KOMISSION PÄÄTÖS,
tehty 5 päivänä huhtikuuta 2005,
vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY liitteen III 2 kohdan b alakohdan ja 9 artiklan mukaista poikkeusta koskevasta pyynnöstä
(tiedoksiannettu numerolla K(2005) 1032)
(Ainoastaan tanskankielinen teksti on todistusvoimainen)
(2005/294/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta 12 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY (1) ja erityisesti sen liitteen III 2 kohdan b alakohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Jos jäsenvaltio aikoo sallia direktiivin 91/676/ETY liitteen III 2 kohdassa ja 2 kohdan a alakohdassa mainituista määristä poikkeavan karjanlantamäärän käytön hehtaaria kohti tiettynä vuonna, kyseinen määrä on asetettava sellaiseksi, ettei se vaaranna direktiivin 91/676/ETY 1 artiklassa määriteltyjen tavoitteiden saavuttamista ja määrä on voitava perustella puolueettomin perustein, kuten esimerkiksi nyt käsillä olevassa tapauksessa pitkillä kasvukausilla ja suuria typpimääriä kuluttavilla kasvustoilla.
(2)
Komissio teki 18 päivänä marraskuuta 2002 päätöksen 2002/915/EY (2) neuvoston direktiivin 91/676/ETY liitteen III 2 kohdan b alakohdan ja 9 artiklan mukaista poikkeusta koskevasta pyynnöstä. Poikkeusta sovellettiin Tanskan vuosiksi 1999-2003 vahvistaman toimintaohjelman yhteydessä ja se oli voimassa 1 päivään elokuuta 2004 saakka. Poikkeus mahdollisti karjanlannan käytön määrinä, jotka vastaavat 230 kg:aa typpeä hehtaaria kohti vuodessa tietyillä karjatiloilla.
(3)
Tanska pyysi 8 päivänä tammikuuta 2004 poikkeuksen voimassaoloajan pidentämistä. Pyyntöä täydennettiin teknisillä asiakirjoilla 2 päivänä helmikuuta 2004, 2 päivänä huhtikuuta 2004, 23 päivänä huhtikuuta 2004, 14 päivänä kesäkuuta 2004, 2 päivänä elokuuta 2004, 14 päivänä syyskuuta 2004 ja 4 päivänä lokakuuta 2004.
(4)
Lainsäädännön, jolla direktiivi 91/676/ETY saatetaan osaksi Tanskan kansallista oikeusjärjestystä, voidaan katsoa olevan direktiivin mukainen ja lainsäädäntöä sovelletaan myös ilmoitettuun poikkeukseen.
(5)
Joulukuussa 2003 Tanska sai valmiiksi vesiympäristöä koskevan toisen toimintaohjelmansa arvioinnin, jonka mukaan kaudelle 1985-2003 asetettu nitraatin huuhtoutumisen 48 prosentin vähennystavoite saavutettiin.
(6)
Vuodet 2005-2015 kattavasta vesiympäristöä koskevasta kolmannesta toimintaohjelmasta Tanskan parlamentissa saavutetussa yhteisymmärryksessä asetetaan kaudelle 2005-2015 nitraatin huuhtoutumisen 13 prosentin lisävähennystavoite ja fosfaattiylijäämille 50 prosentin vähennystavoite.
(7)
Direktiivin 91/676/ETY 5 artiklan mukaisesti Tanska on laatinut toimintaohjelmia, joilla varmistetaan pääsy direktiivissä asetettuun tavoitteeseen, jonka mukaan pohjavedessä saa olla nitraatteja enintään 50 mg/l.
(8)
Seurannasta ja valvonnasta saatujen tietojen mukaan komission päätöksellä 2002/915/EY myönnetyn poikkeuksen piiriin kuului kaudella 2002-2003 Tanskassa 1 845 karjatilaa (4 prosenttia kaikista karjatiloista), 213 617 kotieläinyksikköä (11 prosenttia kaikista kotieläinyksiköistä) ja 123 068 hehtaaria (5 prosenttia kokonaismäärästä).
