on hallintoviranomaisen, todentamisviranomaisen ja kunkin välittävän elimen osalta toimitettava komissiolle seuraavat tiedot:
a)
kuvaus niille annetuista tehtävistä;
b)
niistä jokaisen organisaatiokaavio, kuvaus tehtävien jaosta niiden eri osastojen välillä tai sisällä sekä virkojen suuntaa-antava määrä;
c)
toimien valinta- ja hyväksyntämenettelyt;
d)
menettelyt, joilla tuensaajien korvaushakemukset otetaan vastaan, tarkastetaan ja todetaan päteviksi, ja erityisesti 39 artiklassa vahvistetut tarkastussäännöt ja -menettelyt, sekä menettelyt, joilla maksut tuensaajille hyväksytään, suoritetaan ja merkitään kirjanpitoon;
e)
menettelyt, joilla menoilmoitukset laaditaan, todennetaan ja toimitetaan komissiolle;
f)
viittaus c, d ja e alakohdassa tarkoitettujen menettelyjen osalta vahvistettaviin kirjallisiin menettelyihin;
g)
jäsenvaltion vahvistamat, toimintaohjelmaan sovellettavat tukikelpoisuussäännöt;
h)
edellä 40 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen toimia koskevan yksityiskohtaisen kirjanpitoaineiston ja täytäntöönpanoa koskevien tietojen säilyttämistä koskeva järjestelmä toimintaohjelmassa.
49 artikla
Tarkastusviranomaista ja perusasetuksen 61 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja elimiä koskevat tiedot
Jäsenvaltion on tarkastusviranomaisen ja perusasetuksen 61 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen elinten osalta toimitettava komissiolle seuraavat tiedot:
a)
kuvaus niiden tehtävistä ja niiden välisistä suhteista;
b)
tarkastusviranomaisen ja kaikkien toimintaohjelmaa koskevien tarkastusten toteuttamiseen osallistuvien elinten organisaatiokaavio, jossa kuvaillaan, miten niiden riippumattomuus on varmistettu, sekä ilmoitetaan myönnettyjen virkojen suuntaa-antava määrä ja vaadittava pätevyys tai kokemus;
c)
tarkastuskertomusten suositusten ja korjaavien toimenpiteiden täytäntöönpanon seurantamenettelyt;
d)
tarvittaessa menettelyt, joilla tarkastusviranomainen valvoo toimintaohjelmaa koskevien tarkastusten tekemiseen osallistuvien elinten työtä;
e)
menettelyt vuotuisen tarkastuskertomuksen ja päättämistä koskevan ilmoituksen laatimiseksi.
50 artikla
Hallinto- ja valvontajärjestelmien arviointi
1. Perusasetuksen 71 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun kertomuksen on perustuttava järjestelmien kuvauksen, järjestelmiä käsittelevien asiaan liittyvien asiakirjojen, kirjanpitoaineiston ja toimien täytäntöönpanoa koskevien tietojen säilyttämisjärjestelmän tarkasteluun sekä tarkastusviranomaisen tai muun raportoinnista vastaavan elimen tärkeänä pitämien merkittävimpien elinten henkilökunnan haastatteluihin, joilla täydennetään, selvennetään tai tarkistetaan tietoja.
2. Perusasetuksen 71 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu järjestelmien sääntöjenmukaisuutta koskeva lausunto on laadittava tämän asetuksen liitteessä XII olevassa B osassa esitetyn mallin mukaisesti.
3. Jos asianomainen hallinto- ja valvontajärjestelmä vastaa olennaisilta osiltaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 (22) mukaisesti hyväksytyn tuen osalta voimassa olevaa hallinto- ja valvontajärjestelmää, kansallisten ja yhteisön tarkastajien mainitun järjestelmän osalta toteuttamien tarkastusten tulokset voidaan ottaa huomioon perusasetuksen 71 artiklan 2 kohdan mukaisen kertomuksen ja lausunnon laatimista varten.
