32006R0051
L 016/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 51/2006 НА СЪВЕТА
от 22 декември 2005 година
за определяне риболовните възможности през 2006 година и съответните условия по отношение на някои рибни запаси и групи рибни запаси, приложими във водите на Общността, и по отношение корабите на Общността във води, за които се изискват ограничения върху улова
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството (1), и по-специално член 20 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 847/96 на Съвета от 6 май 1996 г. за определяне на допълнителните условия за годишното управление на допустимите количества улов (ТАС) и на квотите (2), и по-специално член 2 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 423/2004 на Съвета от 26 февруари 2004 г. за въвеждане на мерки за възстановяване на запасите от треска (3), и по-специално член 6 и член 8 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 811/2004 на Съвета от 21 април 2004 г. за въвеждане на мерки за възстановяване на северния запас от хек (4), и по-специално член 5 от него,
като взе предвид препоръката на Комисията,
като има предвид, че:
(1)
Член 4 от Регламент (ЕО) № 2371/2002 изисква Съветът да приеме мерките, необходими да се осигури достъп до води и ресурси и устойчивото осъществяване на риболовните дейности, като вземе предвид наличните научни препоръки и по-специално докладът, изготвен от Научния, технически и икономически комитет по риболова (НТИКР).
(2)
По член 20 от Регламент (ЕО) № 2371/2002 Съветът е задължен да определи ТАС по риболовни дейности или групи от риболовни дейности. На държавите-членки и трети държави трябва да се отпуснат риболовни възможности в съответствие с критериите, установени в член 20 от същия регламент.
(3)
С оглед да се осигури ефективно управление на ТАС и квотите, трябва да се определят конкретните условия, при които се осъществяват риболовните операции.
(4)
Принципите и редът за управление на риболова трябва да бъдат определени на ниво Общност, така че държавите-членки да осигурят управление на корабите, плаващи под техен флаг.
(5)
Член 3 от Регламент (ЕО) № 2371/2002 дава определения, имащи отношение към разпределянето на риболовните възможности.
(6)
В съответствие с член 2 от Регламент (ЕО) № 847/96 запасите, които са обект на различните посочени в него мерки, трябва да бъдат посочени.
(7)
В съответствие с реда, предвиден в споразуменията или протоколите относно взаимоотношенията в областта на риболова, Комисията е провела консултации с Норвегия (5), Фарьорските острови (6) и Гренландия (7) относно правата за риболов.
(8)
Общността е договаряща страна в няколко регионални риболовни организации. Тези риболовни организации са препоръчали установяването на ограничения върху улова и други правила за опазване на определени видове. Следователно тези препоръки трябва да бъдат изпълнени от Общността.
(9)
На своята годишна среща през юни 2005 г. Интер-американската комисия по тропическа риба тон (ИАКТРТ) приема ограничения върху улова на жълтопера риба тон, дебела риба тон и листао и технически мерки по отношение третирането на страничния улов. Въпреки че Общността не е членка на ИАКТРТ, е необходимо да се изпълнят тези мерки, за да се осигури устойчиво управление на ресурса, намиращ се под юрисдикцията на тази организация.
(10)
На своята годишна среща през 2005 г., Международната комисия за опазване на атлантическата риба тон (ICCAT) приема таблици, посочващи недоусвояването и свръхусвояването на риболовните възможности на страните-членки на ICCAT. В този контекст ICCAT приема Решение със становище, че през 2004 г., Общността не е усвоила в достатъчна степен своята квота за няколко вида запаси.
(11)
С оглед да се спазят измененията към квотите на Общността, установени от ICCAT, е необходимо разпределението на риболовните възможности, възникващи от недоусвояването, да бъде осъществено въз основа на съответния принос на всяка държава-членка за недоусвояването, без да се изменя начинът на разпределяне, установен с настоящия регламент по отношение ежегодното отпускане на ТАС.
(12)
Риболовните възможности следва да бъдат използвани в съответствие със законодателството на Общността по този въпрос и по-специално с Регламент (ЕИО) № 1381/87 на Комисията от 20 май 1987 г. относно установяване на подробни правила по отношение обозначаването и документацията на риболовните кораби (8), Регламент (ЕИО) № 2807/83 на Комисията от 22 септември 1983 г. за установяване на подробни правила за вписване на информацията за улова на риба от държавите-членки (9), Регламент (ЕИО) № 2847/93 на Съвета от 12 октомври 1993 г. относно установяването на система за контрол, приложима към общата политика в областта на рибарството (10), Регламент (ЕО) № 1954/2003 на Съвета от 4 ноември 2003 г. за управление на риболовното усилие по отношение на определени риболовни зони и ресурси на Общността (11), Регламент (ЕО) № 1626/94 на Съвета от 27 юни 1994 г. за определяне на технически мерки за опазване на рибните ресурси в Средиземно море (12), Регламент (ЕО) № 1627/94 на Съвета от 27 юни 1994 г. относно постановяване на общите разпоредби за специалните разрешителни за риболов (13), Регламент (ЕО) № 601/2004 на Съвета от 22 март 2004 г. за въвеждане на контролни мерки, приложими към риболовните дейности в зоната, обхваната от Конвенцията за опазване на живите морски ресурси на Антарктика (14), Регламент (ЕО) № 850/98 на Съвета от 30 март 1998 г. относно опазването на рибните ресурси посредством технически мерки за защита на младите екземпляри морски организми (15), Регламент (ЕИО) № 3880/91 на Съвета от 17 декември 1991 г. относно предоставянето на статистически данни за номиналния улов на държавите-членки, които извършват риболов в североизточната част на Атлантическия океан (16), Регламент (ЕО) № 1434/98 на Съвета от 29 юни 1998 г. за определяне на условия, съгласно които херингата може да бъде разтоварена на сушата за промишлени цели, различни от директната консумация от човека (17), Регламент (ЕО) № 423/2004 на Съвета от 26 февруари 2004 г. за определяне на мерки за възстановяване на запасите от атлантическа треска (3), Регламент (ЕО) № 2244/2003 на Комисията от 18 декември 2003 г. за определяне на подробни разпоредби относно системите за наблюдение със сателит на риболовните кораби (18), Регламент (ЕИО) № 2930/86 на Съвета от 22 септември 1986 г. за определяне характеристиките на риболовните кораби (19), Регламент (ЕО) № 973/2001 на Съвета от 14 май 2001 г. за въвеждане на технически мерки за опазване на определени запаси от далекомигриращи видове (20), Регламент (ЕО) № 2347/2002 на Съвета от 16 декември 2002 г. за определяне на специалните изисквания за достъп до риболовните полета на дълбоководни запаси и за определяне на съответните условия (21) и Регламент (ЕО) № 2270/2004 на Съвета от 22 декември 2004 г. за определяне за 2005 и 2006 г. на възможностите на риболовните кораби на Общността за риболов на запаси от определени дълбоководни риби (22).
(13)
Съгласно препоръката на Международния съвет за изследване на морето (ICES), е необходимо да се приложи временна система за управление на пределния улов на хамсия в подзона VIII.
(14)
Съгласно препоръката на ICES, е необходимо да се приложи временна система за управление на риболовното усилие за пясъчникова риба в подзона IV и Участък IIIа Север.
(15)
Като се отчетат научните познания относно биологичния статут на запасите от северно путасу и предвид преговорите между крайбрежните държави относно управлението на тези запаси, е важно да се изменят зоните на управление като същевременно се вземат предвид специфичните характеристики на въпросните риболовни дейности.
(16)
Като временна мярка в светлината на последното научно становище на ICES, риболовното усилие за определени дълбоководни видове трябва да бъде допълнително намалено.
(17)
За адаптиране ограниченията върху риболовното усилие за треска съгласно Регламент (ЕО) № 423/2004, се предлага алтернативна уредба с оглед да се управлява риболовното усилие в съответствие с ТАС, посочен в член 8, параграф 3 от споменатия регламент.
(18)
Научните препоръки посочват, че запасът от камбала в Северно море не се лови устойчиво и че нивата на отпадък са много високи. Научните препоръки и препоръките на Регионалния консултативен съвет за Северно море посочват, че е уместно да се коригират риболовните възможности по отношение риболовното усилие на кораби, ловящи камбала.
(19)
По отношение запасите от писия в Западен Ламанш е необходимо да се приложи временна схема за управление на усилието. По отношение запасите от треска в Категат, в Северно море, Скагерак и Западен Ламанш, в Ирландско море и на запад от Шотландия и запасите от хек и от лангустини в участъци по ICES VIIIc и IXa, схемата за управление на усилието трябва да бъде адаптирана.
(20)
Член 2 от Регламент (ЕО) № 1434/98 не гарантира, че уловът от херинга е ограничен до пределния улов, установен за този вид. Следователно е необходимо да се въведат временни мерки, които да гарантират подходящо наблюдение и преброяване на херингата в несортираните разтоварени количества.
(21)
Настоящите риболовни практики с използване на мрежи в дълбоките води на запад от Шотландия и Ирландия включват използването на прекалено дълги хрилни мрежи, което води до прекалено дълго време на престой във водата и по-високо ниво на отпадък. Ако не бъдат прибрани, загубените или преднамерено изхвърлени мрежи могат да продължат да улавят риба в продължение на години. Научните изследвания показват, че тази риболовна практика представлява сериозна заплаха за дълбоководните видове и трябва да бъдат възприети временни мерки за забрана на тази риболовна практика до приемането на по-постоянни мерки.
(22)
С оглед да се гарантира устойчиво използване на запасите от хек и да се намали отпадъка, в подучастъци VIII a, б, г като временни мерки трябва да бъдат внедрявани най-новите достижения в избирателните уреди.
(23)
На своята годишна среща през 2004 г. Комисията по риболов в североизточната част на Атлантическия океан (NEAFC) приема препоръка за ограничаване на риболова до определени зони с оглед да се защитят уязвими дълбоководни морски местообитания. Тази препоръка трябва да бъде изпълнена от Общността.
(24)
С оглед да се допринесе за опазването на октопода и по-специално за защита на подрастващите екземпляри, е необходимо за 2006 г. да се установи минимален размер на октопода от морските води под суверенитета или юрисдикцията на трети държави и разположени в зоната на действие на CECAF до приемането на регламент за изменение и допълнение на Регламент (ЕО) № 850/98.
(25)
През ноември 2005 г. NEAFC препоръчва поставянето на определен брой кораби в списъка на корабите, за които е потвърдено, че са се занимавали с незаконен, недокладван и нерегулиран риболов. Трябва да се гарантира внедряването на препоръките в правната система на Общността.
(26)
На годишната среща на Общата комисия по риболов в Средиземно море (ОКРСМ) през 2005 г., ОКРСМ приема препоръка относно управлението на определени риболовни дейности, експлоатиращи дълбоководни видове, и препоръка относно създаването на регистър на ОКРСМ на корабите с дължина над 15 м, на които е разрешено да извършват дейност в зоната на ОКРСМ. Тъй като Общността е членка на ОКРСМ, тези препоръки са задължителни за Общността и следователно трябва да бъдат изпълнени.
(27)
С оглед да се допринесе за опазването на рибните запаси, през 2006 г. трябва да бъдат определени допълнителни мерки за контрол и технически условия за риболов.
(28)
Трябва да бъдат въведени определени разпоредби за използване на VMS (Система за наблюдение на корабите) с оглед да се осигури по-голяма ефикасност и ефективност при наблюдението, контрола и надзора на управлението на усилието.
(29)
С оглед да се гарантира, че уловът на северно путасу от кораби на третистрани във водите на Общността се отчита правилно, е необходимо да се засилят разпоредбите за контрол на такива кораби.
(30)
По член 20 от Регламент (ЕО) № 2371/2002, Съветът е задължен да вземе решение относно условията, свързани с ограниченията върху улова и/или ограниченията върху риболовното усилие. Научните препоръки посочват, че значителният улов свръх договорените ТАС води до нарушаване устойчивостта на риболовните операции. Следователно е уместно да се въведат съответни условия, което ще доведе до подобрено изпълнение на договорените риболовни възможности.
(31)
На своята годишна среща през 2004 г., ICCAT (Международна комисия за опазване на атлантическата риба тон) приема множество технически мерки за определени запаси от силно мигриращи видове в Атлантическия океан и Средиземно море, указващи, освен всичко останало, нов минимален размер за южната риба тон, ограничения върху риболова в определени зони и периоди с оглед да се защити дебелата риба тон, мерки по отношение на спортните и любителски риболовни дейности в Средиземно море и създаването на програма за пробовземане за оценка на размера на отглежданата в садки южна риба тон. С оглед да се допринесе за опазването на рибните запаси е необходимо през 2006 г. тези мерки да бъдат изпълнени до приемането на регламент за изменение и допълнение на Регламент (ЕО) № 973/2001.
(32)
На своята годишна среща през 2005 г., Организацията за риболов в югоизточната част на Атлантическия океан (SEAFO) приема мярка за присъствие на научни наблюдатели на борда на всички кораби, извършващи дейности в зоната на конвенцията, и ловящи видове, които не са предмет на режимите за опазване и управление на други компетентни риболовни организации, от 1 януари 2006 г. Тази мярка е задължителна за Общността и следователно трябва да бъде осъществена.
(33)
На своята 27-а годишна среща, проведена между 19 и 23 септември 2005 г., Организацията за риболов в северозападната част на Атлантическия океан (NAFO) приема множество технически и контролни мерки. Необходимо е тези мерки да бъдат осъществени.
(34)
С оглед да се спазят международните задължения, поети от Общността като договорна страна към Конвенцията за опазване на живите морски ресурси на Антарктика (CCAMLR), включително задължението да прилага мерки, приети от Комисията на CCAMLR, трябва да се прилагат приетите от тази комисия за сезон 2005-2006 ТАС и началните и крайните дати на съответния сезон.
(35)
На своята XXIV годишна среща през 2005 г., CCAMLR приема съответен пределен улов за запасите, открити за създадените от всеки член на CCAMLR риболовни дейности. CCAMLR одобрява и участието на кораби на Общността в проучвателен риболов за Dissostichus spp. в под-зони по ФАО 88.1 и 88.2, както и участъци 58.4.1, 58.4.2, 58.4.3а) и 58.4.3б), като прави съответните риболовни дейности предмет на пределен улов и страничен улов, както и на определени специални технически мерки. Тези пределни стойности и технически мерки също трябва да бъдат приложени.
(36)
С оглед да се осигури препитание на рибарите в Общността и с оглед да се избегне застрашаването на ресурсите и всякакви евентуални затруднения, дължащи се на изтичането на срока действие на Регламент (ЕО) № 27/2005 на Съвета от 22 декември 2004 г. за установяване за 2005 г. на риболовните възможности и съответните условия за определени рибни запаси и групи рибни запаси, приложими във водите на Общността и по отношение на кораби на Общността във води, в които се изискват ограничения върху улова (23), е важно да се открият тези риболовни дейности на 1 януари 2006 г. и да се поддържат в сила до 1 януари 2006 г. някои от правилата на въпросния регламент. Предвид спешността на въпроса е наложително да се предостави изключение от шестседмичния период, посочен в параграф I, точка 3 от Протокола относно ролята на националните парламенти в рамките на Европейския съюз, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договорите за създаване на Европейските общности.
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРИЛОЖНО ПОЛЕ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
Настоящият регламент определя риболовните възможности за 2006 г. за определени рибни запаси и групи рибни запаси и съответните условия, при които тези риболовни възможности могат да бъдат използвани.
Освен това той установява определени ограничения на риболовното усилие и свързаните с това условия за януари 2007 г., като за някои антарктически запаси той определя риболовните възможности и специалните условия за периодите, посочени в приложение IE.
Член 2
Приложно поле
1. Освен ако не е предвидено друго, настоящият регламент се прилага към:
а)
риболовни кораби на Общността („кораби на Общността“); и
б)
риболовни кораби, плаващи под флага на трети държави и регистрирани в тях („риболовни кораби на трети държави“) във води на Общността („води на ЕО“).
2. Чрез дерогация от параграф 1, настоящият регламент не се прилага към риболовни операции, провеждани единствено за целите на научни изследвания, които се провеждат с разрешението и съгласно правомощията на заинтересованата държава-членка и за които Комисията и държавата-членка, в чиито води се провежда изследването, са били предварително уведомени.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент, освен определенията, дадени в член 3 от Регламент (ЕО) № 2371/2002, важат следните определения:
а)
„общ допустим улов (ТАС)“ означава количеството, което може да бъде ежегодно отнемано от всеки запас;
б)
„квота“ означава определен дял от ТАС, отпуснат на Общността, държавите-членки или трети държави;
в)
„международни води“ означава водите, попадащи извън суверенитета или юрисдикцията на която и да е държава;
г)
„регулаторна зона на NAFO“ означава част от зоната на Организацията по риболов в Северозападния Атлантик (NAFO), която не попада под суверенитета или юрисдикцията на крайбрежните държави;
д)
„Скагерак“ означава областта, заключена на запад от линия, прекарана от фара Ханстолм до фара Линдеснес, и на юг от линия, прекарана от фара Скаген до фара Тистларна, и от тази точка до най-близката точка на шведския бряг;
е)
„Категат“ означава областта, заключена на север от линия, прекарана от фара Скаген до фара Тистларна, и от тази точка - до най-близката точка на шведския бряг и на юг - от линия, прокарана от Хасеньоре до Гнибенс Спидс, от Корсхаге до Сподсбйерг, и от Гилбйерг Ховед до Кулен;
ж)
„Заливът Кадиз“ означава областта на подучастък по ICES IXa източно от дължина 7°23′48″W.
Член 4
Зони за риболов
За целите на настоящия регламент, важат следните определения за зони:
а)
зоните по ICES (Международен съвет за изучаване на морето) са съгласно определеното по Регламент (ЕИО) № 3880/91. Ако към дадена зона бъдат добавени думите „води на ЕО“, това означава, че зоната се отнася единствено до водите на ЕО от тази зона;
б)
зоните по CECAF (Източноцентрален Атлантик или главна риболовна зона 34 по ФАО) са съгласно определеното по Регламент (ЕО) № 2597/95 на Съвета от 23 октомври 1995 г. относно подаването на номинални статистически данни за улова от държави-членки, извършващи риболов в определени области, различни от тези на Северния Атлантик (24);
в)
зоните по NAFO (Организация по риболов в северозападната част на Атлантическия океан) са съгласно определеното по Регламент (ЕИО) № 2018/93 на Съвета от 30 юни 1993 г. относно подаването на статистически данни за улова и дейността от държави-членки, извършващи риболов в северозападната част на Атлантическия океан (25);
г)
зоните по CCAMLR (Конвенция за опазване на живите морски ресурси на Антарктика) са съгласно определеното по Регламент (ЕО) № 601/2004.
ГЛАВА II
РИБОЛОВНИ ВЪЗМОЖНОСТИ И СЪОТВЕТНИ УСЛОВИЯ ЗА КОРАБИ НА ОБЩНОСТТА
Член 5
Ограничения за улов и разпределение
1. Ограниченията за улов за кораби на Общността във води на Общността или в други, непринадлежащи на Общността, води и разпределянето на този пределен улов сред държавите-членки и допълнителните условия в съответствие с член 2 от Регламент (ЕО) № 847/96 e установен в приложение I.