(9)
Vertailualueiksi valituilla maatalousalueiden valuma-alueilla sijaitsevilla hiekka- ja savimailla tehdyt tutkimukset ja ravinneanalyysit osoittavat, että kaudella 1990-2003 huuhtoutuneen nitraatin määrä on vähentynyt savimailla 42 prosentilla ja hiekkamailla 52 prosentilla. Vähennyksiä koskevat tiedot on vahvistettu kauteen 2002/2003 saakka.
(10)
Analyysien mukaan juuristovyöhykkeestä poistuvan veden nitraattipitoisuudet pienenevät ja lähestyvät arvoa 50 mg/l vuotuisen vähennyksen ollessa savimailla 3,1 mg/l ja hiekkamailla 6,1 mg/l. Kaudella 1990-2003 maatalousalueiden valuma-alueiden vesivirtojen nitraattipitoisuudet pienenivät 29 prosentilla. Vuonna 2003 ylemmän pohjavesikerroksen keskimääräinen nitraattipitoisuus oli sekä hiekka- että savimailla alle 50 mg/l.
(11)
Tutkittuaan Tanskan pyynnön ja varsinkin otettuaan huomioon päätöksellä 2002/915/EY myönnetystä poikkeuksesta saadut kokemukset komissio katsoo, että Tanskan kaavailema karjanlannan käytön määrä - joka vastaa 230 kg:aa typpeä hehtaaria kohti vuodessa - ei estä direktiivin 91/676/ETY tavoitteiden saavuttamista, kunhan noudatetaan tiettyjä tiukkoja ehtoja.
(12)
Tätä päätöstä sovelletaan Tanskan vuosiksi 2004-2007 vahvistaman toimintaohjelman yhteydessä.
(13)
Päätöksen 2002/915/EY soveltamiskausi päättyi 1 päivänä elokuuta 2004. Mainitusta päätöksestä saatujen kokemusten perusteella ja jotta asianomaiset karjankasvattajat voisivat hyödyntää poikkeusta keskeytyksettä, tätä päätöstä olisi sovellettava 2 päivästä elokuuta 2004 lähtien.
(14)
Tämä päätös on direktiivin 91/676/ETY 9 artiklalla perustetun nitraattikomitean lausunnon mukainen,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Tanskan 8 päivänä tammikuuta 2004 päivätyssä kirjeessä esittämä pyyntö direktiivin 91/676/ETY liitteen III 2 kohdan b alakohdan mukaisen poikkeuksen sallimisesta hyväksytään jäljempänä vahvistetuin edellytyksin.
2 artikla
Määritelmät
Tässä päätöksessä tarkoitetaan
a)
’karjatiloilla’ tiloja, joilla on enemmän kuin kolme kotieläinyksikköä, joista vähintään kaksi kolmasosaa on nautakarjaa;
b)
’nurmella’ pitkä- tai lyhytikäistä nurmea (lyhytikäisen nurmen kesto on yleensä vähemmän kuin neljä vuotta);
c)
’viljelykasveilla, joiden aluskasvina käytetään nurmikasveja’ säilörehuviljaa, säilörehumaissia ja/tai kevätohraa, joiden aluskasviksi kylvetään ennen (maissi) tai jälkeen sadonkorjuun kerääjäkasvina toimivia nurmikasveja, jotka talven aikana pidättävät biologisesti jäännöstypen;
d)
’juurikkailla’ rehujuurikkaita.
3 artikla
Soveltamisala
Tätä poikkeusta sovelletaan tapauskohtaisesti ja 4-6 artiklassa määrätyin ehdoin karjatiloihin, joiden viljelykierrossa on enemmän kuin 70 prosenttia erityisen paljon typpeä kuluttavia, pitkän kasvukauden vaativia viljelykasveja.