2 JAKSO
2 artiklassa tarkoitettujen toimintaohjelmien valvontaa koskevat poikkeukset
51 artikla
Yleiset poikkeukset
1. Tarkastusviranomaisen ei tämän asetuksen 2 artiklassa tarkoitettujen toimintaohjelmien osalta edellytetä esittävän komissiolle perusasetuksen 61 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädettyä tarkastusstrategiaa.
2. Jos perusasetuksen 71 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu järjestelmän sääntöjenmukaisuutta koskeva lausunto on tämän asetuksen 2 artiklassa tarkoitettujen toimintaohjelmien osalta varaukseton tai jos varaukset on peruttu korjaavien toimenpiteiden toteuttamisen vuoksi, komissio voi päättää:
a)
että se voi luottaa järjestelmien tehokkaan toiminnan osalta pääasiallisesti perusasetuksen 61 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuun lausuntoon;
b)
että se suorittaa omia paikan päällä tehtäviä tarkastuksia vain, jos on sellaisiin järjestelmän puutteisiin viittaavaa näyttöä, jotka vaikuttavat komissiolle todennettuihin menoihin sellaisena vuonna, josta on toimitettu perusasetuksen 61 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohdan mukainen lausunto, joka ei sisällä kyseisiä puutteita koskevia varauksia.
3. Jos komissio tekee tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetun päätöksen, se ilmoittaa siitä kyseiselle jäsenvaltiolle.
Jos on olemassa puutteisiin viittaavaa näyttöä, komissio voi vaatia kyseistä jäsenvaltiota tekemään tarkastuksia perusasetuksen 72 artiklan 3 kohdan mukaisesti tai se voi tehdä omia tarkastuksiaan mainitun asetuksen 72 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
52 artikla
Elinten ja menettelyjen perustaminen kansallisen lainsäädännön mukaisesti
1. Edellä 51 artiklassa säädettyjen yleisten poikkeusten lisäksi jäsenvaltio voi 2 artiklassa tarkoitettujen toimintaohjelmien osalta käyttää myös mahdollisuutta perustaa kansallisten sääntöjen mukaisesti elimet ja menettelyt seuraavien tehtävien toteuttamiseksi:
a)
hallintoviranomaisen tehtävät, jotka koskevat yhteisrahoitettujen tuotteiden ja palvelujen sekä perusasetuksen 59 artiklan b alakohdan mukaisesti ilmoitettujen menojen tarkastamista;
b)
perusasetuksen 60 artiklan mukaiset todentamisviranomaisten tehtävät;
c)
perusasetuksen 61 artiklan mukaiset tarkastusviranomaisen tehtävät.
2. Jos jäsenvaltio käyttää tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettua mahdollisuutta, sen ei tarvitse nimetä perusasetuksen 58 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa säädettyjä todentamisviranomaista ja tarkastusviranomaista.
3. Jos jäsenvaltio käyttää tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettua mahdollisuutta, perusasetuksen 71 artiklan säännöksiä on sovellettava soveltuvin osin.
53 artikla
Kansallisen lainsäädännön mukaisesti perustettuja elimiä ja menettelyjä koskevat erityissäännökset
1. Tätä artiklaa sovelletaan toimintaohjelmiin, joiden suhteen jäsenvaltio on käyttänyt tämän asetuksen 52 artiklan 1 kohdassa säädettyä mahdollisuutta.
2. Edellä 52 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen kansallisten elinten on suoritettava 39 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut tarkastukset.
3. Perusasetuksen 61 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut toimien tarkastukset on toteutettava kansallisia menettelyjä noudattaen. Tämän asetuksen 42 ja 43 artiklaa ei sovelleta.
4. Edellä 52 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen kansallisten elinten esittämien asiakirjojen laadintaan on sovellettava soveltuvin osin 44 artiklan 2-5 kohtaa.
Vuotuinen tarkastuskertomus ja vuotuinen lausunto on laadittava noudattaen tarvittaessa liitteessä VI esitettyjä malleja.
5. Edellä 52 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen kansallisten elinten on täytettävä 46 artiklan 2 kohdassa säädetyt velvoitteet.
Menoilmoitus on laadittava noudattaen liitteissä IX ja XI olevia malleja.