2. На корабите на Общността се разрешава да извършват улов в рамките на квотите, установени в приложение I, във води, попадащи в рамките на риболовната юрисдикция на Фарьорските острови, Гренландия, Исландия и Норвегия и зоната за риболов около Ян Майен, при спазване на условията по членове 10, 17 и 18.
3. Комисията незабавно преустановява риболовните дейности по отношение на хамсията в подзона VIII, ако НТИКР препоръча, че биомасата от мръстещи запаси към момента на хвърляне на хайвера през 2006 г. е по-малко от 28 000 тона.
4. Комисията определя окончателните ограничения за улов по отношение на риболова за пясъчникова риба в участъци по ICES IIa (води на ЕО), IIIa и подзона IV (води на ЕО) в съответствие с правилата, заложени в точка 6 от приложение IID.
5. Комисията определя ограниченията за улов на мойва в зони V, XIV (гренландски води), който е отпуснат на Общността в размер на 7,7 % от ТАС за мойва, веднага след установяването на ТАС.
6. Ограниченията за улов на морски дявол в зони IIа (води на ЕО) и IV (води на ЕО) и в зони Vb (води на ЕО), VI, XII и XIV могат да бъдат преразгледани от Комисията в съответствие с процедурата, предвидена по член 30, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2371/2002 след анализ, проведен от НТИКР, на наблюдаваните данни за улов на единица усилие, събрани през първото тримесечие на 2006 г.
7. Ограниченията за улов за запасите от норвежки паут в зони IIa (води на ЕО), IIIa и IV (води на ЕО) и на запасите от цаца в зони IIa (води на ЕО) и IV (води на ЕО) могат да бъдат преразгледани от Комисията EC в съответствие с процедурата, предвидена по член 30, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2371/2002 в светлината на научната информация, събрана през първото полугодие на 2006 г.
Член 6
Специални разпоредби относно разпределението
1. Разпределянето на възможностите за риболов сред държавите-членки, съгласно посоченото в приложение I, се извършва без да се засягат:
а)
обмена, извършен съгласно член, 20 параграф 5 от Регламент (ЕО) № 2371/2002;
б)
преразпределенията, извършвани съгласно член 21, параграф 4, член 23, параграф 1 и член 32, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 2847/93;
в)
допълнителните разтоварени количества, разрешени по член 3 от Регламент (ЕО) № 847/96;
г)
количествата, задържани в съответствие с член 4 от Регламент (EO) № 847/96;
д)
приспаданията, извършени съгласно член 5 от Регламент (ЕО) № 847/96;
2. С цел запазване на квотите, които се прехвърлят към 2007 г., към всички запаси, обект на аналитичен ТАС се прилага член 4, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 847/96, като дерогация от същия регламент.
Член 7
Ограничения на риболовното усилие и съответни условия за управление на запасите
1. От 1 февруари 2006 г. до 31 януари 2007 г., ограниченията върху риболовните усилия и съответните условия, заложени във:
-
приложение IIА, се прилагат към управлението на определени запаси в Категат, Скагерак, под-зона IV, и участъци по ICES IIa (води на ЕО), IIIa, VIa, VIIa и VIId;
-
приложение IIB, се прилагат към управлението на хека в участъци по ICES VIIIc и IXa с изключение на залива Кадиз;
-
приложение IIC, се прилагат към управлението на запасите от писия в участък по ICES VIIe;
-
приложение IID, се прилагат към управлението на запасите от пясъчникова риба в Скагерак, подзона по ICES IV и участък IIa (води на ЕО).
2. За периода 1 януари 2006 г. до 31 януари 2006 г. за запасите, посочени в параграф 1, продължават да се прилагат риболовното усилие и съответните условия по Приложения IVa, IVb, IVc и V към Регламент (ЕО) № 27/2005.
3. Корабите, използващи видовете уреди, посочени в точка 4 от приложение IIA и в точка 3 съответно от приложения IIB и IIC, и риболовът в областите, определени по точка 2 от приложение IIA и по точка 1 съответно от приложения IIB и IIC, следва да притежават специално разрешително за риболов, издадено в съответствие с член 7 от Регламент (ЕО) № 1627/94, съгласно предвиденото в споменатите приложения.
4. Комисията определя окончателното риболовно усилие за 2006 г. за риболова на пясъчникова риба в участъци по ICES IIa (води на ЕО), IIIa и подзона IV въз основа на правилата, установени по точка 6 от приложение IId.
5. Държавите-членки гарантират, че през 2006 г. нивата на риболовно усилие, измерени в киловат дни отсъствие от пристанището, за кораби, притежаващи разрешителни за дълбоководен риболов не превишават 80 % от средното годишно риболовно усилие, упражнено от корабите на заинтересованата държава-членка при рейсовете през 2003 г., когато са притежавали разрешителни за дълбоководен риболов и са ловили дълбоководни видове, включени в приложение I и в точка 15 от приложение III към Регламент (EO) № 2347/2002. Настоящият параграф се прилага единствено към риболовни рейсове, при които са уловени повече от 100 кг дълбоководни видове, различни от голяма сребърна корюшка.
Член 8
Условия за разтоварване на улова и страничния улов
1. Риби от запасите, за които са определени ограничения за улов, се задържат на борда на кораба или се разтоварват единствено ако:
а)
уловът е изваден от кораби на държава-членка, която притежава квота и тази квота не е изчерпана; или
б)
уловът се състои от част от дял на Общността, който не е бил разпределен чрез квота между държавите-членки, и този дял не е изчерпан.
2. Чрез дерогация от параграф 1, следните риби могат да бъдат задържани на борда и разтоварвани, дори и дадена държава-членка да няма квоти, или квотите или дяловете са изчерпани:
а)
видове, различни от херинга и скумрия, когато
i)
те са уловени в смес с други видове с мрежи с размер на окото по-малък от 32 мм в съответствие с член 4 от Регламент (ЕО) № 850/98, и;
ii)
уловът не е сортиран било на борда, било при разтоварване;
или
б)
скумрия, когато
i)
тя е уловена в смес със сафрид или сардина;
ii)
тя не превишава 10 % от общото тегло на скумрията, сафрида и сардината, намиращи се на борда и;
iii)
уловът не е сортиран било на борда, било при разтоварване;
3. Член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1434/98 не се прилага към херинга, уловена в под-зона по ICES IV и Участъци по ICES IIa (води на ЕО), IIIa и VIIг.
4. Всяко разтоварено количество се отчита спрямо квотата, или ако делът на Общността не е бил разпределен между държавите-членки, чрез квоти спрямо дела на Общността, с изключение на улов, извършен по разпоредбите на параграф 2.
5. Когато пределният улов за херинга на дадена държава-членка в подзони по ICES II (води на ЕО), IV и подучастъци IIIa и VIId е изчерпан, при плаване под флага на тази държава-членка, регистрация в Общността и осъществяване на дейност по риболов, към който се прилагат съответните ограничения върху улова, се забранява разтоварването на улов, който не е сортиран и който съдържа херинга.
6. Определянето на процента страничен улов и разпореждането с него се извършва в съответствие с член 4 и член 11 от Регламент (ЕО) № 850/98.
Член 9
Разтоварване на несортиран улов в под-зона по ICES IV и участъци по ICES IIa (води на ЕО), IIIa и VIId
1. Държавите-членки гарантират, че действа адекватна програма за пробовземане, която позволява ефикасно следене на разтоварването на несортиран улов по видове, уловени в под-зона по ICES IV и участъци по ICES IIа (води на ЕО), IIIa и VIId.
2. Несортираният улов в под-зона по ICES IV и участъци по ICES IIа (води на ЕО), IIIa и VIId се разтоварва единствено на пристанища и места за разтоварване, където действа програма за пробовземане, съгласно посоченото по параграф 1.
Член 10
Ограничение на достъпа
Риболов от кораби на Общността не се осъществява в Скагерак в рамките на 12-милната зона от очертанията на Норвегия. На кораби, плаващи под флага на Дания или Швеция, обаче, се разрешава да извършват риболов до четири морски мили от очертанията на Норвегия.
Член 11
Временни технически и контролни мерки
Временните технически и контролни мерки по отношение на корабите на Общността са съгласно посоченото в приложение III.
ГЛАВА III
ОГРАНИЧЕНИЯ ЗА УЛОВ И СЪОТВЕТНИ УСЛОВИЯ ЗА РИБОЛОВНИ КОРАБИ НА ТРЕТИ ДЪРЖАВИ
Член 12
Временни технически и контролни мерки
Временните технически и контролни мерки по отношение на корабите на трети държави са съгласно посоченото в приложение III.
Член 13
Разрешителен режим
На риболовни кораби, плаващи под флага на Барбадос, Гвиана, Япония, Южна Корея, Норвегия, Суринам, Тринидад и Тобаго и Венецуела и риболовни кораби, регистрирани на Фарьорските острови, се разрешава да извършват улов във води на Общността в рамките на пределния улов, установен по приложение I, и при условията на членове 14, 15 и 16 и 19-25.
Член 14
Географски ограничения
1. Риболовът с риболовни кораби, плаващи под флага на Норвегия или регистрирани на Фарьорските острови, се ограничава до онези части на 200-милната зона, отстояща в посока морето от 12-милната зона от очертанията на държавите-членки в подзона по ICES IV, Категат и Атлантическия океан северно от 43°00′север, с изключение на зоната, посочена в член 18 от Регламент (ЕО) № 2371/2002.
2. Риболовът в Скагерак с риболовни кораби, плаващи под флага на Норвегия, се разрешава в посока открито море от четиримилната зона от очертанията на Дания и Швеция.
3. Риболовът с риболовни кораби, плаващи под флага на Барбадос, Гвиана, Япония, Южна Корея, Суринам, Тринидад и Тобаго и Венецуела, се ограничава до онези части на 200-милната зона, отстояща в посока морето от 12-милната зона от очертанията на департамент Френска Гвиана.
Член 15
Транзит през води на Общността
Риболовни кораби на трети държави, които преминават транзитно през води на Общността прибират мрежите си, така че да не могат да бъдат лесно използвани, в съответствие със следните условия:
а)
мрежи, тежести и сходни уреди се откачат от тралните греди и от металните въжета и такелажа за теглене и буксир,
б)
мрежите, които се намират върху или над палубата, се привързват сигурно към някоя част от надстройката.
Член 16
Условия за разтоварване на улова и страничния улов
Риби от запаси, за които е определен пределен улов, не се задържат на борда или разтоварват, освен ако уловът не е изваден от риболовни кораби на трета държава, която разполага с квота и тази квота не е изчерпана.
ГЛАВА IV
РАЗРЕШИТЕЛЕН РЕЖИМ, ПРИЛОЖИМ ЗА КОРАБИ НА ОБЩНОСТТА
Член 17
Разрешителни и съответни условия
1. Независимо от общите правила относно разрешителните за риболов и специалните разрешителни за риболов, предвидени по Регламент (ЕО) № 1627/94, риболовът с кораби на Общността във води на трета държава се извършва след придобиване на разрешително, издаден от органите на тази трета държава.
2. Параграф 1 обаче не се прилага към следните кораби на Общността, когато извършват риболов в норвежките води на Северно море:
а)
кораби с тонаж, равен на 200 брутни тона или по-малък; или
б)
кораби, осъществяващи риболов за консумация от човека на видове, различни от скумрия; или
в)
кораби, плаващи под флага на Швеция, в съответствие с установената практика.
3. Максималният брой разрешителни и останалите съответни условия се определят съгласно посоченото в част I от приложение IV. Заявленията за разрешителни посочват вида на риболова и името и характеристиките на корабите на Общността, на които се издават разрешителните, и се изпращат от органите на държавите-членки до Комисията. Комисията подава тези заявления до органите на заинтересованата трета държава.
4. Ако една държава-членка прехвърля квота на друга държава-членка (размяна) в зоните за риболов, посочени в част I от приложение IV, прехвърлянето включва съответното прехвърляне на разрешителни и се съобщава на Комисията. Общият брой разрешителни за всяка зона за риболов, посочен в част I от приложение IV, не бива да се превишава.
5. Корабите на Общността спазват мерките за опазване и контрол и всички останали разпоредби, регулиращи зоната, в която извършват дейност.
Член 18
Фарьорски острови
Кораби на Общността, на които е разрешено да провеждат целеви риболов за един вид във водите на Фарьорските острови, могат са осъществяват целеви риболов на друг вид, при положение, че са уведомили предварително фарьорските власти.
ГЛАВА V
РАЗРЕШИТЕЛЕН РЕЖИМ, ПРИЛОЖИМ ЗА КОРАБИ НА ТРЕТИ ДЪРЖАВИ
Член 19
Задължение за притежаване на разрешително и специално разрешително за риболов
1. Независимо от член 28б от Регламент (ЕИО) № 2847/93, риболовни кораби с тонаж, по-малък от 200 брутни тона, плаващи под флага на Норвегия, се освобождават от задължението да притежават разрешително и специално разрешително за риболов.
2. Разрешителното и специалното разрешително за риболов се съхраняват на борда. Риболовни кораби, регистрирани на Фарьорските острови или в Норвегия, се освобождават от това задължение.
3. Риболовни кораби от трети държави, на които към 31 декември 2005 г. е разрешено да извършват риболов, могат да продължат да извършват риболов, считано от 1 януари 2006 г. до подаването до Комисията и одобряването от нея на списъка на риболовните кораби, на които е разрешено да извършват риболов.
Член 20
Заявление за разрешително и специално разрешително за риболов
Към заявлението до Комисията за разрешително и специално разрешително за риболов, подадено от орган на трета държава, се прилага следната информация:
а)
име на кораба;
б)
регистрационен номер;
в)
външни идентификационни букви и номера;
г)
пристанище по регистрация;
д)
име и адрес на собственика или наемателя;
е)
брутен тонаж и обща дължина;
ж)
мощност на двигателя;
з)
повиквателен сигнал и радиочестота;
и)
планиран начин на риболов;
й)
планирана зона на риболов;
к)
видове, за чийто улов е предназначен;
л)
период, за който е заявено разрешителното.
Член 21
Брой разрешителни
Броят на разрешителните и съответните специални условия се определят съгласно посоченото в част II от приложение IV.
Член 22
Отмяна и отнемане
1. Разрешителните и специалните разрешителни за риболов могат да бъдат отменяни с оглед издаването на нови разрешителни и специални разрешителни за риболов. Такава отмяна влиза в сила от деня, предхождащ датата на издаване от Комисията на новите разрешителни и специални разрешителни за риболов. Новите разрешителни и специални разрешителни за риболов влизат в сила от дата на издаването им.
2. Разрешителните и специалните разрешителни за риболов се отнемат напълно или частично преди датата на изтичането им, ако квотата за въпросния запас, съгласно посоченото в приложение I, е била изчерпана.
3. Разрешителните и специалните разрешителни за риболов се отнемат в случай на неизпълнение на задълженията, предвидени по настоящия регламент.
Член 23
Неспазване на съответните правила
1. В продължение на не повече от 12 месеца не се издава разрешително и специално разрешително за риболов на кораб на трета държава, по отношение на който задълженията, предвидени по настоящия регламент, не са били изпълнени.
2. Комисията подава до органите на заинтересованата трета държава имената и характеристиките на риболовните кораби на трети държави, на които през следващия месец или месеци няма да бъде разрешено да извършват риболов в зоната за риболов на Общността, като следствие от нарушаването на съответните правила.
Член 24
Задължения на притежателя на разрешително
1. Риболовните кораби на трети държави спазват мерките за опазване и контрол и останалите разпоредби, уреждащи риболова със кораби на Общността в зоната, в която те осъществяват дейност, по-специално Регламенти (ЕИО) № 1381/87, (ЕИО) № 2847/93, (ЕО) № 1627/94, (ЕО) № 88/98 (26), (ЕО) № 850/98 и (ЕО) № 1434/98.
2. Риболовните кораби на трети държави по параграф 1 поддържат дневник, в който се вписва информацията, посочена в част I от приложение V.
3. Риболовните кораби на трети държави, с изключение на кораби, плаващи под флага на Норвегия и извършващи риболов в участък по ICES IIIа, подават информацията, посочена в приложение VI, до Комисията, в съответствие с правилата по това приложение.
Член 25
Специални разпоредби относно департамент Френска Гвиана
1. Предоставянето на разрешителни за риболов във водите на департамент Френска Гвиана се извършва след като капитанът на заинтересования риболовен кораб на трета държава поеме задължението при поискване от Комисията да позволи на наблюдател да се качи на борда.
2. Капитанът на всеки риболовен кораб на трета държава, който притежава разрешително за риболов на същински риби или риболов на риба тон във водите на департамент Френска Гвиана, при разтоварване на улова след всеки рейс, подава декларация до френските власти, в която посочва количествата уловени и съхранявани на борда скариди от подаването на последната декларация. Тази декларация следва образеца в част III от приложение IV. Капитанът отговаря за достоверността на декларацията. Френските власти предприемат нужните мерки да проверят достоверността на декларациите, като ги сверяват по-специално с дневника по член 24, параграф 2. Декларацията се заверява от компетентното длъжностно лице след като е била проверена. Преди края на всеки месец, френските власти изпращат до Комисията всички декларации за предходния месец.
3. Риболовните кораби на трети държави, извършващи риболов във водите на департамент Френска Гвиана, поддържат дневник по образеца в част II от приложение V. Копие от този дневник се изпраща до Комисията в рамките на 30 дни от последния ден на всеки риболовен рейс чрез френските власти.
4. Ако за период от един месец Комисията не получи съобщение относно риболовен кораб на трета държава, който притежава разрешително за риболов във води на департамент Френска Гвиана, разрешителното на този кораб се отнема.
ГЛАВА VI
СПЕЦИАЛНИ РАЗПОРЕДБИ ЗА КОРАБИТЕ НА ОБЩНОСТТА, КОИТО ИЗВЪРШВАТ РИБОЛОВ В РЕГУЛАТОРНАТА ЗОНА НА NAFO
РАЗДЕЛ 1
Участие на Общността
Член 26
Списък на корабите
1. Единствено на кораби на Общността с тегло повече от 50 брутни тона, на които държавите-членки на флага са издали специално разрешително за риболов, и включени в регистъра на NAFO на корабите, се разрешава, при условията, посочени в техните разрешителни, да ловят, съхраняват на борда си, предават на друг кораб и разтоварват на брега продукти на рибарството от регулаторната зона на NAFO.
2. Всяка държава уведомява Комисията в електронен формат, поне 15 дни преди новият кораб да навлезе в регулаторната зона на NAFO, относно всяко изменение към списъка на корабите, плаващи под неин флаг и регистрирани в Общността, на които е разрешено да извършват риболов в регулаторната зона на NAFO. Комисията препраща тази информация до Секретариата на NAFO.
3. Информацията по параграф 2 включва следното:
а)
вътрешния номер на кораба, съгласно определеното в приложение I към Регламент (ЕО) № 26/2004 на Комисията от 30 декември 2003 г. относно регистъра на флота на Общността (27);
б)
международния повиквателен радиосигнал;
в)
наемателя на кораба, когато е приложимо;
г)
вида на кораба.