4 artikla
Vuosittainen lupa ja sitoumus
1. Karjankasvattajien on jätettävä poikkeuslupahakemus toimivaltaisille viranomaisille vuosittain.
2. Vuosittaisen hakemuksen yhteydessä heidän on kirjallisesti sitouduttava täyttämään 5 ja 6 artiklassa määrätyt ehdot.
5 artikla
Lannan ja muiden lannoitteiden levittäminen
Karjatiloilla kunakin vuonna pelloille levitettävän karjanlannan määrä, johon sisältyy myös eläinten laidunnuksen yhteydessä pelloille jäävä lanta, ei saa ylittää määrää, joka vastaa 230 kg:aa typpeä; lisäksi on täytettävä seuraavat ehdot:
a)
Lisättävän typen kokonaismäärän on oltava sopusoinnussa asianomaisen viljelykasvin ravinnetarpeen ja maaperästä saatavan typpimäärän kanssa; lannoitemäärä vahvistetaan kymmenen prosenttia taloudellisesti järkevintä tasoa alhaisemmaksi.
b)
Jokaisen tilan on laadittava lannoitussuunnitelma ja -tase. Elokuun 1 päivän ja seuraavan vuoden maaliskuun 31 päivän välistä aikaa koskevat suunnitelmat, joissa kuvataan viljelykierto, on toimitettava viranomaisille 1 päivään syyskuuta mennessä. Tällaisia koko kauden kattavia suunnitelmia on 21 päivään huhtikuuta mennessä täydennettävä tiedoilla, jotka koskevat lannan ja typpilannoitteiden kaavailtuja käyttömääriä, ja suunnitelmat on toimitettava viranomaisille. Viljelykiertosuunnitelmissa on eriteltävä nurmi, kerääjäkasvina toimivat nurmikasvit tai juurikkaat sekä muut viljelykasvit, joiden aluskasvina käytetään nurmikasveja. Lannoitussuunnitelmissa on arvioitava typen ja fosforin tarve, ja typpilannoitteen määrä on vahvistettava kymmenen prosenttia taloudellisesti järkevintä tasoa alhaisemmaksi. Lannoitussuunnitelmissa on ilmoitettava myös aiottu lannoitetyyppi (esim. karjanlanta, jätetuotteet, kemialliset lannoitteet) ja niissä on oltava kaaviokartta, josta näkyy kunkin pellon sijainti. Suunnitelmia on tarkistettava seitsemän päivän kuluessa maatalouskäytäntöjen muuttumisesta sen varmistamiseksi, että suunnitelmat ja tosiasialliset käytännöt vastaavat toisiaan. Tiedot lannoitustaseesta on toimitettava vuosittain toimivaltaiselle viranomaiselle. Näiden määräysten on perustuttava lakeihin ja asetuksiin.
c)
Jokaisen karjatilan on toimitettava vuosittaisen hakemuksen yhteydessä lannoitustase ja hyväksyttävä tilalla mahdollisesti tehtävät pistokokeet.
d)
Jokainen poikkeukseen luvan saanut karjankasvattaja tekee määräajoin maaperän typpi- ja fosforianalyysin (vähintään joka kolmas vuosi jokaista viiden hehtaarin maa-alaa kohti) lannoitteiden asianmukaisen käytön varmistamiseksi.
e)
Lantaa ei levitetä syksyllä ennen nurmenviljelyn aloittamista, ja kun pelto on kynnetty, sille kylvetään runsaasti typpeä käyttäviä viljelykasveja.
6 artikla
Maapeite
1. Asianomaisella karjatilalla on lannan käyttöön soveltuvasta maa-alasta vähintään 70 prosentilla viljeltävä nurmea, kerääjäkasvina toimivia nurmikasveja tai juurikkaita sekä muita viljelykasveja, joiden aluskasvina käytetään nitraatin huuhtoutumista hyvin estäviä nurmikasveja.