6. Edellä 47, 48 ja 49 artiklassa tarkoitetussa hallinto- ja valvontajärjestelmien kuvauksessa annettavien tietojen on tapauksen mukaan sisällettävä 52 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kansallisia elimiä koskevat tiedot.
VIII LUKU
SÄÄNTÖJENVASTAISUUDET
54 artikla
Määritelmät
Tässä luvussa tarkoitetaan:
a)
’taloudellisella toimijalla’ kaikkia kalatalousrahastosta myönnettävän tuen täytäntöönpanoon osallistuvia luonnollisia henkilöitä, oikeushenkilöitä tai muita yksikköjä, lukuun ottamatta jäsenvaltioita niiden käyttäessä julkista valtaa;
b)
’ensimmäisellä hallinnollisella tai oikeudellisella päätelmällä’ toimivaltaisen hallinnollisen tai oikeudellisen viranomaisen ensimmäistä kirjallista arviointia, jonka perusteella konkreettisten tietojen avulla todetaan sääntöjenvastaisuus, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mahdollisuutta tarkistaa tai kumota tämä toteama hallinnollisessa tai oikeudellisessa menettelyssä;
c)
’petosepäilyllä’ sääntöjenvastaisuutta, jonka johdosta kansallisella tasolla aloitetaan hallinnollinen tai oikeudellinen menettely sen selvittämiseksi, onko sääntöjenvastaisuus tahallinen ja erityisesti, onko se Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta tehdyn yleissopimuksen (23) 1 artiklan 1 kohdan a alakohdassa määritelty petos;
d)
’konkurssilla’ neuvoston asetuksen (EY) N:o 1346/2000 (24) 2 artiklan a alakohdassa määriteltyjä maksukyvyttömyysmenettelyjä.
55 artikla
Alkuvaiheen ilmoitukset - poikkeukset
1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa kunkin vuosineljänneksen päättymisestä kaikista sääntöjenvastaisuuksista, joista on tehty ensimmäinen hallinnollinen tai oikeudellinen havainto, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perusasetuksen 70 artiklan mukaisia velvollisuuksia.
Jäsenvaltioiden on kyseisessä ilmoituksessa annettava kaikissa tapauksissa yksityiskohtaiset tiedot seuraavista seikoista:
a)
kalatalousrahasto, tavoite, toimintaohjelma, toimintalinja ja toimi sekä yhteinen tunnistuskoodi (CCI-numero);
b)
säännös, jota on rikottu;
c)
mahdolliseen sääntöjenvastaisuuteen viitanneen ensimmäisen tiedon päivämäärä ja lähde;
d)
teko, jolla sääntöjenvastaisuuteen on syyllistytty;
e)
tarvittaessa tieto siitä, aiheuttaako tapaus petosepäilyn;
f)
tapa, jolla sääntöjenvastaisuus havaittiin;
g)
tarvittaessa asiaan liittyvät jäsenvaltiot ja kolmannet maat;
h)
kausi tai hetki, jona sääntöjenvastaisuus tapahtui;
i)
sääntöjenvastaisuutta koskevan virallisen kertomuksen laatineet kansalliset viranomaiset tai elimet sekä hallinnollisesta tai oikeudellisesta seurannasta vastaavat viranomaiset;
j)
sääntöjenvastaisuutta koskevan ensimmäisen hallinnollisen tai oikeudellisen havainnon päivämäärä;
k)
asianomaisten luonnollisten ja oikeushenkilöiden tai muiden asiaan liittyvien yksikköjen tunnistetiedot, lukuun ottamatta tapauksia, joissa näillä tiedoilla ei ole merkitystä sääntöjenvastaisuuksien ehkäisyssä kyseisen sääntöjenvastaisuuden luonteesta johtuvista syistä;
l)
kokonaisbudjetti ja toimelle myönnetty julkinen tuki sekä sen yhteisrahoituksen jakautuminen yhteisön ja kansallisen rahoitusosuuden kesken;
m)
julkisen rahoitusosuuden määrä, johon sääntöjenvastaisuus liittyy, sekä vastaava yhteisön rahoitusosuus, joka on vaarantunut;
n)
jos k alakohdassa määritellyille henkilöille tai muille yksiköille ei ole maksettu julkista tukea, määrät, jotka olisi maksettu aiheetta, jos sääntöjenvastaisuutta ei olisi havaittu;