4. За кораби, които плават временно под флага на държава-членка (чартър на кораб), препратената информация включва и:
а)
датата, от която на кораба се разрешава да плава под флага на държавата-членка;
б)
датата, от която на кораба е разрешено от държавата-членка да се занимава с риболов в регулаторната зона на NAFO;
в)
името на държавата, в която е регистриран кораба, или в която е бил преди това регистриран, и датата, от която той престава да плава под флага на тази държава;
г)
името на кораба;
д)
официалния регистрационен номер на кораба, даден му от компетентните национални органи;
е)
пристанището на домуване на кораба след прехвърлянето;
ж)
името на собственика или наемателя на кораба;
з)
декларация, че на капитана е предоставено копие от действащите в регулаторната зона на NAFO разпоредби.
и)
основните видове, които могат да бъдат улавяни от кораба в регулаторната зона на NAFO;
й)
Под-зоните, в които се очаква да извършва риболов съдът.
РАЗДЕЛ 2
Технически мерки
Член 27
Размер на окото
1. Използването на трална мрежа, която в свой участък има размер на окото по-малък от 130 мм, се забранява за пряк улов на дънните видове риби, посочени в приложение VII. Този размер на окото може да бъде намален до най-малко 60 мм за пряк улов на късоопашат калмар (Illex illecebrosus). За пряк улов на скатове (Radjidae) този размер на окото се увеличава до най-малко 280 мм в затворения край и 220 мм във всички останали части на трала.
2. Кораби, ловящи северни скариди (Pandalus borealis), използват мрежи с минимален размер на окото от 40 мм.
Член 28
Приспособления към мрежите
1. Използването на средства или устройства, различни от тези, описани в настоящия член, които запречват очите на мрежата или които намаляват техния размер, се забранява.
2. Платна, мрежи или друг материал могат да бъдат прикрепяни към долната страна на затворения край с оглед да се намали или предотврати повреждане.
3. Устройства могат да бъдат прикрепяни към горния край на затворения край, при положение, че те не запречват очите на мрежата в затворения край. Използването на горни престилки се ограничава до онези, включени в приложение VIII.
4. Корабите, извършващи улов на северни скариди (Pandalus borealis), използват сортиращи решетки или скари с максимално разстояние между пречките от 22 мм. Корабите, извършващи улов на скариди в Участък 3L, са оборудват и с напречни вериги с дължина най-малко 72 см, съгласно описаното в приложение IX.
Член 29
Страничен улов
1. Риболовните кораби не могат да извършват целеви риболов за видове, за които се прилага пределен страничен улов. Целеви риболов на даден вид се провежда, когато този вид представлява най-големия процент от теглото на улова при всяко замятане.
2. Страничният улов от видовете, за които Общността не е определила квоти за част от регулаторната зона на NAFO, изваден в тази част, когато се извършва пряк риболов за някой вид, за всеки вид не може да превишава 2 500 кг или 10 тегловни процента от задържания на борда общ улов, което от двете е по-голямо. В част, обаче, на регулаторната зона на NAFO, в която целевият риболов на определен вид е забранен или квотата „други“ е напълно усвоена, страничният улов на всеки от видовете, включени в приложение ID, не бива да превишава съответно 1 250 кг или 5 %.
3. Когато общото количество от видовете, предмет на пределен страничен улов, при всяко замятане превишава пределните стойности, определени в параграф 2, която и от тях да е приложима, корабите незабавно се изместват на най-малко пет морски мили от мястото на предишно замятане. Когато общото количество от видовете, предмет на пределен страничен улов, при всяко следващо замятане превишава тези пределни стойности, корабите отново незабавно се изместят на най-малко пет морски мили от мястото на предишно замятане и не се връщат в зоната в продължение на най-малко 48 часа.
4. Когато общият страничен улов от всички видове при всяко изтегляне превишава 5 тегловни процента в Участък 3M и 2,5 % в Участък 3L, корабите извършващи улов на северни скариди (Pandalus borealis) незабавно се изместват на най-малко пет морски мили от мястото на предишно замятане.
5. Уловът на скариди не се използва при изчисляването на страничен улов от дънни видове риби.
Член 30
Минимален размер на рибата
1. Риби от регулаторната зона на NAFO, които нямат размера, изискван съгласно посоченото в приложение X, не могат да бъдат преработвани, задържани на борда, предавани на друг кораб, разтоварвани на брега, превозвани, складирани, продавани, излагани или предлагани за продажба, а незабавно се връщат в морето.
2. Когато количеството уловена риба, нямаща размера, изискван съгласно посоченото в приложение X, превишава 10 % от общото количество, съдът се измества на разстояние от най-малко пет морски мили от местоположението на предишно замятане преди да продължи риболова. Преработена риба, за която се прилагат изисквания за минимален размер, и която е под дължина, равна на тази в приложение X, се счита за произхождаща от риба, която е под минималния размер на рибата.
РАЗДЕЛ 3
Контролни мерки
Член 31
Етикетиране на продукта и отделно съхранение
1. Всяка преработена риба, уловена в регулаторната зона на NAFO, се етикетира по начин такъв, че всеки вид и категория продукт, посочен в член 1 от Регламент (ЕО) № 104/2000 на Съвета от 17 декември 1999 г. относно общата организация на пазарите на продукти от рибарството и аквакултурите (28), да може да бъде различен. Той се маркира и като уловен в регулаторната зона на NAFO.
2. Всички скариди, уловени в Участък 3L и черен палтус, уловен в подзона 2 и участъци 3KLMNO, се маркират като уловени в тези съответни зони.
3. Като се има предвид законосъобразната безопасност и навигационната отговорност на капитана на кораба, важи следното:
-
уловът от един и същи вид се съхранява ясно отделен от улова от други видове. Всеки улов, изваден от регулаторната зона на NAFO, се съхранява отделно от улова, изваден извън тази зона.
-
уловът може да бъде съхраняван в повече от една част на трюма, но във всяка част на трюма, в която се съхранява, той се държи ясно отделен чрез използването на пластмаса, шперплат, мрежа и т.н. от останалия улов от други видове.
Член 32
Риболовни и производствени дневници и план за съхранение
1. Освен спазването на членове 6, 8, 11 и 12 от Регламент (ЕИО) № 2847/93, капитаните на кораби вписват в дневника информацията, включена в приложение XI.
2. До 15-о число всеки месец, всяка държава-членка, в електронен формат, уведомява Комисията относно количествата от указаните в приложение XIII запаси, разтоварени на брега през предходния месец и изпращат информацията, получена по членове 11 и 12 от Регламент (ЕИО) № 2847/93.
3. По отношение на улова от видовете, включени в приложение IC, капитаните на кораби на Общността поддържат:
а)
производствен дневник, указващ натрупаната продукция по видове на борда в тегло на продукта, изразено в килограми;
б)
план за съхранение, който показва местоположението на различните видове в трюмовете.
4. Производственият дневник и планът за съхранение по параграф 3 се актуализират ежедневно за преходния ден, считано от 00.00 часа (КУТ (Координирано универсално време)) до 24.00 часа (КУТ) и се съхраняват на борда до пълното разтоварване на кораба.
5. Капитанът оказва необходимото съдействие, за да даде възможност декларираните в производствения дневник количества и съхраняваните на борда преработени продукти да бъдат проверени.
6. На всеки две години държавите-членки потвърждават достоверността на плановете за капацитета на всички кораби на Общността, на които е разрешено да извършват риболов съгласно член 26, параграф 1. Капитанът трябва да гарантира копие от тази заверка да остане на борда, за да се покаже на инспектор при поискване.
Член 33
Пренасяне на мрежи
1. Когато се извършва целеви риболов за един или повече от видовете, включени в приложение VII, корабите на Общността не пренасят мрежи с размер на окото по-малък от установения по член 27.
2. Все пак, кораби на Общността, извършващи риболов в течение на един и същи рейс в зони, различни от регулаторната зона на NAFO, могат да съхраняват на борда си мрежи с размер на окото по-малък от установения по член 27, при положение, че те са сигурно завързани и прибрани и не са на разположение за незабавна употреба. Тези мрежи трябва:
а)
да бъдат откачени от своите греди и вериги или въжета за изтегляне или тралиране; и
б)
ако те се превозват върху или над палубата, да бъдат сигурно привързани към част от надстройката.
Член 34
Предаване на друг кораб
1. Корабите на Общността не се занимават с дейности по предаване на друг кораб в регулаторната зона на NAFO, освен ако не са получили предварително разрешение от своите компетентни органи да извършат това.
2. Корабите на Общността не се занимават с дейности по предаване на риба от или на кораб на страна, която не е членка на конвенцията, за който е забелязано или по друг начин посочено, че се е занимавал с риболовни дейности в регулаторната зона на NAFO.
3. Корабите на Общността докладват за всяко предаване на друг кораб в регулаторната зона на NAFO пред своите компетентни органи. Предаващите кораби правят този доклад най-малко двадесет и четири часа предварително, а получаващите кораби - не по-късно от един час след предаването.
4. Докладът по параграф 3 включва времето, географското положение, общото приблизително тегло по видове, което се разтоварва или натоварва, в килограми, както и повиквателния сигнал на корабите, ангажирани в предаването.
5. Приемащият кораб докладва, освен общия улов на борда и общото тегло, което ще се разтовари на брега, името на пристанището и очакваното време на пристигане най-малко 24 часа преди каквото и да било разтоварване на брега.
6. Държавите-членки незабавно предават докладите по параграфи 3 и 5 до Комисията, която от своя страна незабавно ги препраща до Секретариата на NAFO.
Член 35
Чартър на кораби на Общността
1. Държавите-членки могат да дадат съгласие риболовен кораб, плаващ под техен флаг и на който е разрешено да извършва риболов в регулаторната зона на NAFO, да бъде отдаден по чартърен договор за частично или пълно усвояване на квота и/или риболовни дни, отпуснати на друга държава-членка на NAFO. Чартърни договори, касаещи кораби, посочени от NAFO или друга регионална организация по риболова като занимаващи се с незаконни, недокладвани и нерегулирани (ННН) риболовни дейности, обаче, не се разрешават.
2. На датата на сключване на чартърен договор, държавата-членка на флага изпраща следната информация до Комисията, която от своя страна препраща тази информация до Изпълнителния секретариат на NAFO:
а)
своето съгласие за чартърния договор;
б)
видовете, обхванати от чартъра, и риболовните възможности, отпуснати чрез чартърния договор;
в)
срок на действие на чартърния договор;
г)
име на лицето, взело кораба на чартър;
д)
държава-членка, взела кораба на чартър;
е)
действието, което държавата-членка е предприела да гарантира, че съдът, отдаден на чартър и плаващ под неин флаг, спазва мерките за опазване и принудителните мерки, възприети от NAFO, за срока на отдаване на чартър.
3. Когато чартърният договор изтече, държавата-членка на флага уведомява Комисията, която от своя страна незабавно препраща тази информация до Изпълнителния секретариат на NAFO.
4. Държавата-членка на флага предприема действия да гарантира, че:
а)
по време на срока на чартъра на кораба не се разрешава да извършва риболов спрямо риболовните възможности, отпуснати на държавата-членка на флага;
б)
на кораба не се разрешава да извършва риболов по повече от един чартърен договор по време на един и същ период;
в)
съдът спазва мерките за опазване и принудителните мерки, възприети от NAFO, за срока на отдаване на чартър;
г)
всеки улов и страничен улов по оповестените чартърни договори се вписва в риболовния дневник от отдадения на чартър кораб отделно от останалите данни за улова.
5. Държавите-членки докладват пред Комисията всеки улов и страничен улов по параграф 4, буква г) отделно от останалите данни за улова на национално ниво. Комисията незабавно препраща тези данни до Изпълнителния секретариат на NAFO.
Член 36
Наблюдение на риболовното усилие
1. Всяка държава-членка предприема необходимите мерки да гарантира, че риболовното усилие на нейните кораби е съизмеримо с риболовните възможности, с които разполага тази държава-членка в регулаторната зона на NAFO.
2. Държавите-членки изпращат до Комисията риболовния план за своите кораби, извършващи риболов за видове в регулаторната зона на NAFO, до 31 януари 2006 г., или след това, най-малко 30 дни преди започването на такава дейност. Риболовният план посочва, освен всичко останало, съдът или корабите, които ще се занимават с този риболов и планирания брой риболовни дни, които тези кораби ще прекарат в регулаторната зона на NAFO.
3. Държавите-членки, въз основа на показатели, уведомяват Комисията относно планираните дейности на техните кораби в други зони.
4. Риболовният план представя общото риболовно усилие, което се упражни в регулаторната зона на NAFO във връзка с риболовните възможности, с които разполагат уведомяващите държави-членки.
5. До 31 декември 2006 г. държавите-членки докладват пред Комисията относно изпълнението на своите риболовни планове. Тези доклади включват броя на корабите, които действително са се занимавали с риболовни дейности в регулаторната зона на NAFO, уловът на всеки от корабите и броят дни, през който всеки кораб е извършвал риболов в тази зона. Дейностите на кораби, извършващи улов на скариди в участъци 3М и 3L се докладва отделно за всеки от участъците.
РАЗДЕЛ 4
Специални изисквания за събиране на данни
Член 37
Събиране на данни
1. Държавите-членки изпълняват, когато е възможно, специалните изисквания за събиране на данни за своите кораби, извършващи риболов в следните зони:
Зона
Координати 1
Координати 2
Координати 3
Координати 4
Хълм Сирак
50.00.30
51.00.30
51.00.30
50.00.30
47.00.30
45.00.30
47.00.30
45.00.30
Корнър
35.00.00
36.00.00
36.00.00
35.00.00
Подводни възвишения
48.00.00
48.00.00
52.00.00
52.00.00
Нюфаундленд
43.29.00
44.00.00
44.00.00
43.29.00
Подводни възвишения
43.20.00
43.20.00
46.40.00
46.40.00
Нова Англия
35.00.00
39.00.00
39.00.00
35.00.00
Подводни възвишения
57.00.00
57.00.00
64.00.00
64.00.00
2. Данните, които се събират в съответствие с параграф 1, се събират въз основа на всяко хвърляне и трябва във възможно най-голяма степен да включват:
а)
видов състав по брой и тегло;
б)
честота на дължината;
в)
отолити;
г)
местоположение на хвърлянето, ширини и дължини;
д)
риболовен уред;
е)
дълбочина на риболова;
ж)
време от денонощието;
з)
продължителност на хвърлянето;
и)
започване на тегленето (за подвижен уред);
й)
други биологични проби, като например зрялост, когато е възможно.
3. Данните, събрани в съответствие с параграф 1, се докладват пред компетентните органи на държавите-членки за по-нататъшно предаване до секретариата на NAFO, възможно най-скоро след края на всеки риболовен рейс.
РАЗДЕЛ 5
Специални разпоредби относно северните скариди
Член 38
Риболов на северни скариди
Всяка държава-членка докладва пред Комисията относно количествата северни скариди (Pandalus borealis), уловени в Участък 3L от регулаторната зона на NAFO от кораби, плаващи под неин флаг и регистрирани в Общността. Всички риболовни дейности се осъществяват на дълбочина по-голяма от 200 метра и се ограничават до дял от един кораб на всяка държава-членка по всяко време.
РАЗДЕЛ 6
Специални разпоредби относно морския костур
Член 39
Риболов на морски костур
1. Всеки втори понеделник капитанът на кораб на Общността, ловуващ морски костур в Участък подзона 2 и участъци IF, 3K и 3М от регулаторната зона на NAFO, уведомява компетентните органи на държавата-членка, под чийто флаг плава съдът или в която е регистриран, относно количествата уловен в тези зони морски костур през двуседмичния период, завършващ в 12 часа полунощ предходната неделя.
Когато натрупаният улов превиши 50 % от ТАС, уведомяването се извършва ежеседмично всеки понеделник.
2. До 12 часа на обяд всеки втори вторник държавите-членки докладват пред Комисията относно двуседмичния период, завършващ в 12 часа полунощ преходната неделя, количествата морски костур, уловени в подзона 2 и участъци IF, 3K и 3M от регулаторната зона на NAFO от кораби, плаващи под техен флаг и регистрирани на тяхна територия.
Когато натрупаният улов превиши 50 % от ТАС, докладите се изпращат ежеседмично.
ГЛАВА VII
СПЕЦИАЛНИ РАЗПОРЕДБИ ОТНОСНО КОРАБИ НА ОБЩНОСТТА, ИЗВЪРШВАЩИ РИБОЛОВ В ЗОНАТА НА CCAMLR
РАЗДЕЛ 1
Ограничения и изисквания за информация относно корабите
Член 40
Забрани и ограничения върху улова
1. Прекият улов на видовете, посочени в приложение XIII, се забранява в зоните и по време на периодите, посочени в същото приложение.
2. За нов и проучвателен риболов, пределният улов и страничен улов, посочени в приложение XIV, се прилагат в под-зоните, посочени в същото приложение.
Член 41
Изисквания относно информацията, отнасяща се до кораби, на които е разрешено да извършват риболов в зоната на CCAMLR
1. Считано от 1 август 2006 г., освен изискванията относно информацията, отнасяща се до получилите разрешение кораби, посочени в член 3, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 601/2004, държавите-членки изпращат до Комисията следното по отношение на тези кораби:
а)
номер на кораба по ММО (Международна морска организация) (ако такъв е издаден);
б)
предишна държава на флага, ако има такава;
в)
международен повиквателен радио сигнал;
г)
име и адрес на собственика(ците) на кораба, и собствениците ползватели, ако са известни;
д)
вид на кораба;
е)
къде и кога е построен;
ж)
дължина;
з)
цветна снимка на кораба, която се състои от следното:
i)
една снимка, не по-малка от 12 × 7 см, показваща щирборда на кораба и излагаща неговата обща дължина и пълни структурни характеристики;
ii)
една снимка, не по-малка от 12 × 7 см, показваща бакборда на кораба и излагаща неговата обща дължина и пълни структурни характеристики;
iii)
една снимка, не по-малка от 12 × 7 см, показваща кърмата, заснета пряко към кърмата;
и)
мерките, предприети за гарантиране на защитена от неумело използване работа на сателитния уред за наблюдение, инсталиран на борда.
2. Считано от 1 август 2006 г., доколкото е осъществимо, държавите-членки изпращат до Комисията и следната информация, отнасяща се до кораби, получили разрешение да осъществяват риболов в зоната на CCAMLR:
а)
име и адрес на лицето, осъществяващо дейност, ако е различно от собственика(ците) на кораба;
б)
имената и националността на капитана и, когато е приложимо, на капитана по риболова;
в)
вида риболовен метод или методи;
г)
напречна греда (м);
д)
брутен регистриран тонаж;
е)
вид и брой на комуникационните устройства на кораба (номера по INMARSAT А, В и С);
ж)
нормален състав на екипажа;
з)
мощност на главния двигател или двигатели (kW);
и)
товароносимост (тонове), брой трюмове за риба и техния капацитет (м3);
й)
всякаква друга информация (напр. категория на леда), счетена за уместна.