2. Kerääjäkasvina toimivia nurmikasveja ei saa kyntää peltoon ennen 1 päivää maaliskuuta, millä varmistetaan, että pelloilla on pysyvä kasvipeite, joka ottaa talteen syksyllä alempiin maakerroksiin vapautuvat nitraatit ja vähentää hävikkiä talven aikana.
3. Lyhytikäiset nurmet kynnetään keväällä.
4. Viljelykiertoon ei saa sisältyä ilmakehän typpeä sitovia palko- tai muita kasveja. Tämä ei kuitenkaan koske apilaa nurmessa, jossa apilan osuus on alle 50 prosenttia, eikä ohraa/hernettä, jonka aluskasvina käytetään nurmikasveja.
7 artikla
Valvonta
1. Poikkeuksen soveltamisalaan kuuluvien karjatilojen ja maatalousmaan prosentuaalisen osuuden kussakin Tanskan kunnassa osoittavat kaksi karttaa on päivitettävä vuosittain ja toimitettava komissiolle. Ensimmäisen kerran kartat toimitetaan komissiolle vuoden 2005 viimeisellä neljänneksellä.
2. Maatalousalueiden valuma-alueiden kansallisen valvontaohjelman yhteydessä on tehtävä tutkimuksia ja jatkuvia ravinneanalyysejä, jotka kattavat noin 4 500 hehtaaria. Vertailualueiksi on valittava hiekka- ja savimaita.
3. Tutkimusten ja jatkuvien ravinneanalyysien on tuotettava tietoa karjatilojen maankäytöstä, viljelykierroista ja käytännöistä. Tätä tietoa voidaan käyttää mallipohjaisissa, tieteellisiin periaatteisiin perustuvissa laskelmissa, joilla selvitetään, missä määrin nitraatti huuhtoutuu pelloilta, joille levitetään hehtaarille enintään 230 kiloa typpeä sisältävä määrä karjanlantaa vuodessa.
4. Sen osoittamiseksi, että myönnetty poikkeus ei vaaranna kansallisen toimintaohjelman ja direktiivin tavoitteita, pidetään yllä näytteenottoverkostoa, johon kuuluu kansallisen valvontaohjelman mukaisiksi maatalousalueiden valuma-alueiden seurantakohteiksi valittuja pintavesiä, vesivirtoja ja matalia pohjavesiä ja jonka avulla saadaan tietoja juuristovyöhykkeestä pohjaveteen siirtyvän veden nitraattipitoisuudesta.
8 artikla
Ilmoitusvelvollisuus
1. Valvonnan tulokset sekä kokoava kertomus käytäntöjen arvioinnista (karjatiloilla tehdyt tarkastukset) ja vedenlaadun kehityksestä (juurivyöhykkeestä tapahtuvan huuhtoutumisen seurannan, pinta-/pohjaveden laadun ja mallipohjaisten laskelmien perusteella) on toimitettava komissiolle vuosittain. Ensiarvioinnin jälkeen on ensimmäiset tulokset toimitettava komissiolle vuoden 2005 lokakuuhun mennessä, toinen kertomus vuoden 2006 lokakuuhun mennessä ja kolmas kertomus vuoden 2008 kesäkuuhun mennessä.
2. Komissio ottaa näin saadut tulokset huomioon arvioidessaan Tanskan viranomaisten mahdollista seuraavaa poikkeuslupahakemusta, joka käsitellään direktiivin 91/676/ETY 9 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
9 artikla
Voimassaolo
Tätä poikkeusta sovelletaan 2 päivästä elokuuta 2004. Sen voimassaolo päättyy 31 päivänä heinäkuuta 2008.
10 artikla
Tämä päätös on osoitettu Tanskan kuningaskunnalle.
Tehty Brysselissä 5 päivänä huhtikuuta 2005.