o)
maksujen keskeyttäminen tarvittaessa sekä perintämahdollisuudet;
p)
sääntöjenvastaisten menojen luonne.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, seuraavia tapauksia ei tarvitse ilmoittaa:
a)
tapaukset, joissa sääntöjenvastaisuus johtuu ainoastaan siitä, ettei yhteisrahoitettuun toimintaohjelmaan kuuluvaa toimea ole toteutettu osittain tai kokonaan tuensaajan konkurssin vuoksi;
b)
tapaukset, jotka tuensaaja on tuonut vapaaehtoisesti hallintoviranomaisen tai todentamisviranomaisen tietoon, ennen kuin kumpikaan niistä on sitä havainnut, riippumatta siitä, tapahtuiko tämä ennen julkisen tuen maksamista vai sen jälkeen;
c)
tapaukset, jotka hallintoviranomainen tai todentamisviranomainen havaitsee ja korjaa ennen kuin tuensaajalle maksetaan kertaakaan julkista tukea ja ennen kuin kyseiset menot sisällytetään komissiolle toimitettuun menoilmoitukseen.
Kuitenkin konkurssia edeltävistä sääntöjenvastaisuuksista ja tapauksista, joihin liittyy petosepäily, on ilmoitettava.
3. Jos jotkin 1 kohdassa tarkoitetuista tiedoista ja erityisesti tiedot, jotka koskevat tekoja, joilla sääntöjenvastaisuuteen on syyllistytty, ja tapaa, jolla se havaittiin, eivät ole saatavissa, jäsenvaltioiden on mahdollisuuksien mukaan annettava puuttuvat tiedot samalla kun ne toimittavat seuraavia sääntöjenvastaisuuksia koskevia neljännesvuosikertomuksia komissiolle.
4. Jos kansallisissa säännöksissä säädetään tutkimusten luottamuksellisuudesta, tietojen ilmoittaminen edellyttää toimivaltaisen tuomioistuimen antamaa lupaa.
5. Jos jäsenvaltiolla ei ole 1 kohdan mukaisesti ilmoitettavanaan sääntöjenvastaisuuksia, sen on ilmoitettava asiasta komissiolle kyseisessä kohdassa säädetyssä määräajassa.
56 artikla
Kiireelliset tapaukset
Kunkin jäsenvaltion on ilmoitettava välittömästi komissiolle ja tarvittaessa muille jäsenvaltioille, joita asia koskee, kaikista havaituista tai oletettavasti tapahtuneista sääntöjenvastaisuuksista, jos vaarana on:
a)
että niillä on pian maan alueen ulkopuolelle kohdistuvia vaikutuksia;
tai
b)
että ne näyttävät perustuvan uudenlaiseen väärinkäytökseen.
57 artikla
Seurannasta ja perimättä jättämisestä ilmoittaminen
1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa kunkin vuosineljänneksen päättymisestä mihin tahansa aikaisempaan, 55 artiklan mukaisesti tehtyyn ilmoitukseen liittyvistä menettelyistä, jotka on pantu vireille kaikkien aikaisemmin ilmoitettujen sääntöjenvastaisuuksien vuoksi, sekä niistä aiheutuneista merkittävistä muutoksista.
Tämän ilmoituksen on sisällettävä ainakin seuraavaa:
a)
takaisinperityt tai todennäköisesti takaisinperittävät määrät;
b)
kaikki jäsenvaltioiden toteuttamat väliaikaiset toimenpiteet aiheettomasti maksettujen summien takaisinperinnän turvaamiseksi;
c)
hallinnolliset ja oikeudelliset menettelyt, jotka on aloitettu aiheettomasti maksettujen summien takaisinperimiseksi ja seuraamusten määräämiseksi;
d)
perintämenettelyistä luopumisen syyt;
e)
tieto rikosoikeudellisesta syytteeseenpanosta luopumisesta.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle hallinnollisista tai oikeudellisista päätöksistä tai niiden tärkeimmistä kohdista, jotka koskevat tällaisten menettelyjen päättämistä, ja niiden on erityisesti ilmoitettava, antavatko havainnot aihetta epäillä petosta. Jäsenvaltioiden on d alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa ilmoitettava asiasta mahdollisuuksien mukaan komissiolle ennen päätöksen tekemistä.