РАЗДЕЛ 2
Проучвателен риболов
Член 42
Участие в проучвателен риболов
1. Риболовни кораби, плаващи под флага на Испания или регистрирани в нея, които са съобщени на CCAMLR в съответствие с разпоредбите на член 7 от Регламент (ЕО) № 601/2004 могат да вземат участие в проучвателен риболов с парагада за Dissostichus spp. в под-зони по ФАО 88.1 и 88.2, както и в участъци 58.4.1, 58.4.2, 58.4.3a) извън зоните под национална юрисдикция и 58.4.3b) извън зоните под национална юрисдикция.
2. Към който и да е момент не повече от един риболовен кораб извършва риболов в участъци 58.4.3a) и 58.4.3б).
3. По отношение на под-зони 88.1 и 88.2, както и участъци 58.4.1 и 58.4.2, пределният общ улов и страничен улов за подзона и участък, и тяхното разпределение между Поделенията за малкомащабни проучвания (ПММП) във всяка от тях са съгласно посочените в приложение XIV. Риболовът във всяко ПММП се преустановява когато докладваният улов достигне определения пределен улов, и следователно ПММП се закрива за риболов за остатъка от сезона.
4. Риболовът се осъществява във възможно най-голям географски и батиметричен сектор, за да се получи информацията, необходима за определяне на риболовния потенциал, и да се избегне свръх-концентрация на улов и риболовно усилие. При все това, риболовът в участъци 58.4.1 и 58.4.2 се забранява на дълбочини по-малки от 550 м.
Член 43
Системи за докладване
Риболовните кораби, участващи в проучвателен риболов по член 42, са обект на следните системи за докладване на улова и усилието:
а)
Системата за докладване на пет-дневния улов и усилие, посочена в член 12 от Регламент (ЕО) № 601/2004, с изключение на това, че държавите-членки подават до Комисията докладите за улова и усилието не по-късно от два работни дни след края на всеки период на отчитане с цел незабавно препращане до CCAMLR. В подзони 88.1 и 88.2, както и в участъци 58.4.1 и 58.4.2, докладването се извършва от Поделенията за малкомащабни проучвания.
б)
Системата за точно докладване на месечния улов и усилие, посочена в член 13 от Регламент (ЕО) № 601/2004.
в)
общият брой и тегло на изхвърлените Dissostichus eleginoides и Dissostichus mawsoni, включително тези със заболяването „желирано месо“, се докладва.
Член 44
Специални изисквания
1. Проучвателният риболов по член 42 се провежда в съответствие с член 8 от Регламент (ЕО) № 600/2004 на Съвета от 22 март 2004 г. за утвърждаване на технически мерки, приложими към риболовните дейности в зоната на действие на Конвенцията за опазване на живите морски ресурси на Антарктика (29) по отношение на приложимите мерки за намаляване инцидентната смъртност на морски птици при риболов с парагада. Освен тези мерки:
а)
изпускането на рибни отпадъци при този риболов се забранява;
б)
корабите, вземащи участие в проучвателен риболов в участъци 58.4.1 и 58.4.2, които спазват процедурите (A, Б или В) на CCAMLR за поставяне на тежести на парагадите се освобождават от изискването за хвърляне през нощта; кораби, обаче, които уловят общо три (3) морски птици, незабавно преминават към нощно хвърляне в съответствие с член 8 от Регламент (ЕО) № 601/2004;
в)
корабите, вземащи участие в проучвателен риболов в под-зони 88.1 и 88.2, както и участъци 58.4.3а) и 58.4.3б), които улавят общо три (3) морски птици, незабавно прекратяват риболова и не им се разрешава да извършват риболов извън нормалния риболовен сезон през остатъка от сезон 2005/06.
2. Корабите, вземащи участие в проучвателен риболов в подзони по ФАО 88.1 и 88.2, са обект на следните допълнителни изисквания:
а)
на корабите е забранено на изпускат:
i)
нефт или горивни продукти или нефтени остатъци в морето, с изключение на разрешеното по приложение I към MARPOL 73/78 (Международна конвенция за предотвратяване на замърсяването от кораби);
ii)
битови отпадъци;
iii)
кухненски отпадъци, които не преминават през решетка с отвори не по-големи от 25 мм;
iv)
селскостопански птици или части от тях (включително яйчни черупки);
v)
канализационни води в рамките на 12-милната зона от суша или ледени покривки, или канализационни води, докато корабът пътува със скорост от по-малко от 4 възела; или
vi)
инсинераторна пепел.
б)
в подзони 88.1 и 88.2 не се внасят живи селскостопански птици или други живи птици, а всякакви почистени, но неконсумирани птици, се отстраняват от подзони 88.1 и 88.2;
в)
риболовът за Dissostichus spp. в подзони 88.1 и 88.2 се забранява в 10-милната зона от брега на Баленовите острови.
Член 45
Определение за замятане
1. За целите на настоящия раздел, замятане представлява хвърлянето на едно или повече чепарета на едно място. Точното географско положение на замятане то се определя от централната точка на чепарето или чепаретата, използвана за целите на докладване на улова и усилието.
2. За да бъде определено като изследователско замятане:
а)
всяко изследователско замятане трябва да бъде отделено на не по-малко от пет морски мили от друго изследователско замятане, като разстоянието се мери от средната географска точка на всяко от изследователските замятания;
б)
всяко замятане се състои от най-малко 3 500 куки и не повече от 10 000 куки; то може да представлява определен брой отделни чепарета, поставени на едно и също място.
в)
всяко замятане на парагада трябва да има време на престой във водата от не по-малко от шест часа, измерени от времето на завършване на процеса на замятане до началото на процеса на изтегляне.
Член 46
Планове за изследване
Риболовните кораби, вземащи участие в проучвателния риболов по член 42, изпълняват планове за изследване във всички ПММП, на които са разделени под-зони по ФАО 88.1 и 88.2, както и участъци 58.41 и 58.4.2. Планът за изследване се изпълнява по следния начин:
а)
при първоначално навлизане в ПММП, първите 10 замятания, наричани „първа поредица“, се означават като „изследователски замятания“ и трябва да отговарят на критериите, посочени в член 45, параграф 2;
б)
следващите 10 замятания, или 10 тона улов, което пусково ниво се достигне първо, се определят като „втора поредица“. Замятанията при втората поредица могат, по усмотрение на капитана, да бъдат изваждани като част от нормалния проучвателен риболов. Тъй или иначе, при положение, че отговарят на изискванията на член 45, параграф 2, тези замятания могат да бъдат означени и като изследователски замятания;
в)
при завършване на първата и втората поредица замятания, ако капитанът желае да продължи да извършва риболов в ПММП, съдът трябва да предприеме „трета поредица“, която следва да доведе до общо 20 изследователски замятания, извършени в три поредици. Третата поредица замятания се извършва по време на същото посещение в ПММП като първата и втората поредица;
г)
при извършване на 20 изследователски замятания, съдът може да продължи да извършва риболов в ПММП;
д)
в ПММП A, B, C, E и G в подзони 88.1 и 88.2, където подлежащото на риболов морско дъно е по-малко от 15 000 км2, букви б), в) и г) не се прилагат и при извършване на 10 изследователски замятания съдът може да продължи да извършва риболов в ПММП.
Член 47
Планове за събиране на данни
1. Риболовните кораби, вземащи участие в проучвателен риболов по член 42, изпълняват планове за събиране на данни във всички ПММП, на които са разделени подзони по ФАО 88.1 и 88.2, както и участъци 58.4.1 и 58.4.2. Планът за събиране на данни включва следните данни:
а)
положението и дълбочината на всеки край от всяко чепаре при замятането;
б)
времето на хвърляне, престой и изтегляне;
в)
броят и видовете риба, изпуснати на повърхността;
г)
броя на поставените куки;
д)
вида на стръвта;
е)
приемливостта на стръвта (%);
ж)
вида на куката; и
з)
морските условия, облачността и фазата на луната по времето на хвърляне на чепаретата.
2. Всички данни по параграф 1 се събират за всяко изследователско замятане; по-специално - всички риби при едно замятане до брой от 100 риби се измерват и поне 30 риби се вземат като проба за биологични изследвания. Когато са уловени повече от 100 риби, се прилага метод за допълнително случайно пробовземане от рибата.
Член 48
Програма за маркиране
Всеки риболовен кораб, вземащ участие в проучвателния риболов по член 42, изпълнява програма за маркиране както следва:
а)
екземплярите от Dissostichus spp. се маркират и пускат обратно с честота от единекземпляр на тон тегло пресен улов през целия сезон в съответствие с Процедурата на CCAMLR по маркиране. Корабите преустановяват маркирането единствено след като са маркирали 500 екземпляра, или преустановяват риболова след като са маркирали по един екземпляр на тон необработен улов;
б)
програмата е насочена към екземпляри от всички размери с оглед да се постигне изискването за маркиране на един екземпляр на един тон необработен улов. Всички пуснати отново екземпляри трябва да бъдат двойно маркирани и връщанията трябва да обхващат възможно най голяма географска област;
в)
върху всички марки се отпечатва уникален пореден номер и адрес за връщане, така че произходът на марките да може да бъде проследен в случай на повторно улавяне на маркирания екземпляр;
г)
всички уловени маркирани екземпляри (т.е. уловени риби, на които вече е поставена марка) не се освобождават повторно, дори и да са били на свобода само за кратко време;
д)
от всички повторно уловени маркирани екземпляри се вземат проби (дължина, тегло, пол, стадий на развитие на гонадите) и ако е възможно се прави дигитална снимка, отолитите се изваждат и марката се отстранява;
е)
всички съответни данни на марката и всички данни, отразяващи повторното улавяне на марката, се докладват пред CCAMLR в електронен вид във формата на CCAMLR не по-късно от три месеца след като съдът напусне тези места за риболов;
ж)
всички съответни данни на марката и всички данни, отразяващи повторното улавяне на марката, и екземпляри от повторното улавяне също се докладват в електронен вид във формата на CCAMLR пред съответното регионално хранилище на данни от марките, съгласно подробното изложение в Процедурата на CCAMLR за маркиране.
Член 49
Научни наблюдатели
Всеки риболовен кораб, вземащ участие в проучвателен риболов по член 42, трябва да разполага на борда си при всички риболовни дейности през време на риболовния период с най-малко двама научни наблюдатели, единият от които е наблюдател, назначен в съответствие със Схемата на CCAMLR за международно научно наблюдение.
ГЛАВА VIII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 50
Изпращане на данните
Когато съгласно член 15, параграф 1 и член 18, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2847/93, държавите-членки изпращат данни до Комисията относно разтоварването на брега на количества от уловените запаси, те използват кодовете за запасите, посочени в приложение I към настоящия регламент.
Член 51
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Тсй се прилага се от 1 януари 2006 година.
Когато ТАС за зоната на CCAMLR са определени за периоди, започващи преди 1 януари 2006 г., се прилага член 40, който влиза в сила от началото на съответните периоди за прилагане на ТАС.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел, на 22 декември 2005 година.
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 51/2006,
annettu 22. päivänä joulukuuta 2005,
yhteisön vesialueilla ja yhteisön aluksiin sellaisilla muilla vesialueilla, joilla sovelletaan saalisrajoituksia, sovellettavien eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien ja niihin liittyvien edellytysten vahvistamisesta vuodeksi 2006
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, JOKA
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 (1) ja erityisesti sen 20 artiklan,
ottaa huomioon TACien ja kiintiöiden vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyvien lisäedellytysten käyttöönottamisesta 6 päivänä toukokuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 847/96 (2) ja erityisesti sen 2 artiklan,
ottaa huomioon turskakantojen elvytystoimenpiteistä 26 päivänä helmikuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 423/2004 (3) ja erityisesti sen 6 ja 8 artiklan,
ottaa huomioon pohjoisen kummeliturskakannan elvytystoimenpiteistä 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 811/2004 (4) ja erityisesti sen 5 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksen (EY) N:o 2371/2002 4 artiklassa edellytetään, että neuvosto toteuttaa tarvittavat toimenpiteet, joilla varmistetaan vesialueille pääsy ja vesiluonnonvarojen käyttöoikeus sekä kestävän kalastustoiminnan harjoittaminen, ottaen huomioon käytettävissä olevat tieteelliset lausunnot sekä erityisesti tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean laatiman kertomuksen.
(2)
Asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklan nojalla neuvoston tehtävänä on vahvistaa kutakin kalastusta tai kalastusryhmää koskevat suurimmat sallitut saaliit (TAC). Kalastusmahdollisuudet olisi jaettava jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden kesken kyseisen asetuksen 20 artiklassa vahvistettujen perusteiden mukaisesti.
(3)
Näiden TACien ja kiintiöiden tehokkaan hallinnoinnin varmistamiseksi olisi vahvistettava kalastustoimintaa koskevat erityisedellytykset.
(4)
On tarpeen vahvistaa kalastusta koskevat periaatteet ja tietyt hallintomenettelyt yhteisön tasolla niin, että jäsenvaltiot voivat varmistaa lippunsa alla purjehtivien alusten hallinnoinnin.
(5)
Asetuksen (EY) N:o 2371/2002 3 artiklassa on annettu kalastusmahdollisuuksien jakamisen kannalta merkityksellisiä määritelmiä.
(6)
Asetuksen (EY) N:o 847/96 2 artiklan mukaisesti on osoitettava, mihin kantoihin siinä tarkoitettuja toimenpiteitä sovelletaan.
(7)
Kalastussuhteita koskevissa sopimuksissa ja pöytäkirjoissa määrätyn menettelyn mukaisesti yhteisö on neuvotellut kalastusoikeuksista Norjan (5), Färsaarten (6) ja Grönlannin (7) kanssa.
(8)
Yhteisö on sopimuspuolena useissa alueellisissa kalastusjärjestöissä. Nämä kalastusjärjestöt ovat suositelleet tiettyjen lajien osalta pyyntirajoitusten ja muiden säilyttämistä koskevien sääntöjen vahvistamista. Nämä suositukset olisi sen vuoksi pantava täytäntöön yhteisössä.
(9)
Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomissio (IATTC) hyväksyi vuosikokouksessaan kesäkuussa 2005 isosilmätonnikalan, boniitin ja keltaevätonnikalan saalisrajoitukset ja sivusaaliiden käsittelyä koskevat tekniset toimenpiteet. Vaikka yhteisö ei ole IATTC:n jäsen, mainitut toimenpiteet on syytä panna täytäntöön IATTC:n lainkäyttövaltaan kuuluvien kalavarojen kestävän hallinnoinnin varmistamiseksi.
(10)
Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio (ICCAT) on vuosikokouksessaan 2005 hyväksynyt taulukot, joissa osoitetaan ICCAT:n sopimuspuolten kalastusmahdollisuuksien liika- tai vajaakäyttö. Tämän johdosta ICCAT on tehnyt päätöksen, jossa todetaan, että yhteisö on vuonna 2004 alittanut kiintiönsä useiden kalakantojen osalta.
(11)
ICCAT:n vahvistamien yhteisön kiintiöiden mukautusten noudattamiseksi on tarpeen jakaa kiintiöiden vajaakäytöstä johtuvat kalastusmahdollisuudet sen mukaan, miten kukin jäsenvaltio on myötävaikuttanut niiden liian alhaiseen käyttöön, muuttamatta tässä asetuksessa määrättyä jakoperustetta, joka koskee TACien vuosittaista jakamista.
(12)
Kalastusmahdollisuuksia olisi käytettävä asiaa koskevan yhteisön lainsäädännön ja erityisesti seuraavien asetusten mukaisesti: kalastusalusten merkitsemistä ja asiakirjoilla todistamista koskevista yksityiskohtaisista erityissäännöistä 20 päivänä toukokuuta 1987 annettu komission asetus (ETY) N:o 1381/87 (8), jäsenvaltioiden kalansaalistietojen kirjaamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä syyskuuta 1983 annettu komission asetus (ETY) N:o 2807/83 (9), yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä 12 päivänä lokakuuta 1993 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2847/93 (10), tiettyjä yhteisön kalastusalueita ja kalavaroja koskevan pyyntiponnistuksen hallinnoinnista 4 päivänä marraskuuta 2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1954/2003 (11), tietyistä Välimeren kalavarojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä 27 päivänä kesäkuuta 1994 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1626/94 (12), erityiskalastuslupia koskevista yleisistä säännöistä 27 päivänä kesäkuuta 1994 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1627/94 (13), kalastustoimintaan sovellettavista valvontatoimenpiteistä Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä koskevan yleissopimuksen alueella 22 päivänä maaliskuuta 2004 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 601/2004 (14), kalavarojen säilyttämisestä nuorten meren eliöiden suojelemiseksi toteutettavien teknisten toimenpiteiden avulla 30 päivänä maaliskuuta 1998 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 850/98 (15), Koillis-Atlantilla kalastavien jäsenvaltioiden saaliiden määriä koskevien tilastojen toimittamisesta 17 joulukuuta 1991 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 3880/91 (16), erityisedellytyksistä, joilla silliä ja silakkaa voidaan purkaa aluksesta muihin teollisiin tarkoituksiin kuin suoraan ihmisravinnoksi 29 päivänä kesäkuuta 1998 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1434/98 (17), turskakantojen elvytystoimenpiteistä 26 päivänä helmikuuta 2004 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 423/2004 (18), alusten satelliittiseurantajärjestelmää koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 18 päivänä joulukuuta 2003 annettu komission asetus (EY) N:o 2244/2003 (19), kalastusalusten ominaisuuksista 22 päivänä syyskuuta 1986 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2930/86 (20), eräiden laajasti vaeltavien kalakantojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä 14 päivänä toukokuuta 2001 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 973/2001 (21), syvänmeren kantojen kalastukseen sovellettavista kalastusmahdollisuuksien saamista koskevista erityisistä vaatimuksista ja niihin liittyvistä edellytyksistä 16 päivänä joulukuuta 2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2347/2002 (22) sekä yhteisön aluksiin sovellettavien eräiden syvänmeren kalakantojen kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuosiksi 2005 ja 2006 22 päivänä joulukuuta 2004 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2270/2004 (23).
(13)
Kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) lausunnon mukaisesti sardelliin on suuralueella VIII tarpeen soveltaa väliaikaista saalisrajoitusten hallinnointijärjestelmää.
(14)
ICESin lausunnon mukaisesti ICES-suuralueella IV ja alueella III a pohjoinen on tarpeen soveltaa tuulenkalan väliaikaista pyyntiponnistuksen hallinnointijärjestelmää.
(15)
Mustakitaturskakannan biologisesta asemasta saatujen tieteellisten tietojen pohjalta ja rannikkovaltioiden käytyä neuvotteluja tämän kannan hallinnosta on hallintoalueita muutettava ottamalla samalla huomioon kyseisen kalastuksen erityispiirteet.
(16)
Tiettyjen syvänmeren lajien pyyntiponnistusta olisi ICESin uusimpien tieteellisten lausuntojen nojalla vähennettävä siirtymätoimenpiteen muodossa entisestään.
(17)
Asetuksessa (EY) N:o 423/2004 säädettyjen turskaa koskevien pyyntiponnistusrajoitusten mukauttamiseksi ehdotetaan mainitun asetuksen 8 artiklan 3 kohdan mukaisesti vaihtoehtoisia järjestelyitä, joiden avulla pyyntiponnistusta voidaan hallinnoida TACin kanssa yhdenmukaisella tavalla.
(18)
Tieteelliset lausunnot osoittavat, että Pohjanmeren punakampelakantaa ei kalasteta kestävällä tavalla ja että kalaa heitetään pois hyvin paljon. Tieteelliset lausunnot ja Pohjanmeren alueellisen neuvoa-antavan toimikunnan lausunnot osoittavat, että on aiheellista mukauttaa kalastusmahdollisuuksia punakampelaa pyytävien alusten pyyntiponnistuksen osalta.
(19)
Englannin kanaalin länsiosan kielikampelakantojen osalta on tarpeen soveltaa väliaikaista pyyntiponnistuksen hallinnointijärjestelmää. Pyyntiponnistuksen hallinnointijärjestelmää on tarpeen mukauttaa Kattegatin, Pohjanmeren, Skagerrakin, Englannin kanaalin länsiosan, Irlanninmeren ja Skotlannin länsipuolen turskakantojen sekä ICES-alueiden VIII c ja IX a kummeliturska- ja keisarihummerikantojen osalta
(20)
Asetuksen (EY) N:o 1434/98 2 artikla ei riitä turvaamaan, että silli- ja silakkasaaliit noudattaisivat kyseisten lajien osalta vahvistettuja saalisrajoituksia. Sen vuoksi on tarpeen ottaa käyttöön siirtymätoimenpiteet, joilla varmistetaan sillin ja silakan asianmukainen seuranta ja laskenta lajittelemattomina puretuissa saaliissa.
(21)
Skotlannin ja Irlannin länsipuolisilla syvillä vesillä harjoitettavan verkkokalastuksen alalla vallitseviin kalastuskäytänteisiin liittyy liian pitkien verkkojen käyttö, mikä johtaa kohtuuttomaan pitkiin kokemisväleihin ja suuriin poisheitettyjen kalojen määriin. Kadonneet tai tahallaan heitteille jätetyt verkot saattavat jatkaa vuosikausia kalastusta ilman, että niitä nostettaisiin pois. Tieteelliset tutkimukset ovat osoittaneet, että tämä kalastuskäytäntö uhkaa vakavasti syvänmeren lajeja, minkä vuoksi olisi otettava käyttöön tällaisen kalastuksen kieltäviä siirtymätoimenpiteitä, kunnes pysyvämmät toimenpiteet on toteutettu.
(22)
Kummeliturskakantojen kestävän hyödyntämisen varmistamiseksi ja poisheitettyjen määrien vähentämiseksi olisi otettava huomioon valikoivia pyydyksiä koskeva viimeaikainen kehitys panemalla täytäntöön sen mukaisia siirtymätoimenpiteitä alueilla VIII a, b ja d.
(23)
Koillis-Atlantin kalastuskomissio (NEAFC) hyväksyi vuoden 2004 vuosikokouksessaan suosituksen kalastuksen rajoittamisesta tietyillä alueilla herkkien syvänmeren luontotyyppien suojelemiseksi. Yhteisön olisi pantava suositus täytäntöön.
(24)
Meritursaan säilyttämisen edistämiseksi ja erityisesti nuorten yksilöiden suojelemiseksi on tarpeen vahvistaa vuonna 2006 vähimmäiskoko meritursaille, jotka pyydetään CECAF-alueella sijaitsevien kolmansien maiden suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvilta merialueilta, kunnes on annettu asetus asetuksen (EY) N:o 850/98 muuttamisesta.
(25)
NEAFC suositteli marraskuussa 2005, että joukko aluksia olisi liitettävä luetteloon aluksista, joiden on todettu harjoittaneen laitonta, ilmoittamatonta ja sääntelemätöntä kalastusta. Olisi varmistettava, että suositukset pannaan täytäntöön yhteisön lainsäädännössä.
(26)
Välimeren yleinen kalastuskomissio (GFCM) antoi vuoden 2005 vuosikokouksessaan suosituksen eräiden syvänmeren lajeja hyödyntävien kalastusten hallinnoinnista ja suosituksen GFCM:n alusrekisterin perustamisesta yli 15 metrin aluksille, joilla on lupa toimia GFCM:n alueella. Koska yhteisö on GFCM:n sopimuspuoli, nämä suositukset ovat yhteisöä velvoittavia, joten ne olisi pantava täytäntöön.
(27)
Kalavarojen säilyttämiseksi olisi vuonna 2006 pantava täytäntöön eräitä valvontaa koskevia lisätoimenpiteitä ja kalastuksen teknisiä edellytyksiä.
(28)
Alusten satelliittiseurantajärjestelmästä saatujen tietojen käytöstä on annettava tiettyjä säännöksiä, joilla parannetaan pyyntiponnistuksen hallinnoinnin seurannan, tarkastuksen ja valvonnan tehokkuutta ja tuloksellisuutta.
(29)
Jotta voidaan varmistaa, että kolmansien maiden alusten yhteisön vesiltä pyytämät mustakitaturskasaaliit tulevat asianmukaisesti kirjatuiksi, on tarpeen tehostaa tällaisia aluksia koskevia valvontasäännöksiä.
(30)
Asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklan nojalla neuvosto päättää saaliita ja/tai pyyntiponnistuksia koskeviin rajoituksiin liittyvistä ehdoista. Tieteelliset lausunnot osoittavat, että sovittuja TACeja huomattavasti suuremmat saaliit vaarantavat kalastustoimien kestävyyden. Sen vuoksi on aiheellista ottaa käyttöön liitännäisehtoja, jotka johtavat sovittujen kalastusmahdollisuuksien parempaan täytäntöönpanoon.
(31)
ICCAT hyväksyi vuoden 2004 vuosikokouksessaan tiettyjä Atlantin ja Välimeren laajasti vaeltavien lajien kantoja varten useita teknisiä toimenpiteitä, joilla muun muassa otetaan käyttöön tonnikalan uusi vähimmäiskoko, tiettyjä alueita ja ajanjaksoja koskevia kalastusrajoituksia isosilmätonnikalan suojelemiseksi, urheilu- ja virkistyskalastusta Välimerellä koskevia toimenpiteitä ja näytteenotto-ohjelma altaaseen pantujen tonnikalojen koon arvioimiseksi. Kalakantojen säilyttämisen edistämiseksi on tarpeen panna nämä toimenpiteet täytäntöön vuonna 2006, kunnes on annettu asetus asetuksen (EY) N:o 973/2001 muuttamisesta.
(32)
Kaakkois-Atlantin kalastusjärjestö (SEAFO) hyväksyi vuoden 2005 vuosikokouksessaan toimenpiteen, jonka mukaan tieteellisiä tarkkailijoita sijoitetaan kaikille yleissopimuksen alueella toimiville, sellaisia lajeja pyytäville aluksille, jotka eivät kuulu muiden toimivaltaisten alueellisten kalastusjärjestöjen säilyttämis- ja hoitojärjestelyjen soveltamisalaan 1 päivästä tammikuuta 2006. Tämä toimenpide on yhteisöä velvoittava, ja siksi se olisi pantava täytäntöön.
(33)
Luoteis-Atlantin kalastusjärjestö (NAFO) hyväksyi 19-23 päivänä syyskuuta 2005 pidetyssä 27. vuosikokouksessaan useita teknisiä ja valvontatoimenpiteitä. Nämä toimenpiteet on tarpeen panna täytäntöön.
(34)
Yhteisölle Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämisestä tehdyn yleissopimuksen (CCAMLR) sopimuspuolena kuuluvien kansainvälisten velvoitteiden ja niihin sisältyvän CCAMLR-komission niiden mukaisesti hyväksymien toimenpiteiden noudattamista koskevan velvoitteen huomioon ottamiseksi olisi noudatettava CCAMLR-komission kaudeksi 2005-2006 hyväksymiä TACeja ja niitä vastaavia kausirajoituksia.
(35)
CCAMLR hyväksyi vuonna 2005 pidetyssä 24. vuosikokouksessaan asianomaiset saalisrajoitukset kannoille, joiden kalastaminen on sallittua kaikille CCAMLR:n jäsenille hyväksytyssä kalastuksessa. CCAMLR hyväksyi myös yhteisön kalastusalusten osallistumisen Dissostichus spp. -lajien koekalastukseen suuralueilla FAO 88.1 ja 88.2 sekä alueilla 58.4.1, 58.4.2, 58.4.3a ja 58.4.3b, ja vahvisti kyseiselle kalastustoiminnalle saalis- ja sivusaalisrajoitukset sekä tietyt tekniset erityistoimenpiteet. Myös näitä rajoituksia ja teknisiä toimenpiteitä olisi sovellettava.
(36)
Jotta yhteisön kalastajien toimeentulo varmistettaisiin ja vältettäisiin kalavarojen vaarantaminen ja yhteisön vesialueilla ja yhteisön aluksiin sellaisilla vesialueilla, joilla sovelletaan saalisrajoituksia, sovellettavien eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien ja niihin liittyvien edellytysten vahvistamisesta vuodeksi 2005 22 päivänä joulukuuta 2004 annetun asetuksen (EY) N:o 27/2005 (24) voimassaolon lakkaamisesta johtuvat muut mahdolliset vaikeudet, on erityisen tärkeää, että nämä kalastukset saadaan käyttöön 1 päivänä tammikuuta 2006 ja kyseisen asetuksen jotkin säännöt pidetään voimassa tammikuun 2006 ajan. Asian kiireellisyys huomioon ottaen on ehdottoman välttämätöntä myöntää poikkeus Euroopan unionista tehdyn sopimuksen sekä Euroopan yhteisöjen perustamissopimusten liitteenä olevan kansallisten kansanedustuslaitosten asemaa Euroopan unionissa koskevan pöytäkirjan I osan 3 kohdassa tarkoitettuun kuuden viikon määräaikaan,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa vahvistetaan vuodeksi 2006 eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuudet sekä niihin liittyvät edellytykset, joiden mukaisesti näitä kalastusmahdollisuuksia voidaan käyttää.
Tietyt pyyntiponnistuksen rajoitukset ja niihin liittyvät edellytykset vahvistetaan lisäksi tammikuuksi 2007, ja tiettyjen Etelämantereen kantojen osalta kalastusmahdollisuudet ja erityisedellytykset vahvistetaan liitteessä I E esitetyksi kaudeksi.
2 artikla
Soveltamisala
1. Jollei toisin säädetä, tätä asetusta sovelletaan:
a)
yhteisön kalastusaluksiin, jäljempänä ’yhteisön alukset’; ja
b)
kolmansien maiden lipun alla purjehtiviin ja kolmansissa maissa rekisteröityihin aluksiin, jäljempänä ’kolmansien maiden alukset’, yhteisön vesillä, jäljempänä ’EY:n vedet’.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, tätä asetusta ei sovelleta kalastustoimintaan, jota suoritetaan yksinomaan tieteellisiin tutkimustarkoituksiin asianomaisen jäsenvaltion luvalla ja sen alaisuudessa, jos kyseisestä toiminnasta on annettu ennakolta tieto komissiolle ja sille jäsenvaltiolle, jonka vesillä tutkimukset suoritetaan.
3 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa sovelletaan asetuksen (EY) N:o 2371/2002 3 artiklassa vahvistettujen määritelmien lisäksi seuraavia määritelmiä:
a)
’suurimmat sallitut saaliit’ tarkoittaa määrää, joka voidaan poistaa kustakin kannasta vuosittain;
b)
’kiintiö’ tarkoittaa yhteisölle, jäsenvaltioille tai kolmansille maille myönnettyä kiinteää osuutta TACista;
c)
’kansainväliset vesialueet’ tarkoittaa vesiä, jotka eivät kuulu minkään valtion suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan;
d)
’NAFO-sääntelyalue’ tarkoittaa Luoteis-Atlantin kalastusjärjestön (NAFO) yleissopimuksen alueen sitä osaa, joka ei kuulu rannikkovaltioiden suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan;
e)
’Skagerrak’ tarkoittaa aluetta, joka rajoittuu lännessä linjaan Hanstholmin majakasta Lindesnesin majakkaan ja etelässä linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan, sekä linjaan tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla;
f)
’Kattegat’ tarkoittaa aluetta, joka rajoittuu pohjoisessa linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan ja tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla, sekä etelässä linjoihin Hasenørestä Gniben Spidsiin, Korshagesta Spodsbjergiin ja Gilbjerg Hovedista Kulleniin;
g)
”Cádizinlahti' tarkoittaa pituuspiirin 7o23'48” W itäpuolella sijaitsevaa osaa ICES-alueesta IX a.
4 artikla
Kalastusalueet
Tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia alueiden määritelmiä:
a)
ICESin (kansainvälisen merentutkimusneuvoston) alueet sellaisina kuin ne määritellään asetuksessa (ETY) N:o 3880/91. Jos alueeseen lisätään maininta ”EY:n vedet”, tämä tarkoittaa, että kyse on ainoastaan asianomaisen alueen EY:n vesiin;
b)
CECAFin (Itäinen Keski-Atlantti tai FAOn pääasiallinen kalastusalue 34) alueet sellaisina kuin ne määritellään muualla kuin Pohjois-Atlantilla kalastavien jäsenvaltioiden nimellissaaliiden määriä koskevien tilastojen toimittamisesta 23 päivänä lokakuuta 1995 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2597/95 (25);
c)
NAFOn (Luoteis-Atlantin kalastusjärjestön) alueet sellaisina kuin ne määritellään Luoteis-Atlantilla kalastavien jäsenvaltioiden saaliiden määriä ja kalastustoimia koskevien tilastojen toimittamisesta 30 päivänä kesäkuuta 1993 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2018/93 (26);
d)
CCAMLR:n (yleissopimus Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämisestä) alueet sellaisina kuin ne määritellään asetuksessa (EY) N:o 601/2004.
II LUKU
YHTEISÖN ALUSTEN KALASTUSMAHDOLLISUUDET JA NIIHIN LIITTYVÄT EDELLYTYKSET
5 artikla
Saalisrajoitukset ja niiden jakaminen
1. Yhteisön alusten saalisrajoitukset yhteisön vesillä tai tietyillä yhteisön ulkopuolisilla vesillä ja näiden saalisrajoitusten jakaminen jäsenvaltioiden kesken sekä asetuksen (EY) N:o 847/96 2 artiklan mukaiset lisäedellytykset vahvistetaan liitteessä I.
2. Yhteisön aluksilla on oikeus kalastaa liitteessä I vahvistettujen kiintiöiden rajoissa Färsaarten, Grönlannin, Islannin ja Norjan kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesialueilla sekä Jan Mayenin ympärillä sijaitsevalla kalastusalueella 10, 17 ja 18 artiklassa säädetyin edellytyksin.
3. Komissio lopettaa välittömästi sardellia koskevan kalastustoiminnan suuralueella VIII, jos tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) lausunnosta käy ilmi, että kutukannan biomassa on vuoden 2006 kutuaikana alle 28 000 tonnia.
4. Komissio vahvistaa tuulenkalojen lopulliset saalisrajoitukset ICES alueilla II a (EY:n vedet), III a sekä suuralueella IV (EY:n vedet) liitteessä II D olevien sääntöjen mukaisesti.
5. Komissio vahvistaa yhteisön käytettävissä oleviksi villakuoreen saalisrajoituksiksi alueilla V ja XIV (Grönlannin vedet) 7,7 prosenttia villakuoreen TACista heti kun TAC on vahvistettu.
6. Komissio voi tarkistaa merikrottia koskevia saalisrajoituksia alueilla II a (EY:n vedet) ja IV (EY:n vedet) sekä alueilla V b (EY:n vedet), VI, XII ja XIV asetuksen (EY) N:o 2371/2002 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti, sen jälkeen, kun STECF on tarkastellut vuoden 2006 ensimmäisen vuosineljänneksen aikana pyyntiponnistusyksikköä kohti kerättyjä tietoja saaliista.
7. Komissio voi tarkistaa harmaaturskaa koskevia saalisrajoituksia alueilla II a (EY:n vedet), III a ja IV (EY:n vedet), ja kilohailia koskevia saalisrajoituksia alueilla II a (EY:n vedet) ja IV (EY:n vedet) asetuksen (EY) N:o 2371/2002 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti vuoden 2006 alkupuoliskolla saatujen tieteellisten tietojen perusteella.
6 artikla
Jakamista koskevat erityissäännökset
1. Liitteessä I vahvistettu kalastusmahdollisuuksien jakaminen jäsenvaltioiden kesken ei rajoita seuraavien soveltamista:
a)
asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklan 5 kohdan mukaisesti tehtävät vaihdot;
b)
asetuksen (ETY) N:o 2847/93 21 artiklan 4 kohdan, 23 artiklan 1 kohdan ja 32 artiklan 2 kohdan mukaisesti suoritetut kiintiöiden uudelleen jakamiset;
c)
asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan nojalla sallittavat saaliiden lisäpurkamiset;
d)
asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklan mukaisesti pidätettävät määrät;
e)
asetuksen (EY) N:o 847/96 5 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset.
2. Vuodelle 2007 siirrettävien kiintiöiden pidättämiseksi on asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklan 2 kohtaa kyseisen asetuksen säännöksistä poiketen sovellettava kaikkiin kantoihin, joihin sovelletaan analyyttistä TACia.
7 artikla
Pyyntiponnistuksen rajoitukset ja niihin liittyvät kantojen hallinnointia koskevat edellytykset
1. Pyyntiponnistuksen rajoituksia ja niihin liittyviä edellytyksiä sovelletaan seuraavasti 1 päivästä helmikuuta 200631 päivään tammikuuta 2007:
-
Kattegatin, Skagerrakin, suuralueen IV ja ICES-alueiden II a (EY:n vedet), III a, VI a, VII a ja VII tiettyjen kantojen hallinnoinnissa sovelletaan liitettä II A.
-
ICES-alueiden VIII c ja IX a, Cádizinlahtea lukuun ottamatta, kummeliturskan hallinnoinnissa sovelletaan liitettä II B.
-
ICES-alueen VII e kielikampelakantojen hallinnoinnissa sovelletaan liitettä II C.
-
Skagerrakin, ICES-suuralueen IV ja alueen II a (EY:n vedet) tuulenkalakantojen hallinnoinnissa sovelletaan liitettä II D.
2. Edellä 1 kohdassa mainittujen kalakantojen osalta sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 200631 päivään tammikuuta 2006 ulottuvalla kaudella edelleen asetuksen (EY) N:o 27/2005 liitteessä IV a, IV b, IV c ja V säädettyjä pyyntiponnistuksen rajoituksia ja niihin liittyviä edellytyksiä.
3. Aluksilla, jotka käyttävät liitteessä II A olevassa 4 kohdassa ja liitteissä II B ja II C olevassa 3 kohdassa määriteltyjä pyydystyyppejä ja jotka kalastavat liitteessä II A olevassa 2 kohdassa ja liitteissä II B ja II C olevassa 1 kohdassa luetelluilla alueilla, on oltava asetuksen (EY) N:o 1627/94 7 artiklan mukaisesti myönnetty erityiskalastuslupa, siten kuin näissä liitteissä säädetään.