2. Jos jäsenvaltio katsoo, ettei summaa saada perittyä takaisin tai ettei sitä todennäköisesti saada perittyä takaisin, sen on ilmoitettava komissiolle erityiskertomuksessa perimättömästä määrästä sekä perusasetuksen 70 artiklan 2 kohdan mukaista menetetyn määrän korvaamista koskevaan päätökseen liittyvistä olennaisista seikoista.
Näiden tietojen on oltava riittävän yksityiskohtaisia, jotta komissio voisi asianomaisen jäsenvaltion viranomaisia kuultuaan tehdä mainitun päätöksen mahdollisimman nopeasti.
Tietoihin on sisällyttävä ainakin seuraavat seikat:
a)
jäljennös myöntämistä koskevasta päätöksestä;
b)
tuensaajalle viimeksi suoritetun maksun päivämäärä;
c)
jäljennös perintämääräyksestä;
d)
jäljennös tuensaajan maksukyvyttömyyden osoittavasta asiakirjasta, kun kyse on 55 artiklan 2 kohdan mukaisesti ilmoitettavista konkursseista;
e)
jäsenvaltioiden toteuttamia, asianomaisen määrän takaisinperimiseen tähtääviä toimenpiteitä koskeva yleiskuvaus, josta ilmenee toimenpiteiden päivämäärät.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa komissio voi nimenomaisesti pyytää jäsenvaltiota jatkamaan takaisinperintämenettelyä.
58 artikla
Sähköinen toimittaminen
Edellä 55 ja 56 artiklassa ja 57 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot on mahdollisuuksien mukaan toimitettava sähköisesti komission tähän tarkoitukseen tarjoaman suojatun yhteyden välityksellä.
59 artikla
Oikeudenkäyntikulujen korvaaminen
Jos jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset päättävät komission nimenomaisesta pyynnöstä käynnistää tai jatkaa oikeudellisia menettelyjä aiheettomasti maksettujen määrien perimiseksi takaisin, komissio voi sitoutua korvaamaan jäsenvaltiolle kokonaan tai osittain oikeudenkäyntikustannukset ja menettelyistä suoraan aiheutuvat kustannukset todisteasiakirjojen esittämistä vastaan, vaikka menettelyt eivät tuottaisikaan tulosta.
60 artikla
Yhteydenpito jäsenvaltioiden kanssa
1. Komissio pitää asianmukaisella tavalla yhteyttä jäsenvaltioihin, joita asia koskee, 55 artiklassa tarkoitetuista sääntöjenvastaisuuksista, 57 artiklassa tarkoitetuista menettelyistä ja erityisesti perintämahdollisuuksista toimitettujen tietojen täydentämistä varten.
2. Komissio antaa 1 kohdassa tarkoitetun yhteydenpidon lisäksi tiedon jäsenvaltioille, jos sääntöjenvastaisuuden luonne antaa aiheen epäillä, että samoja tai samankaltaisia keinoja saatettaisiin käyttää muissa jäsenvaltioissa.
3. Komissio järjestää yhteisötasolla asianomaisten jäsenvaltioiden edustajille tiedotuskokouksia tarkastellakseen näiden kanssa 55, 56 ja 57 artiklan sekä tämän artiklan 1 kohdan perusteella saatuja tietoja. Tarkasteluissa keskitytään siihen, mitä sääntöjenvastaisuuksiin, ennalta ehkäiseviin toimenpiteisiin ja oikeudellisiin menettelyihin liittyvistä tiedoista voidaan oppia.