4. Komissio vahvistaa ICES-alueiden II a (EY:n vedet), III a ja suuralueen IV tuulenkalan kalastuksen lopullisen pyyntiponnistuksen vuodeksi 2006 liitteessä II D olevassa 6 kohdassa vahvistettujen sääntöjen perusteella.
5. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden alusten, joilla on syvänmeren kalastuslupa, pyyntiponnistukset mitattuina kilowattipäivinä poissa satamasta eivät vuoden 2006 osalta ole yli 80 prosenttia kyseisen jäsenvaltion alusten vuoden 2003 keskimääräisestä vuotuisesta pyyntiponnistuksesta, joka toteutui kalastusmatkoilla, joilla oli käytössä syvänmeren kalastuslupa ja joilla pyydettiin asetuksen (EY) N:o 2347/2002 liitteessä I ja liitteessä III olevassa 15 kohdassa lueteltuja syvänmeren lajeja. Tätä kohtaa sovelletaan vain kalastusmatkoihin, joilla on pyydetty yli 100 kg muita syvänmeren lajeja kuin kultakuoretta.
8 artikla
Saaliiden ja sivusaaliiden aluksesta purkamista koskevat edellytykset
1. Aluksella ei saa pitää eikä aluksesta saa purkaa sellaisiin kantoihin kuuluvia kaloja, joille on vahvistettu saalisrajoitukset, paitsi jos:
a)
saaliit on pyydetty sellaisen jäsenvaltion aluksilla, jolla on kiintiö, eikä tämä kiintiö ole täyttynyt; tai
b)
saaliit ovat osa yhteisön osuutta, jota ei ole jaettu jäsenvaltioiden kesken kiintiöiksi, eikä tämä osuus ole täyttynyt.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, seuraavia kaloja voidaan pitää aluksella ja purkaa aluksesta, vaikka jäsenvaltiolla ei olisi kiintiöitä tai vaikka kiintiöt tai osuudet olisivat täyttyneet:
a)
muihin lajeihin kuuluvat kalat kuin sillit, silakat ja makrillit, kun:
i)
ne on saatu saaliiksi sekoittuneina muihin kalalajeihin ja saaliit on pyydetty verkoilla, joiden silmäkoko alle 32 millimetriä asetuksen (EY) N:o 850/98 4 artiklan mukaisesti; ja
ii)
saaliita ei ole lajiteltu aluksella tai purkamisen yhteydessä;
tai
b)
makrilli, kun:
i)
niiden saaliiden joukossa on piikkimakrilleja ja sardiineja;
ii)
niiden osuus on enintään 10 prosenttia aluksella olevien makrillien, piikkimakrillien ja sardiinien kokonaispainosta; ja
iii)
saaliita ei ole lajiteltu aluksella tai purkamisen yhteydessä.
3. Asetuksen (EY) N:o 1434/98 2 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta ICES-suuralueelta IV ja ICES-alueilta II a (EY:n vedet), III a ja VII d pyydettyyn silliin ja silakkaan.
4. Kaikki alukselta puretut määrät on luettava kiintiöön tai, jos yhteisön osuutta ei ole jaettu jäsenvaltioiden kesken kiintiöiksi, yhteisön osuuteen, paitsi jos saalis on pyydetty 2 kohdan säännösten mukaisesti.
5. Kun jonkin jäsenvaltion sillin ja silakan saalisrajoitukset ICES-suuralueilla II (EY:n vedet) ja IV sekä alueilla III a ja VII d on käytetty kokonaan, kyseisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivat ja yhteisössä rekisteröidyt alukset, jotka harjoittavat kalastusta, johon sovelletaan asiaa koskevia pyyntirajoituksia, eivät saa purkaa lajittelemattomia, silliä tai silakkaa sisältäviä saaliita.
6. Sivusaaliiden prosenttiosuus ja niiden käyttö määritellään asetuksen (EY) N:o 850/98 4 ja 11 artiklan mukaisesti.
9 artikla
Lajittelemattomina puretut saaliit ICES-suuralueella IV ja ICES-alueilla II a (EY:n vedet), III a ja VII d
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että käytössä on riittävä näytteenotto-ohjelma, joka mahdollistaa ICES-suuralueelta IV ja ICES-alueilta II a (EY:n vedet), III a ja VII d pyydettyjen lajittelemattomina purettujen saaliiden tehokkaan lajikohtaisen valvonnan.
2. ICES-suuralueelta IV ja ICES-alueilta II a (EY:n vedet), III a ja VII d pyydetyt lajittelemattomat saaliit saa purkaa ainoastaan satamissa ja purkamispaikoissa, joissa on käytössä 1 kohdassa tarkoitettu näytteenotto-ohjelma.
10 artikla
Pääsyrajoitukset
Yhteisön alukset eivät saa kalastaa Skagerrakissa 12 meripeninkulman sisällä Norjan perusviivoista. Tanskan tai Ruotsin lipun alla purjehtivat alukset saavat kuitenkin kalastaa neljän meripeninkulman etäisyydellä Norjan perusviivoista.
11 artikla
Siirtymäkauden tekniset ja valvontaa koskevat toimenpiteet
Siirtymäkauden tekniset ja valvontaa koskevat yhteisön aluksiin sovellettavat toimenpiteet vahvistetaan liitteessä III.
III LUKU
KOLMANSIEN MAIDEN ALUSTEN SAALISRAJOITUKSET JA NIIHIN LIITTYVÄT EDELLYTYKSET
12 artikla
Siirtymäkauden tekniset ja valvontaa koskevat toimenpiteet
Siirtymäkauden tekniset ja valvontaa koskevat kolmansien maiden aluksiin sovellettavat toimenpiteet vahvistetaan liitteessä III.
13 artikla
Lupa
Barbadoksen, Guyanan, Japanin, Etelä-Korean, Norjan, Surinamen, Trinidad ja Tobagon sekä Venezuelan lipun alla purjehtivat kalastusalukset ja Färsaarilla rekisteröidyt kalastusalukset saavat pyytää yhteisön vesialueilla saaliita liitteessä I asetettujen saalisrajoitusten rajoissa sekä 14, 15 ja 16 ja 19-25 artiklassa säädettyjen edellytysten mukaisesti.
14 artikla
Maantieteelliset rajoitukset
1. Norjan lipun alla tai Färsaarilla rekisteröidyt kalastusalukset saavat kalastaa 200 meripeninkulman vyöhykkeen niissä osissa, jotka sijaitsevat vähintään 12 meripeninkulman etäisyydellä jäsenvaltioiden perusviivoista ICES-suuralueella IV, Kattegatissa ja Atlantin valtamerellä leveyspiirin 43o00′ N pohjoispuolella, lukuun ottamatta asetuksen (EY) N:o 2371/2002 18 artiklassa tarkoitettua aluetta.
2. Norjan lipun alla purjehtivat kalastusalukset saavat kalastaa Skagerrakissa vähintään neljän meripeninkulman etäisyydellä Tanskan ja Ruotsin perusviivoista.
3. Barbadoksen, Guyanan, Japanin, Etelä-Korean, Surinamen, Trinidad ja Tobagon sekä Venezuelan lipun alla purjehtivat kalastusalukset saavat kalastaa ainoastaan niissä 200 meripeninkulman vyöhykkeen osissa, jotka sijaitsevat vähintään 12 meripeninkulman etäisyydellä Ranskan Guyanan perusviivoista.
15 artikla
Kulku yhteisön vesialueiden kautta
Yhteisön vesialueiden kautta kulkevien kolmansien maiden kalastusaluksilla pidettäviä verkkoja on säilytettävä seuraavien edellytysten mukaisesti siten, että ne eivät ole käyttövalmiita:
a)
verkot, painot ja vastaavat osat on irrotettava niiden trooliovista sekä veto- tai hinausköysistä tai -vaijereista;
b)
kannella tai kannen yläpuolella olevat verkot on kiinnitettävä tukevasti johonkin kansirakenteen osaan.
16 artikla
Saaliiden ja sivusaaliiden aluksesta purkamista koskevat edellytykset
Aluksella ei saa pitää eikä aluksesta saa purkaa sellaisiin kantoihin kuuluvia kaloja, joille on vahvistettu saalisrajoitukset, paitsi jos saaliit on pyydetty sellaisen kolmannen maan kalastusaluksilla, joilla on kiintiö, eikä tämä kiintiö ole täyttynyt.
IV LUKU
YHTEISÖN ALUSTEN LISENSSIJÄRJESTELYT
17 artikla
Lisenssit ja niihin liittyvät edellytykset
1. Sen estämättä, mitä asetuksessa (EY) N:o 1627/94 annetuissa kalastuslisenssejä ja erityiskalastuslupia koskevissa yleisissä säännöissä säädetään, yhteisön alusten jonkin kolmannen maan vesialueilla harjoittaman kalastuksen edellytyksenä on kyseisen kolmannen maan viranomaisten antama lisenssi.
2. Edellä 1 kohtaa ei kuitenkaan sovelleta seuraaviin yhteisön aluksiin silloin, kun ne kalastavat Norjan vesillä Pohjanmerellä:
a)
alukset, joiden vetoisuus on enintään 200 bruttotonnia; tai
b)
alukset, jotka kalastavat ihmisravinnoksi muita lajeja kuin makrillia; tai
c)
Ruotsin lipun alla purjehtivat alukset vakiintuneen käytännön mukaisesti.
3. Lisenssien enimmäismäärä ja muut niitä koskevat edellytykset on vahvistettava liitteessä IV olevassa I osassa esitetyllä tavalla. Lisenssihakemuksissa on ilmoitettava kalastustyypit sekä niiden yhteisön alusten, joille lisenssiä haetaan, nimet ja ominaisuudet, ja jäsenvaltioiden viranomaisten on osoitettava ne komissiolle. Komissio toimittaa hakemukset asianomaisen kolmannen maan viranomaisille.
4. Jos jokin jäsenvaltio siirtää kiintiön toiselle jäsenvaltiolle liitteessä IV olevassa I osassa esitetyillä kalastusalueilla, siirtoon on sisällyttävä asianmukainen lisenssien siirto ja siitä on ilmoitettava komissiolle. Kullekin kalastusalueelle liitteessä IV olevassa I osassa vahvistettua lisenssien kokonaismäärää ei saa kuitenkaan ylittää.
5. Yhteisön alusten on noudatettava säilytys- ja valvontatoimenpiteitä sekä kaikkia muita säännöksiä, joita sovelletaan sillä alueella, jolla ne kalastavat.
18 artikla
Färsaaret
Yhteisön alukset, joilla on lisenssi harjoittaa yhden lajin kohdennettua kalastusta Färsaarten vesillä, voivat vaihtaa kohdelajia edellyttäen, että ne ilmoittavat tästä ennakolta Färsaarten viranomaisille.
V LUKU
KOLMANSIEN MAIDEN KALASTUSALUSTEN LISENSSIJÄRJESTELYT
19 artikla
Lisenssiä ja erityiskalastuslupaa koskeva velvoite
1. Sen estämättä, mitä asetuksen (ETY) N:o 2847/93 28 b artiklassa säädetään, Norjan lipun alla purjehtivat alle 200 bruttotonnin vetoiset kalastusalukset on vapautettu lisenssiä ja erityiskalastuslupaa koskevasta velvoitteesta.
2. Lisenssi ja erityiskalastuslupa on pidettävä aluksella. Färsaarilla tai Norjassa rekisteröidyt kalastusalukset on kuitenkin vapautettu tästä velvoitteesta.
3. Kolmansien maiden kalastusalukset, joilla on lupa kalastaa 31 päivänä joulukuuta 2005, voivat jatkaa kalastusta 1 päivästä tammikuuta 2006 siihen asti, kun luettelo kalastamaan oikeutetuista kalastusaluksista on toimitettu komissiolle ja komissio on sen hyväksynyt.
20 artikla
Lisenssi- ja erityiskalastuslupahakemus
Kolmannen maan viranomaisen komissiolle toimittaman lisenssi- tai erityiskalastuslupahakemuksen mukana on oltava seuraavat tiedot:
a)
aluksen nimi;
b)
rekisterinumero;
c)
ulkoiset tunnuskirjaimet ja -numerot;
d)
rekisteröintisatama;
e)
omistajan tai rahtaajan nimi ja osoite;
f)
bruttovetoisuus ja kokonaispituus;
g)
koneteho;
h)
radiokutsutunnus ja -taajuus;
i)
aiottu kalastusmenetelmä;
j)
suunniteltu kalastusalue;
k)
lajit, joita aiotaan pyytää;
l)
ajanjakso, jolle lisenssiä haetaan.
21 artikla
Lisenssien lukumäärä
Lisenssien lukumäärä ja niihin liittyvät erityisedellytykset vahvistetaan liitteessä IV olevan II osan mukaisesti.
22 artikla
Mitätöinti ja peruuttaminen
1. Lisenssit ja erityiskalastusluvat voidaan mitätöidä uusien lisenssien ja erityiskalastuslupien myöntämistä varten. Tällainen mitätöinti tulee voimaan sitä päivää edeltävänä päivänä, jona komissio myöntää uudet lisenssit ja erityiskalastusluvat. Uudet lisenssit ja erityiskalastusluvat tulevat voimaan niiden myöntämispäivänä.
2. Lisenssit ja erityiskalastusluvat peruutetaan kokonaan tai osittain ennen niiden päättymispäivää, jos liitteessä I vahvistettu kyseistä kantaa koskeva kiintiö on täyttynyt.
3. Lisenssit ja erityiskalastusluvat peruutetaan, jos tässä asetuksessa säädettyjä velvollisuuksia ei noudateta.
23 artikla
Sääntöjen noudattamatta jättäminen
1. Kolmannen maan kalastusalukselle, joka ei noudata tässä asetuksessa säädettyjä velvollisuuksia, ei myönnetä lisenssiä eikä erityiskalastuslupaa enintään 12 kuukauteen.
2. Komissio toimittaa asianomaisen kolmannen maan viranomaisille niiden kolmannen maan kalastusalusten nimet ja tiedot, joilla ei ole yhtenä tai useampana seuraavana kuukautena lupaa kalastaa yhteisön kalastusvyöhykkeellä asianomaisten sääntöjen rikkomisen vuoksi.
24 artikla
Lisenssinhaltijan velvollisuudet
1. Kolmansien maiden alusten on noudatettava säilyttämis- ja valvontatoimenpiteitä sekä muita säännöksiä, joita sovelletaan yhteisön alusten harjoittamaan kalastukseen alueella, jolla ne toimivat, erityisesti asetuksia (ETY) N:o 1381/87, (ETY) N:o 2847/93, (EY) N:o 1627/94, (EY) N:o 88/98 (27), (EY) N:o 850/98 ja (EY) N:o 1434/98.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen kolmansien maiden kalastusalusten on pidettävä kalastuspäiväkirjaa, johon on merkittävä liitteessä V olevassa I osassa vahvistetut tiedot.
3. ICES-alueella III a kalastavia Norjan lipun alla purjehtivia aluksia lukuun ottamatta kolmansien maiden kalastusalusten on toimitettava komissiolle liitteessä VI vahvistetut tiedot mainitussa liitteessä vahvistettujen sääntöjen mukaisesti.
25 artikla
Ranskan departementtia Guyanaa koskevat erityissäännökset
1. Ranskan Guyanan vesialueille myönnettävien lisenssien edellytyksenä on, että kolmannen maan kalastusaluksen varustaja sitoutuu sallimaan komission pyynnöstä tarkkailijan tulon alukselle.
2. Kunkin sellaisen kolmannen maan kalastusaluksen päällikön, jolla on lisenssi Ranskan departementin Guyanan vesillä tapahtuvaa eväkalojen tai tonnikalan pyyntiä varten, on kunkin matkan jälkeen suoritettavan purkamisen jälkeen toimitettava Ranskan viranomaisille ilmoitus, jossa ilmoitetaan edellisen ilmoituksen jälkeen saaliiksi saadut ja aluksella pidetyt katkarapujen määrät. Tämä ilmoitus tehdään liitteessä IV olevan III osassa olevan mallin mukaan. Päällikkö vastaa ilmoituksen paikkansapitävyydestä. Ranskan viranomaisten on toteutettava tarvittavat toimenpiteet ilmoitusten paikkansapitävyyden tarkistamiseksi erityisesti vertaamalla niitä 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun kalastuspäiväkirjaan. Tarkistuksen jälkeen toimivaltaisen viranomaisen on allekirjoitettava ilmoitus. Ranskan viranomaisten on lähetettävä komissiolle ennen kunkin kuukauden loppua edellistä kuukautta koskevat ilmoitukset.
3. Ranskan Guyanan vesillä kalastavien kolmansien maiden kalastusalusten on pidettävä liitteessä V olevassa II osassa esitetyn mallin mukaista kalastuspäiväkirjaa. Komissiolle on toimitettava Ranskan viranomaisten välityksellä jäljennös tästä kalastuspäiväkirjasta 30 päivän kuluessa kunkin kalastusmatkan viimeisestä päivästä.
4. Jos komissiolle ei toimiteta yhden kuukauden ajalta tietoja kolmannen maan kalastusaluksesta, jolla on lisenssi Ranskan Guyanan vesillä kalastusta varten, tämän aluksen lisenssi peruutetaan.
VI LUKU
NAFO-SÄÄNTELYALUEELLA KALASTAVIA YHTEISÖN ALUKSIA KOSKEVAT ERITYISSÄÄNNÖKSET
1 JAKSO
Yhteisön osallistuminen
26 artikla
Alusluettelo
1. Ainoastaan ne yli 50 bruttotonnin vetoiset yhteisön alukset, joilla on lippujäsenvaltionsa antamat erityiskalastusluvat ja jotka sisältyvät NAFOn alusrekisteriin, saavat lupien mukaisin edellytyksin kalastaa, pitää aluksella, jälleenlaivata ja purkaa aluksesta NAFO-sääntelyalueelta peräisin olevia kalavaroja.
2. Kunkin jäsenvaltion on toimitettava komissiolle vähintään 15 päivää ennen uuden aluksen NAFO-sääntelyalueelle saapumista sähköisessä muodossa kaikista muutoksista luetteloon sen lipun alla purjehtivista ja yhteisössä rekisteröidyistä aluksista, joilla on lupa kalastaa NAFO-sääntelyalueella. Komissio toimittaa nämä tiedot viipymättä NAFOn sihteeristölle.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettuihin tietoihin on sisällyttävä:
a)
yhteisön kalastuslaivastorekisteristä 30 päivänä joulukuuta 2003 annetun komission asetuksen (EY) N:o 26/2004 (28) liitteessä I määritelty aluksen sisäinen numero;
b)
kansainvälinen radiokutsutunnus;
c)
tarvittaessa aluksen rahtaaja;
d)
aluksen tyyppi.
4. Jäsenvaltion lipun alla väliaikaisesti purjehtivien (ilman miehistöä rahdattujen) alusten osalta toimitettaviin tietoihin on lisäksi sisällyttävä:
a)
päivämäärä, josta alkaen aluksella on ollut lupa purjehtia jäsenvaltion lipun alla;
b)
päivämäärä, josta alkaen aluksella on ollut jäsenvaltion lupa kalastaa NAFO-sääntelyalueella;
c)
sen valtion nimi, jossa alus on rekisteröity tai jossa se on ollut aikaisemmin rekisteröitynä, sekä päivämäärä, josta alkaen se ei enää purjehdi kyseisen valtion lipun alla;
d)
aluksen nimi;
e)
aluksen virallinen, toimivaltaisten kansallisten viranomaisten antama rekisterinumero;
f)
aluksen kotisatama siirron jälkeen;
g)
aluksen omistajan tai rahtaajan nimi;
h)
ilmoitus siitä, että aluksen päällikölle on toimitettu NAFO-sääntelyalueella voimassa olevat säännökset;
i)
tärkeimmät lajit, joita alus voi pyytää NAFO-sääntelyalueella;
j)
suuralueet, joilla aluksen voidaan odottaa kalastavan.
2 JAKSO
Tekniset toimenpiteet
27 artikla
Silmäkoot
1. Troolien, joiden jossakin osassa on alle 130 millimetrin silmät, käyttö on kielletty liitteessä VIII tarkoitettuihin pohjakalalajeihin kohdennetussa kalastuksessa. Tätä silmäkokoa voidaan pienentää enintään 60 millimetriin silloin, kun pyynti on kohdennettu lyhyteväiseen kalmariin (Illex illecebrosus). Rauskuihin (Rajidae) kohdennetussa kalastuksessa tätä silmäkokoa on suurennettava vähintään 280 millimetriin troolinperässä ja 220 millimetriin kaikissa muissa troolin osissa.
2. Katkaravun (Pandalus borealis) pyyntiä harjoittavien alusten on käytettävä verkkoja, joiden silmäkoko on vähintään 40 millimetriä.
28 artikla
Välineiden kiinnittäminen verkkoihin
1. Muiden kuin tässä artiklassa mainittujen välineiden tai menetelmien, joilla tukitaan verkon silmiä tai pienennetään niiden kokoa, käyttö on kielletty.
2. Troolin perän alle voidaan kiinnittää purjekangasta, verkkoa tai muita materiaaleja sen vahingoittumisen vähentämiseksi tai estämiseksi.
3. Troolin perän yläosaan saa kiinnittää välineitä, jos ne eivät tuki troolin perän silmiä. Yläsuojien käyttö rajoitetaan liitteessä VIII lueteltuihin.
4. Katkaravun (Pandalus borealis) pyyntiä harjoittavien alusten on käytettävä lajitteluristikoita, joiden tankojen väli on enintään 22 millimetriä. Katkarapua alueella 3L pyytävät alukset on lisäksi varustettava liitteessä IX kuvatuilla vähintään 72 senttimetrin pituisilla ketjuilla.
29 artikla
Sivusaaliit
1. Kalastusalusten päälliköt eivät saa kohdentaa kalastusta lajeihin, joihin sovelletaan sivusaalisrajoituksia. Tietyn lajin kohdennetusta kalastuksesta on kyse silloin, kun tätä lajia on prosentuaalisesti eniten minkä hyvänsä yksittäisen nostokerran saaliin painosta.
2. Niiden lajien sivusaaliit, joiden osalta yhteisö ei ole vahvistanut kiintiötä NAFO-sääntelyalueen osalle, ja jotka on pyydetty kyseisellä alueella tapahtuneen jonkin lajin kohdennetun kalastuksen yhteydessä, saavat kunkin aluksella olevan lajin osalta olla enintään 2 500 kilogrammaa tai 10 prosenttia aluksella pidetystä kokonaissaaliista, sen mukaan, kumpi määrä on suurempi. NAFO-sääntelyalueen sellaisessa osassa, jossa tiettyjen lajien kohdennettu kalastus on kielletty tai jossa kiintiö ”muut” on täysin käytetty, kunkin liitteessä I D mainitun lajin sivusaaliit saavat kuitenkin olla enintään 1 250 kilogrammaa tai 5 prosenttia.
3. Jos jonkin nostokerran sellaisten lajien kokonaismäärät, joihin sovelletaan sivusaalisrajoituksia, ylittävät 2 kohdassa säädetyt rajoitukset, alusten on välittömästi siirryttävä vähintään viiden meripeninkulman päähän edellisen noston sijainnista. Jos jonkin myöhemmän nostokerran sellaisten lajien kokonaismäärät, joihin sovelletaan sivusaalisrajoituksia, ylittävät nämä rajoitukset, alusten on taas välittömästi siirryttävä vähintään viiden meripeninkulman päähän edellisen noston sijainnista ja pysyttävä poissa alueelta vähintään 48 tuntia.
4. Katkaravun (Pandalus borealis) pyyntiä harjoittavien alusten on, jos aluksen kaikkien lajien sivusaaliiden kokonaismäärä on yli 5 prosenttia tietyn vetokerran painosta alueella 3M ja yli 2,5 prosenttia alueella 3L, siirryttävä välittömästi vähintään 5 meripeninkulman päähän edellisen noston sijainnista.
5. Katkarapusaaliita ei oteta huomioon laskettaessa pohjakalalajien sivusaaliiden määriä.
30 artikla
Kalojen vähimmäiskoko
1. NAFO-sääntelyalueelta tulevia kaloja, joiden koko ei vastaa liitteessä X vahvistettuja vaatimuksia, ei saa jalostaa, pitää aluksella, jälleenlaivata, purkaa aluksesta, kuljettaa, varastoida, myydä, pitää esillä eikä tarjota myyntiin, vaan ne on heti palautettava takaisin mereen.
2. Jos jollakin kalastusalueella pyydettyjen kalojen, joiden koko ei vastaa liitteessä X vaadittua, määrä on yli 10 prosenttia kokonaismäärästä, aluksen on ennen kalastuksen jatkamista siirryttävä vähintään viiden meripeninkulman päähän edellisen noston sijainnista. Jalostetun kalan, johon sovelletaan vähimmäiskokoa koskevia vaatimuksia ja joka on liitteessä X esitettyä vastaavaa kokoa pienempi, katsotaan olevan peräisin vähimmäiskokoa pienemmästä kalasta.
3 JAKSO
Valvontatoimenpiteet
31 artikla
Tuotteiden merkitseminen ja erillään varastoiminen
1. Kaikki NAFO-sääntelyalueelta pyydetyt jalostetut kalat on merkittävä niin, että kukin kalastus- ja vesiviljelytuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä 17 päivänä joulukuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 104/2000 (29) 1 artiklassa tarkoitettu laji ja tuoteryhmä ovat tunnistettavissa. Niissä on myös oltava merkintä, että ne on pyydetty NAFO-sääntelyalueella.
2. Kaikissa alueelta 3L pyydetyissä katkaravuissa sekä kaikissa suuralueelta 2 ja alueilta 3K, 3L, 3M, 3N ja 3O pyydetyissä grönlanninpallaksissa on oltava merkintä, että ne on pyydetty mainituilta alueilta.
3. SamaaAluksen päällikön lainmukaisen turvallisuus- ja merenkulkuvastuun huomioon ottaen sovelletaan seuraavaa:
-
samaa lajia olevat saaliit on varastoitava selvästi erillään muiden lajien saaliista. Kaikki NAFO-sääntelyalueelta pyydetyt saaliit on varastoitava erillään tämän alueen ulkopuolelta pyydetyistä saaliista;
-
saaliit voidaan varastoida useammassa osassa ruumaa, mutta jokaisessa ruuman osassa, jossa niitä varastoidaan, ne on varastoitava erillään muiden lajien saaliista käyttäen muovia, vaneria, verkkoa jne.
32 artikla
Kalastus- ja tuotantopäiväkirja ja varastointisuunnitelma
1. Sen lisäksi, että alusten päälliköiden on toimittava asetuksen (ETY) N:o 2847/93 6, 8, 11 ja 12 artiklan mukaisesti, heidän on kirjattava kalastuspäiväkirjaan tämän asetuksen liitteessä XI luetellut tiedot.
2. Kunkin jäsenvaltion on toimitettava komissiolle ennen kunkin kuukauden 15 päivää sähköisessä muodossa oleva ilmoitus liitteessä XII mainittujen kantojen määristä, jotka on purettu aluksista edellisen kuukauden aikana, sekä kaikki asetuksen (ETY) N:o 2847/93 11 ja 12 artiklan mukaisesti saadut tiedot.
3. Yhteisön alusten päälliköiden on liitteessä I C lueteltujen lajien saaliiden osalta pidettävä:
a)
tuotantopäiväkirjaa, johon merkitään kertyvä tuotanto kutakin aluksella olevaa lajia kohden kilogrammoina ilmoitettavana tuotepainona;
b)
varastointisuunnitelmaa, jossa ilmoitetaan eri lajien sijainti ruumassa.
4. Edellä 3 kohdassa tarkoitettu tuotantopäiväkirja ja varastointisuunnitelma on päivitettävä päivittäin kello 00.00 (UTC) alkaneen ja kello 24.00 (UTC) päättyneen edellisen vuorokauden osalta, ja ne on säilytettävä aluksella, kunnes aluksen saalis on purettu kokonaan.
5. Päälliköiden on annettava tarvittavaa apua tuotantopäiväkirjassa ilmoitettujen määrien ja aluksella varastoitujen jalostettujen tuotteiden todentamiseksi.
6. Jäsenvaltioiden on annettava kahden vuoden välein todistus kapasiteettipiirustusten paikkansapitävyydestä kaikkien niiden yhteisön alusten osalta, joilla on lupa harjoittaa 26 artiklan 1 kohdan mukaista kalastusta. Aluksen päällikön on varmistettava, että tällaisen todistuksen jäljennös jää alukselle, jotta se voidaan esittää pyynnöstä tarkastajalle.
33 artikla
Aluksella olevat verkot
1. Yhden tai useamman liitteessä VII luetellun lajin kohdennetun kalastuksen aikana yhteisön aluksella ei saa olla verkkoja, joiden silmäkoko on pienempi kuin 27 artiklassa säädetty.
2. Yhteisön alukset, jotka saman kalastusmatkan aikana kalastavat muilla alueilla kuin NAFO-sääntelyalueella, voivat kuitenkin säilyttää aluksella verkkoja, joiden silmäkoko on 27 artiklassa säädettyä pienempi, jos verkot on kiinnitetty tukevasti ja varastoitu ja jos ne eivät ole välittömästi käyttövalmiita. Tällaiset verkot on:
a)
irrotettava trooliovistaan sekä nosto- tai vetoköysistään tai -vaijereistaan; ja
b)
kiinnitettävä tukevasti johonkin kansirakenteen osaan, jos ne ovat kannella tai kannen yläpuolella.
34 artikla
Jälleenlaivaukset
1. Yhteisön alukset eivät saa osallistua jälleenlaivaustoimiin NAFO-sääntelyalueella, elleivät ne ole saaneet siihen ennakolta lupaa jäsenvaltionsa toimivaltaisilta viranomaisilta.
2. Yhteisön alukset eivät saa osallistua kalojen jälleenlaivaustoimiin, joita suoritetaan muun kuin sopimuspuolen sellaisilta aluksilta tai sellaisille aluksille, joiden on havaittu tai muutoin todettu harjoittaneen kalastustoimintaa NAFO-sääntelyalueella.
3. Yhteisön alusten on ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisilleen kustakin NAFO-sääntelyalueella tapahtuneesta jälleenlaivauksesta. Luovuttavien alusten on laadittava mainittu ilmoitus vähintään 24 tuntia ennakolta ja vastaanottavien alusten viimeistään tunnin kuluttua jälleenlaivauksesta.
4. Edellä 3 kohdassa tarkoitetussa ilmoituksessa on ilmoitettava jälleenlaivauksen kellonaika, maantieteellinen sijainti, aluksesta ja alukseen jälleenlaivattujen kalojen kilogrammoina ilmoitettu pyöristetty kokonaispaino lajeittain sekä jälleenlaivaukseen osallistuneiden alusten kutsutunnus.
5. Vastaanottavan aluksen on tämän lisäksi ilmoitettava aluksella oleva kokonaissaalis ja aluksesta purettava kokonaispaino sekä purkusataman nimi ja purkamisen arvioitu kellonaika vähintään 24 tuntia ennen saaliin purkamista.
6. Jäsenvaltioiden on toimitettava 3 ja 5 kohdassa tarkoitetut ilmoitukset viipymättä komissiolle, joka puolestaan toimittaa ne viipymättä NAFOn sihteeristölle.
35 artikla
Yhteisön alusten rahtaus
1. Jäsenvaltiot voivat suostua siihen, että niiden lipun alla purjehtivaan kalastusalukseen, jolla on lupa kalastaa NAFO-sääntelyalueella, sovelletaan rahtausjärjestelyä toiselle NAFOn sopimuspuolelle myönnettyjen kiintiön ja/tai kalastuspäivien osittaista tai täysimääräistä käyttöä varten. Rahtausjärjestelyihin ei saa kuitenkaan osallistua aluksia, joiden NAFO tai jokin muu alueellinen kalastusjärjestö on todennut harjoittaneen laitonta, ilmoittamatonta ja sääntelemätöntä kalastusta.
2. Lippujäsenvaltion on päivänä, jona rahtausjärjestelystä sovitaan, lähetettävä seuraavat tiedot komissiolle, joka välittää ne NAFOn pääsihteerille:
a)
lippujäsenvaltion suostumus rahtausjärjestelyyn;
b)
rahtausjärjestelyn kattamat lajit ja rahtaussopimuksessa myönnetyt kalastusmahdollisuudet;
c)
rahtausjärjestelyn kesto;
d)
rahtaajan nimi;
e)
aluksen rahdannut sopimuspuoli;
f)
toimet, joita jäsenvaltio on toteuttanut varmistaakseen, että sen lipun alla purjehtivat rahdatut alukset noudattavat NAFOn säilyttämis- ja täytäntöönpanotoimenpiteitä koko rahtausajan.
3. Kun rahtausjärjestely päättyy, lippujäsenvaltion on ilmoitettava siitä komissiolle, joka välittää tämän tiedon viipymättä NAFOn pääsihteerille.
4. Lippujäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että:
a)
alus ei saa rahtausaikana kalastaa lippujäsenvaltiolle myönnettyjä kalastusmahdollisuuksia käyttäen;
b)
alus ei saa kalastaa useamman rahtausjärjestelyn nojalla samaan aikaan;
c)
alus noudattaa NAFOn säilyttämis- ja täytäntöönpanotoimenpiteitä koko rahtausajan;
d)
kaikki ilmoitettujen rahtausjärjestelyjen mukaisesti pyydetyt saaliit ja sivusaaliit kirjataan rahdatun aluksen kalastuspäiväkirjaan erillään muista saalistiedoista.
5. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava kaikki 4 kohdan d alakohdassa tarkoitetut saaliit ja sivusaaliit komissiolle muista kansallisista saalistiedoista erillään. Komissio välittää nämä tiedot viipymättä NAFOn pääsihteerille.
36 artikla
Pyyntiponnistuksen seuranta
1. Kunkin jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että sen alusten pyyntiponnistus on oikeassa suhteessa kyseisen jäsenvaltion NAFO-sääntelyalueella käytettävissä oleviin kalastusmahdollisuuksiin.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle NAFO-sääntelyalueella olevia lajeja kalastavia aluksiaan koskeva kalastussuunnitelma viimeistään 31 päivänä tammikuuta 2006 tai sen jälkeen viimeistään 30 päivää ennen kyseisen toiminnan aloittamista. Kalastussuunnitelmassa on ilmoitettava muun muassa tähän kalastukseen osallistuvat alukset ja kyseisten alusten NAFO-sääntelyalueella viettämien kalastuspäivien suunniteltu lukumäärä.
3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle suuntaa-antavasti alustensa suunnitellusta toiminnasta muilla alueilla.
4. Kalastussuunnitelman on edustettava NAFO-sääntelyalueella käytettävissä olevaa kokonaispyyntiponnistusta suhteessa ilmoituksen tekevän jäsenvaltion kalastusmahdollisuuksiin.
5. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2006 kalastussuunnitelmiensa täytäntöönpanoa koskeva kertomus. Kertomuksissa on ilmoitettava kalastustoimintaan NAFO-sääntelyalueilla tosiasiallisesti osallistuneiden alusten lukumäärä, kunkin aluksen saaliit ja kunkin aluksen kyseisellä alueella kalastukseen käyttämien päivien kokonaismäärä. Katkarapua alueilla 3M ja 3L kalastavien alusten toiminnasta ilmoitetaan erikseen kunkin alueen osalta.
4 JAKSO
Tiedonkeruuta koskevat erityisvaatimukset
37 artikla
Tiedonkeruu
1. äsenvaltioiden on mahdollisuuksien mukaan otettava käyttöön tiedonkeruuta koskevat erityisvaatimukset, joita sovelletaan seuraavilla alueilla kalastaviin jäsenvaltioiden aluksiin:
Alue
Koordinaatti 1
Koordinaatti 2
Koordinaatti 3
Koordinaatti 4
Orphan Knoll
50.00.30
47.00.30
51.00.30
45.00.30
51.00.30
47.00.30
50.00.30
45.00.30
Corner
Seamounts
35.00.00
48.00.00
36.00.00
48.00.00
36.00.00
52.00.00
35.00.00
52.00.00
Newfoundland
Seamounts
43.29.00
43.20.00
44.00.00
43.20.00
44.00.00
46.40.00
43.29.00
46.40.00
New England
Seamounts
35.00.00
57.00.00
39.00.00
57.00.00
39.00.00
64.00.00
35.00.00
64.00.00
2. Edellä 1 kohdan mukaisesti kerättävät tiedot on koottava pyydysten laskukerroittain, ja niihin olisi mahdollisuuksien mukaan sisällyttävä seuraavat seikat:
a)
lajikoostumus lukumäärinä ja painona;
b)
saaliin jakautuminen pituuden mukaan kokoluokkiin;
c)
otoliitit;
d)
pyydysten laskupaikan leveys- ja pituusaste;
e)
pyydykset;
f)
kalastussyvyys;
g)
kellonaika;
h)
pyynnin kesto;
i)
veto aloitettu (liikkuvien pyydysten osalta);
j)
muut biologiset näytteet, jotka esimerkiksi koskevat mahdollisuuksien mukaan sukukypsyyttä.
3. Edellä 1 kohdan mukaisesti kootuista tiedoista on mahdollisimman pian kunkin kalastusmatkan jälkeen raportoitava jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, jotka lähettävät ne edelleen NAFOn sihteeristölle.
5 JAKSO
Pohjankatkarapua koskevat erityissäännökset
38 artikla
Pohjankatkaravun kalastus
Kunkin jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle päivittäin sen lipun alla purjehtivien ja yhteisössä rekisteröityjen alusten sellaiset pohjankatkarapusaaliit (Pandalus borealis), jotka on pyydetty NAFO-sääntelyalueen alueella 3L. Tämän lajin kalastuksen on aina tapahduttava yli 200 metrin syvyydessä, ja sitä saa harjoittaa kerrallaan vain yksi alus jäsenvaltiota kohden.