4. Jäsenvaltion tai komission pyynnöstä jäsenvaltiot ja komissio kuulevat toisiaan kuroakseen umpeen kaikki yhteisön etujen kannalta haitalliset lainsäädännön aukot, joita ilmenee voimassa olevia säädöksiä täytäntöön pantaessa.
61 artikla
Tietojen käyttö
Komissio voi riskianalyysejä tehdäkseen käyttää kaikkia tietoja, jotka ovat luonteeltaan yleisiä tai toimeen liittyviä ja joita jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet sille tämän asetuksen mukaisesti, ja saamiensa tietojen perusteella se voi laatia kertomuksia ja kehittää varhaisvaroitusjärjestelmiä, joilla pyritään tunnistamaan riskejä tehokkaammin.
62 artikla
Tietojen antaminen komiteoille
Komissio antaa jäsenvaltioille komission päätöksellä 94/140/EY (25) perustetussa petollisen menettelyn torjunnan yhteensovittamista käsittelevässä neuvoa-antavassa komiteassa säännöllisesti tietoja havaittuihin sääntöjenvastaisuuksiin liittyvien määrien suuruusluokasta ja eri luokkiin kuuluvista sääntöjenvastaisuuksista, jotka eritellään tyypeittäin ja numeroittain. Myös perusasetuksen 101 artiklassa tarkoitetulle komitealle tiedotetaan asiasta.
63 artikla
Ilmoitusrajan alapuolelle jäävät sääntöjenvastaisuudet
1. Jos sääntöjenvastaisuudet liittyvät alle 10 000 euron määriin, jotka maksetaan Euroopan yhteisöjen yleisestä talousarviosta, jäsenvaltiot eivät toimita komissiolle 55 ja 57 artiklassa säädettyjä tietoja, ellei komissio sitä nimenomaisesti pyydä.
Perusasetuksen 60 artiklan f alakohdan mukaisesti jäsenvaltioiden on kuitenkin pidettävä kirjaa tämän rajan alapuolelle jäävistä määristä, jotka voidaan periä takaisin, sekä määristä, jotka on peritty takaisin tai palautettu johonkin toimeen tarkoitetun rahoitusosuuden peruuttamisen johdosta, ja maksettava takaisin perityt määrät Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon.
Jäsenvaltio ja yhteisö jakavat kyseiseen toimeen sovellettavien yhteisrahoitusosuuksien mukaisesti mahdolliset tappiot, joita aiheutuu ilmoitusrajan alapuolelle jäävistä summista, joita ei saada perittyä takaisin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perusasetuksen 70 artiklan 1 kohdan b alakohdasta suoraan johtuvia velvollisuuksia. Tämän asetuksen 57 artiklan 2 kohdassa vahvistettua menettelyä ei sovelleta, ellei komissio toisin päätä.
Tämän kohdan kolmannen alakohdan säännöksiä sovelletaan myös konkurssitapauksiin, jotka on vapautettu 55 artiklan 1 kohdassa säädetystä ilmoitusvelvollisuudesta.
2. Jäsenvaltioiden, jotka eivät ole ottaneet käyttöön euroa valuuttanaan sääntöjenvastaisuuden toteamispäivään mennessä, on perusasetuksen 95 artiklan mukaisesti muunnettava kansallisena valuuttana maksettujen menojen määrät euroiksi. Jos menoja ei ole merkitty todentamisviranomaisen kirjanpitoon, on käytettävä viimeisintä komission sähköisesti julkaisemaa kirjanpitokurssia.
IX LUKU
SÄHKÖINEN TIEDONVAIHTO
64 artikla
Tiedonvaihtoon tarkoitettu atk-järjestelmä
Perusasetuksen 65 ja 75 artiklaa sovellettaessa otetaan käyttöön tiedonvaihtoon tarkoitettu atk-järjestelmä, joka toimii kaikkien toimintaohjelmaa koskevien tietojen vaihdon välineenä.
Kunkin jäsenvaltion ja komission välinen tiedonvaihto on hoidettava käyttämällä tätä komission käyttöön ottamaa atk-järjestelmää, joka mahdollistaa turvallisen tietojenvaihdon komission ja kunkin jäsenvaltion välillä.
Jäsenvaltioiden on osallistuttava tiedonvaihtoon tarkoitetun atk-järjestelmän edelleen kehittämiseen.
65 artikla
Tiedonvaihtoon tarkoitetun atk-järjestelmän sisältö
1. Tiedonvaihtoon tarkoitettu atk-järjestelmä sisältää komission ja jäsenvaltioiden yhteiseen etuun liittyviä tietoja ja ainakin seuraavat, maksujen suorittamisen kannalta tarpeelliset tiedot:
a)
liitteessä I olevassa B osassa esitetyn mallin mukainen toimintaohjelmien rahoitussuunnitelma;
b)
liitteessä IX esitetyn mallin mukaiset menoilmoitukset ja maksupyynnöt;
c)
liitteessä X esitetyn mallin mukainen vuosittainen ilmoitus palautetuista, takaisinperityistä sekä takaisinperittävistä määristä;
d)
liitteessä XIII esitetyn mallin mukaiset vuotuiset maksupyyntöjä koskevat ennusteet;
e)
liitteessä XIV olevassa 3.3 kohdassa esitetyn mallin mukainen täytäntöönpanoa koskevien vuosikertomusten ja loppukertomusten rahoitusta koskeva osio.
2. Tiedonvaihtoon tarkoitetun atk-järjestelmän on 1 kohdan tietojen lisäksi sisällettävä vähintään seuraavat toiminnan seurannan mahdollistavat yhteiseen etuun liittyvät asiakirjat ja tiedot:
a)
perusasetuksen 15 artiklassa tarkoitettu kansallinen strategiasuunnitelma;
b)
liitteessä I olevassa A osassa esitetyn mallin mukainen toimintaohjelma, mukaan lukien siihen mahdollisesti tehdyt tarkistukset;
c)
kalatalousrahaston rahoitusosuutta koskeva komission päätös;
d)
liitteessä XIV esitetyn mallin mukaiset täytäntöönpanoa koskevat vuosikertomukset ja loppukertomukset;
e)
liitteessä V esitetyn mallin mukainen tarkastusstrategia;
f)
liitteessä XII olevassa A osassa esitetyn mallin mukainen hallinto- ja valvontajärjestelmien kuvaus;
g)
liitteissä VI, VII, VIII ja liitteessä XII olevassa B osassa esitettyjen mallien mukaiset tarkastuksista laadittavat kertomukset ja lausunnot sekä komission ja kunkin jäsenvaltion välinen kirjeenvaihto;
h)
liitteessä XI esitetyn mallin mukaiset osittaista päättämistä koskevat menoilmoitukset;
i)
liitteessä X esitetyn mallin mukainen vuosittainen ilmoitus palautetuista, takaisinperityistä sekä takaisinperittävistä määristä.
3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut tiedot on tapauksen mukaan toimitettava liitteissä ilmoitetussa muodossa.
66 artikla
Tiedonvaihtoon tarkoitetun atk-järjestelmän toiminta
1. Komission ja viranomaisten, jotka jäsenvaltio on nimittänyt perusasetuksen mukaisesti, samoin kuin elinten, joille kyseinen tehtävä on siirretty, on vietävä tiedonvaihtoon tarkoitettuun atk-järjestelmään vaaditussa muodossa asiakirjat, joista ne vastaavat, ja niihin tehdyt päivitykset.
2. Jäsenvaltioiden on koottava keskitetysti ja toimitettava komissiolle tiedonvaihtoon tarkoitetun atk-järjestelmän käyttöoikeuksia koskevat pyynnöt.
3. Tiedonvaihdoissa ja maksuissa on käytettävä direktiivin 1999/93/EY 2 artiklan 1 kohdassa määritettyä sähköistä allekirjoitusta. Jäsenvaltiot ja komissio tunnustavat tiedonvaihtoon tarkoitetussa atk-järjestelmässä käytetyn sähköisen allekirjoituksen oikeudellisen vaikutuksen ja hyväksyttävyyden todisteeksi oikeudellisissa menettelyissä.