6 JAKSO
Punasimppua koskevat erityissäännökset
39 artikla
Punasimpun kalastus
1. Yhteisön alusten, jotka kalastavat punasimppua NAFO-sääntelyalueen suuralueella 2 tai alueilla IF, 3K ja 3M, päälliköiden on joka toinen maanantai ilmoitettava joko sen jäsenvaltion, jonka lipun alla alus purjehtii, tai sen jäsenvaltion, jossa alus on rekisteröity, toimivaltaisille viranomaisille kyseisillä alueilla edellisenä sunnuntaina kello 24.00 päättyneen kahden viikon jakson aikana pyydetyt punasimpun määrät.
Kun kertyneet saaliit ovat saavuttaneet 50 prosenttia TACista, ilmoitus on tehtävä viikoittain kunakin maanantaina.
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle joka toinen tiistai ennen kello 12.00 edellisenä sunnuntaina kello 24.00 päättyneen kahden viikon jakson osalta niiden lipun alla purjehtivien ja niiden alueella rekisteröityjen alusten NAFO-sääntelyalueen suuralueella 2 ja alueilla IF, 3K ja 3M pyytämien punasimppusaaliiden määrät.
Kun kertyneet saaliit ovat saavuttaneet 50 prosenttia TACista, ilmoitus on tehtävä viikoittain.
VII LUKU
CCAMLR-ALUEELLA KALASTAVIA YHTEISÖN ALUKSIA KOSKEVAT ERITYISSÄÄNNÖKSET
1 JAKSO
Rajoitukset ja alustietoja koskevat vaatimukset
40 artikla
Kiellot ja saalisrajoitukset
1. Liitteessä XIII mainittujen lajien kohdennettu kalastus on kielletty mainitussa liitteessä ilmoitettujen alueiden ja ajanjaksojen osalta.
2. Liitteessä XIV vahvistettuja uusien kalastusten ja koekalastusten saalis- ja sivusaalisrajoituksia sovelletaan mainitussa liitteessä ilmoitetuilla suuralueilla.
41 artikla
CCAMLR-alueella kalastamaan oikeutettujen yhteisön alusten tietoja koskevat vaatimukset
1. Asetuksen (EY) N:o 601/2004 3 artiklan 2 kohdassa säädettyjen kalastamaan oikeutettuja aluksia koskevien tietojen lisäksi jäsenvaltioiden on 1 päivästä elokuuta 2006 alkaen toimitettava komissiolle seuraavat tällaisia aluksia koskevat tiedot:
a)
aluksen IMO-tunnistenumero (jos sellainen on annettu);
b)
mahdollinen aiempi lippuvaltio;
c)
kansainvälinen radiokutsutunnus;
d)
aluksen omistajan/omistajien nimi ja osoite sekä edunsaajaomistajan/-omistajien nimi ja osoite, jos ne ovat tiedossa;
e)
alustyyppi;
f)
rakennuspaikka ja -aika;
g)
pituus;
h)
seuraavanlaiset värivalokuvat aluksesta:
i)
vähintään kokoa 12 x 7 cm oleva värivalokuva, jossa näkyy aluksen kulkusuuntaan nähden oikea puoli koko pituudeltaan ja kaikkine rakennepiirteineen;
ii)
vähintään kokoa 12 x 7 cm oleva värivalokuva, jossa näkyy aluksen kulkusuuntaan nähden vasen puoli koko pituudeltaan ja kaikkine rakennepiirteineen;
iii)
vähintään kokoa 12 x 7 cm oleva värivalokuva, jossa näkyy aluksen perä ja joka on otettu suoraan takaa;
i)
alukselle asennetun satelliittiseurantalaitteiston väärinkäytöltä suojatun toiminnan varmistamiseksi toteutetut toimenpiteet.
2. Jäsenvaltioiden on 1 päivästä elokuuta 2006 alkaen ilmoitettava komissiolle mahdollisuuksien mukaan myös seuraavat CCAMLR-alueella kalastamaan oikeutettuja aluksia koskevat tiedot:
a)
aluksen käyttäjän nimi ja osoite, jos tämä on eri kuin omistaja;
b)
aluksen päällikön ja tarvittaessa kalastuksesta vastaavan päällikön nimi ja kansallisuus;
c)
kalastusmenetelmän tai -menetelmien tyyppi;
d)
leveys (metriä);
e)
bruttovetoisuus;
f)
aluksen viestintätyypit ja -numerot (Inmarsat-A-, -B- ja -C-numerot);
g)
miehistön tavanomainen vahvuus;
h)
pääkoneen tai pääkoneiden teho (kW);
i)
kantavuus (tonnia), kalaruumien lukumäärä ja vetoisuus (m3);
j)
muut aiheellisiksi katsottavat tiedot (esim. jääluokka).
2 JAKSO
Koekalastus
42 artikla
Koekalastukseen osallistuminen
1. Espanjan lipun alla purjehtivat ja Espanjassa rekisteröidyt alukset, jotka on ilmoitettu CCAMLR:lle asetuksen (EY) N:o 601/2004 7 artiklan säännösten mukaisesti, saavat osallistua Dissostichus spp. -lajien pitkälläsiimalla harjoitettavaan koekalastukseen FAO-suuralueilla 88.1 ja 88.2 samoin kuin alueilla 58.4.1, 58.4.2 sekä alueiden 58.4.3a ja 58.4.3b niissä osissa, jotka eivät kuulu kansalliseen lainkäyttövaltaan.
2. Ainoastaan yksi kalastusalus saa kerrallaan kalastaa alueilla 58.4.3a ja 58.4.3b.
3. Kokonaissaaliita ja sivusaaliita koskevat rajoitukset suuralueiden 88.1 ja 88.2 samoin kuin alueiden 58.4.1 ja 58.4.2 osalta sekä niiden jakaminen pienimuotoista tutkimusta harjoittaville yksiköille (SSRU) kullakin alueella vahvistetaan liitteessä XIV. Kalastus on lopetettava SSRU-alueella, kun ilmoitetut saaliit saavuttavat määritellyn saalisrajan, eikä kyseisellä SSRU-alueella saa enää kalastaa loppukauden aikana.
4. Kalastusta on harjoitettava maantieteellisesti ja syvyyssuunnassa niin laajalla alueella kuin mahdollista, jotta saataisiin kalastusmahdollisuuksien määrittämiseksi tarvittavat tiedot ja vältettäisiin saaliiden ja pyyntiponnistuksen liiallinen keskittyminen. Alueilla 58.4.1 ja 58.4.2 kalastus sallitaan kuitenkin ainoastaan vähintään 550 metrin syvyydessä.
43 artikla
Ilmoitusjärjestelmät
Edellä 42 artiklassa tarkoitettuun koekalastukseen osallistuviin kalastusaluksiin sovelletaan seuraavia saaliiden ja pyyntiponnistuksen ilmoitusjärjestelmiä:
a)
asetuksen (EY) N:o 601/2004 12 artiklassa säädetty viiden päivän saaliiden ja pyyntiponnistuksen ilmoitusjärjestelmä sillä poikkeuksella, että jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle saalis- ja pyyntiponnistusilmoitukset kahden työpäivän kuluessa kunkin ilmoitusjakson päättymisestä, jotta ne voidaan toimittaa CCAMLR:lle viipymättä. Suuralueiden 88.1 ja 88.2 ja alueiden 58.4.1 ja 58.4.2 osalta ilmoitukset tekevät pienimuotoista tutkimusta harjoittavat yksiköt;
b)
asetuksen (EY) N:o 601/2004 13 artiklassa säädetty kuukausittainen yksityiskohtainen saaliiden ja pyyntiponnistuksen ilmoitusjärjestelmä;
c)
poisheitetyn Dissostichus eleginoides- ja Dissostichus mawsoni -lajin kokonaismäärä ja paino on ilmoitettava, hyytelömäisessä tilassa olevat kalat mukaan luettuina.
44 artikla
Erityisvaatimukset
1. Edellä 42 artiklassa tarkoitettu koekalastus on toteutettava Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä koskevan yleissopimuksen alueella tapahtuvaan kalastustoimintaan sovellettavista teknisistä toimenpiteistä 22 päivänä maaliskuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 600/2004 (30) 8 artiklan mukaisesti ottaen huomioon toimenpiteet, joita sovelletaan merilintujen tahattoman kuolevuuden vähentämiseksi pitkäsiimakalastuksen yhteydessä. Näiden toimenpiteiden lisäksi:
a)
kalanjätteiden poisheittäminen on kiellettyä tässä kalastuksessa;
b)
alueilla 58.4.1 ja 58.4.2 koekalastukseen osallistuvat alukset, jotka noudattavat CCAMLR:n pitkänsiiman painotusta koskevia pöytäkirjoja (A, B tai C), vapautetaan yölaskuvaatimuksesta; alusten, jotka saavat saaliiksi yhteensä enemmän kuin kolme (3) merilintua, on kuitenkin siirryttävä välittömästi yölaskuun asetuksen (EY) N:o 601/2004 8 artiklan mukaisesti;
c)
koekalastukseen suuralueilla 88.1 ja 88.2 samoin kuin alueilla 58.4.3a ja 58.4.3b osallistuvien alusten, jotka saavat saaliiksi yhteensä enemmän kuin kolme (3) merilintua, on lopetettava kalastaminen välittömästi, eivätkä ne saa enää kalastaa tavanomaisen kalastuskauden ulkopuolella kauden 2005/2006 jäljellä olevana aikana.
2. Koekalastukseen FAO-suuralueilla 88.1 ja 88.2 osallistuviin kalastusaluksiin on sovellettava seuraavia lisävaatimuksia:
a)
aluksia kielletään päästämästä mereen:
i)
öljyä tai polttoainetta tai öljypitoisia jäämiä MARPOL 73/78 -yleissopimuksen (kansainvälinen yleissopimus aluksista aiheutuvan meren pilaantumisen ehkäisemisestä) liitteessä I sallittuja lukuun ottamatta;
ii)
jätteitä;
iii)
elintarvikejätettä, joka ei läpäise verkkoa, jonka aukot ovat enintään 25 millimetrin suuruiset;
iv)
siipikarjanlihaa tai muita siipikarjan osia (munankuoret mukaan luettuina);
v)
jätevettä 12 meripeninkulman sisällä rannikosta tai kelluvasta jäätiköstä, tai jätevettä, kun alus kulkee alle neljän solmun vauhtia; tai
vi)
jätteenpolttotuhkaa.
b)
suuralueille 88.1 ja 88.2 ei saa tuoda elävää siipikarjaa tai muita eläviä lintuja, ja kuluttamatta jäänyt kynitty siipikarja on vietävä pois suuralueilta 88.1 ja 88.2;
c)
Dissostichus spp. -lajien kalastus suuralueilla 88.1 ja 88.2 kielletään 10 meripeninkulman sisällä Ballenysaarten rannikosta.
45 artikla
Laskukerran määritelmä
1. Tässä jaksossa laskukerralla tarkoitetaan yhden tai useamman pitkänsiiman laskemista yhdessä kalastuspaikassa. Laskukerran tarkka maantieteellinen sijainti saaliiden ja pyyntiponnistuksen ilmoittamista varten määritellään käytetyn pitkänsiiman tai käytettyjen pitkiensiimojen keskipisteenä.
2. Jotta laskukerta voitaisiin nimetä tutkimuslaskukerraksi,
a)
kukin tutkimuslaskukerta on suoritettava vähintään viiden meripeninkulman etäisyydellä muista tutkimuslaskukerroista, ja tämä etäisyys on mitattava kunkin tutkimuslaskukerran maantieteellisestä keskipisteestä;
b)
kullakin laskukerralla on laskettava vähintään 3 500 ja enintään 10 000 koukkua; siinä voidaan käyttää samalla paikalla laskettuja useita erillisiä siimoja;
c)
pitkänsiiman kullakin laskukerralla siiman on oltava vedessä vähintään kuusi tuntia mitattuna siimanlaskun loppuun saattamisesta siimannoston aloittamiseen.
46 artikla
Tutkimussuunnitelmat
Edellä 42 artiklassa tarkoitettuun koekalastukseen osallistuvien kalastusalusten on pantava täytäntöön tutkimussuunnitelmat kaikilla SSRU-alueilla, joihin FAO-suuralueet 88.1 ja 88.2 samoin kuin alueet 58.4.1 ja 58.4.2 on jaettu. Tutkimussuunnitelma on pantava täytäntöön seuraavasti:
a)
ensimmäisen kerran SSRU-alueelle saavuttaessa tehtävät ensimmäiset kymmenen laskukertaa eli ensimmäinen sarja nimetään tutkimuslaskukerroiksi, ja niiden on täytettävä 45 artiklan 2 kohdassa vahvistetut edellytykset;
b)
seuraavat kymmenen laskukertaa tai kymmenen tonnin saalis riippuen siitä, kumpi saavutetaan ensiksi, nimetään toiseksi sarjaksi. Toisen sarjan laskukertojen aikana harjoitettava kalastus voi päällikön harkinnan mukaan kuulua osana tavanomaiseen koekalastukseen. Nämä laskukerrat voidaan kuitenkin nimetä tutkimuslaskukerroiksi edellyttäen, että ne ovat 45 artiklan 2 kohdan vaatimusten mukaiset;
c)
jos päällikkö haluaa jatkaa kalastusta SSRU-alueella laskukertojen ensimmäisen ja toisen sarjan päätökseen saattamisen jälkeen, aluksen on aloitettava kolmas sarja, jonka tuloksena kaikissa kolmessa sarjassa tehdään yhteensä 20 tutkimuslaskukertaa. Laskukertojen kolmas sarja on saatettava päätökseen saman SSRU-alueelle tehdyn kalastusmatkan aikana kuin ensimmäinen ja toinen sarja;
d)
kun kolmannen sarjan 20 tutkimuslaskukertaa on saatettu päätökseen, alus voi jatkaa kalastusta SSRU-alueella;
e)
suuralueilla 88.1 ja 88.2 sijaitsevilla SSRU-alueilla A, B, C, E ja G, joiden kalastuskelpoinen alue on alle 15 000 km2, ei sovelleta b, c ja d alakohtaa, ja kymmenen tutkimuslaskukerran päätökseen saattamisen jälkeen alus voi jatkaa kalastusta SSRU-alueella.
47 artikla
Tiedonkeruusuunnitelmat
1. Edellä 42 artiklassa tarkoitettuun koekalastukseen osallistuvien kalastusalusten on pantava täytäntöön tiedonkeruusuunnitelmat kaikilla SSRU-alueilla, joihin FAO-suuralueet 88.1 ja 88.2 samoin kuin alueet 58.4.1 ja 58.4.2 on jaettu. Tiedonkeruusuunnitelman on käsitettävä seuraavat tiedot:
a)
sijainti ja veden syvyys noston jokaisen siiman kummassakin päässä;
b)
laskemis-, vedessäolo- ja nostoajat;
c)
pinnalla irtipäässeiden kalojen määrä ja laji;
d)
laskettujen koukkujen määrä;
e)
syöttityyppi;
f)
tarttumisprosentti;
g)
koukkutyyppi; ja
h)
merenkäynti ja pilvisyys sekä kuun vaihe siimoja laskettaessa.
2. Kaikki 1 kohdassa tarkoitetut tiedot on kerättävä kunkin tutkimuslaskukerran osalta; tutkimuslaskukerran kaikki kalat, kuitenkin enintään 100 kalaa, on mitattava, ja saaliista on otettava vähintään 30 kalan otos biologisia tutkimuksia vareten. Jos kaloja saadaan yli 100, niihin on sovellettava satunnaisotantaa.
48 artikla
Merkintäohjelma
Kunkin 42 artiklassa tarkoitettuun koekalastukseen osallistuvan aluksen on pantava täytäntöön merkintäohjelma seuraavasti:
a)
Dissostichus spp. -lajeihin kuuluvista kaloista on kauden aikana merkittävä ja päästettävä takaisin mereen yksi yksilö jokaista elopainotonnia kohden CCAMLR:n merkintäpöytäkirjan mukaisesti. Alukset saavat lopettaa merkitsemisen vasta kun 500 yksilöä on merkitty tai kun ne poistuvat kalastusalueelta merkittyään yhden yksilön jokaista pyydettyä elopainotonnia kohden;
b)
ohjelma on kohdistettava kaiken kokoisiin yksilöihin, jotta saavutettaisiin merkintävaatimus, joka on yksi yksilö jokaista pyydettyä elopainotonnia kohden. Kaikille takaisin mereen päästetyille yksilöille on tehtävä kaksinkertainen merkintä, ja mereen päästämiset olisi toteutettava mahdollisimman laajalla maantieteellisellä alueella;
c)
kaikkiin merkkeihin on painettava selkeästi yksilöllinen sarjanumero ja palautusosoite siten, että merkkien alkuperä voidaan selvittää, jos merkittyjä yksilöitä joutuu uudelleen saaliiksi;
d)
uudelleenpyydettyjä merkittyjä yksilöitä (eli pyydettyjä kaloja, joissa on aiemmin kiinnitetty merkki) ei saa päästää takaisin, vaikka ne olisivat olleet vapaudessa vain vähän aikaa;
e)
kaikista uudelleenpyydetyistä merkityistä yksilöistä on otettava biologiset näytteet (pituus, paino, sukupuoli, sukurauhasten kehitysaste) ja jos mahdollista digitaalinen valokuva sekä otettava talteen otoliitit ja irrotettu merkki.
f)
kaikki merkkejä koskevat tiedot sekä tiedot takaisin saaduista merkeistä on toimitettava CCAMLR:lle sähköisesti CCAMLR-muodossa kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun alus lopetti tämän kalastuksen;
g)
kaikki merkkejä koskevat tiedot sekä tiedot takaisin saaduista merkeistä ja uudelleenpyydetyistä lajeista on myös toimitettava sähköisesti CCAMLR-muodossa asianomaiselle alueelliselle merkintätietokeskukselle CCAMLR:n merkintäpöytäkirjan mukaisesti.
49 artikla
Tieteelliset tarkkailijat
Kullakin 42 artiklassa tarkoitettuun koekalastukseen osallistuvalla kalastusaluksella on koko kalastuskaudella harjoitettavan kalastustoiminnan ajan oltava vähintään kaksi tieteellistä tarkkailijaa, joista toisen on oltava CCAMLR:n kansainvälisen tieteellisen tarkkailusuunnitelman mukaisesti nimetty tarkkailija.
VIII LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
50 artikla
Tietojen toimittaminen
Kun jäsenvaltiot lähettävät asetuksen (ETY) N:o 2847/93 15 artiklan 1 kohdan ja 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti komissiolle tietoja pyydettyjen kantojen puretuista määristä, niiden on käytettävä tämän asetuksen liitteessä I vahvistettuja kantojen koodeja.
51 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2006.
Ennen 1 päivää tammikuuta 2006 alkaviksi ajanjaksoiksi vahvistettujen CCAMLR-alueen TACien osalta sovelletaan 40 artiklaa niiden jaksojen alusta, joina TACeja sovelletaan.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 22. joulukuuta 2005.