4. Atk-järjestelmän kehittämiskustannukset rahoitetaan perusasetuksen 46 artiklan 1 kohdan mukaisesti Euroopan yhteisöjen yleisestä talousarviosta. Kustannukset, joita aiheutuu tiedonvaihtoon tarkoitetun yhteisen atk-järjestelmän sekä kansallisten, alueellisten ja paikallisten tietokonejärjestelmien välisestä liitännästä, sekä kustannukset, joita aiheutuu kansallisten, alueellisten ja paikallisten järjestelmien muuttamisesta perusasetuksen vaatimusten mukaisiksi, ovat kyseisen asetuksen 46 artiklan 2 kohdan nojalla tukikelpoisia.
67 artikla
Tietojen toimittaminen tiedonvaihtoon tarkoitetun atk-järjestelmän välityksellä
1. Jäsenvaltioiden ja komission täytyy voida päästä tiedonvaihtoon tarkoitettuun atk-järjestelmään joko suoraan tai sellaisesta käyttöliittymästä, joka mahdollistaa tietojen tallennuksen ja automaattisen synkronoinnin kansallisten, alueellisten ja paikallisten hallinnollisten atk-järjestelmien kanssa.
2. Päiväksi, jolloin asiakirjat on toimitettu komissiolle, katsotaan se päivä, jona jäsenvaltio siirtää asiakirjat tiedonvaihtoon tarkoitettuun atk-järjestelmään.
3. Ylivoimaisen esteen sattuessa ja erityisesti tiedonvaihtoon tarkoitetun atk-järjestelmän toiminnan häiriintyessä tai pysyvän yhteyden puuttuessa kyseessä oleva jäsenvaltio voi toimittaa perusasetuksessa vaaditut asiakirjat komissiolle tulosteena käyttäen tämän asetuksen liitteissä I ja V-XIV esitettyjä malleja. Kun ylivoimainen este poistuu, jäsenvaltion on viipymättä tallennettava vastaavat asiakirjat tiedonvaihtoon tarkoitettuun atk-järjestelmään. Poiketen siitä, mitä 2 kohdassa säädetään, toimittamispäivänä pidetään tulosteiden muodossa olevien asiakirjojen toimittamispäivämäärää.
X LUKU
HENKILÖTIEDOT
68 artikla
Henkilötietojen suojaaminen
1. Jäsenvaltioiden ja komission on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet, joilla estetään 40 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen, komission tarkastustensa yhteydessä keräämien tietojen ja VIII luvussa tarkoitettujen tietojen luvaton paljastaminen tai saaminen käyttöön.
2. Komissio saa käyttää tämän asetuksen 40 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja tietoja sekä tarkastusten yhteydessä keräämiään tietoja yksinomaan perusasetuksen 72 artiklassa säädettyjen velvollisuuksiensa hoitamiseen.
Euroopan tilintarkastustuomioistuimella ja Euroopan petostentorjuntavirastolla on oikeus saada nämä tiedot käyttöönsä.
3. Tämän asetuksen VIII luvussa tarkoitettuja tietoja ei saa lähettää muille kuin sellaisille henkilöille, jotka työskentelevät jäsenvaltioissa tai yhteisön toimielimissä ja joiden työtehtävät edellyttävät näiden tietojen saamista käyttöön, paitsi jos tällaisia tietoja antava jäsenvaltio on antanut siihen nimenomaisesti luvan.
4. Edellä 31 artiklan toisen kohdan d alakohdassa tarkoitettuihin tietoihin kuuluvia henkilötietoja saa käyttää vain mainitussa artiklassa täsmennettyyn tarkoitukseen.
XI LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
69 artikla
Kumoaminen
Kumotaan asetukset (EY) N:o 2722/2000, (EY) N:o 908/2000 ja (EY) N:o 366/2001. Viittauksia kumottuihin asetuksiin pidetään viittauksina tähän asetukseen.
Kumottujen asetusten säännöksiä sovelletaan edelleenkin asetuksen (EY) N:o 2792/1999 nojalla hyväksyttyyn tukeen.
70 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 26 päivänä maaliskuuta 2007.