32004R1973
L 345/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1973/2004 НА КОМИСИЯТА
от 29 октомври 2004 година
за създаване на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета по отношение на схемите за подпомагане, посочени в дял IV и в дял IVa от посочения регламент и по отношение на използването на земята, която е била оставена под угар за целите на производството на сурови материали
СЪДЪРЖАНИЕ
Глава 1
Обхват и общи разпоредби
Глава 2
Специфична премия за качество за твърдата пшеница
Глава 3
Премия за протеинови култури
Глава 4
Специфично плащане за култура - ориз
Глава 5
Плащания на базата на площ за ядки
Глава 6
Помощи за картофи, произвеждани за картофено нишесте
Глава 7
Млечна премия и допълнителни плащания
Глава 8
Помощи за енергийни култури
Раздел 1
Дефиниции
Раздел 2
Договор
Раздел 3
Изменения, допълнения и прекратяване на договора
Раздел 4
Представителни добиви и доставени количества
Раздел 5
Условия за изплащане на помощта
Раздел 6
Договор и задължения за кандидатстващата страна и за първия преработвател
Раздел 7
Обезпечение
Раздел 8
Документи за продажба, трансфер или доставка в друга държава-членка или за износ
Раздел 9
Проверки
Раздел 10
Изключване от схемата и оценяване
Глава 9
Специфично регионално плащане за полски култури
Глава 10
Помощи за семена
Глава 11
Плащане на площ за полските култури
Раздел 1
Общи разпоредби относно допустимостта за подпомагане с плащането на площ за полските култури
Раздел 2
Специални разпоредби относно определени видове полски култури
Раздел 3
Базови площи, референтни добиви и тавани
Раздел 4
Земи, оставени под угар
Раздел 5
Подаване на информация
Глава 12
Премии за овце и кози
Раздел 1
Директни плащания
Раздел 2
Ограничения, резерви и трансфери
Раздел 3
Допълнителни плащания
Раздел 4
Общи разпоредби
Глава 13
Плащания за говеждо и телешко месо
Раздел 1
Специална премия (член 123 от Регламент (ЕО) № 1782/2003)
Раздел 2
Премия за клане извън сезона (член 124 от Регламент (ЕО) № 1782/2003)
Раздел 3
Премия за крави с бозаещи телета (член от 125 до член 129 от Регламент (ЕО) № 1782/2003)
Раздел 4
Разпоредби, които са общи за специалната премия и за премията за крави с бозаещи телета
Раздел 5
Премия за клане (член 130 от Регламент (ЕО) № 1782/2003)
Раздел 6
Допълнителни плащания (член от 133 до член 136 от Регламент (ЕО) № 1782/2003)
Раздел 7
Общи разпоредби
Раздел 8
Преходни и заключителни разпоредби
Глава 14
Схема на единното плащане на площ
Глава 15
Допълнителни национални директни плащания
Глава 16
Използване на земята, която е била оставена под угар, за целите на производството на сурови материали
Раздел 1
Обхват и дефиниции
Раздел 2
Договор
Раздел 3
Изменения, допълнения и прекратяване на договора
Раздел 4
Представителни добиви и доставени количества
Раздел 5
Условия за изплащане на помощта
Раздел 6
Задължения за изкупвачите и кандидатстващите за подпомагане субекти
Раздел 7
Обезпечение
Раздел 8
Документи за продажба, трансфер или доставка в друга държава-членка или за износ
Раздел 9
Проверки
Раздел 10
Изключване от схемата и подаване на информация
Глава 17
Плащания на базата на площ за хмел
Глава 18
Заключителни разпоредби
KОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Договора за присъединяване на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия, и по-специално член 41 първи параграф от него,
като взе предвид Регламент (EО) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 г. за установяване на общи правила за схемите за директно подпомагане по линия на общата селскостопанска политика и някои схеми за подпомагане за земеделски производители и за изменение на Регламент (EИO) № 2019/93, Регламент (EO) № 1452/2001, Регламент (EO) № 1453/2001, Регламент (EO) № 1454/2001, Регламент (EO) № 1251/1999, Регламент (EO) № 1254/1999, Регламент (EO) № 1673/2000, Регламент (EИO) № 2358/71 и Регламент (EO) № 2529/2001 (1), и по-специално член 110 и член 145, буква в), член 145, буква г), член 145, буква д) и член 145, буква е) от него,
като има предвид, че
(1)
Дял V и дял IVa от Регламент (ЕО) № 1782/2003 установява определени схеми за подпомагане на земеделските производители. Прилагащите правила за някои от тези схеми вече са били заложени в следните нормативни актове: Регламент (ЕИО) № 1686/72 на Комисията от 2 август 1972 г. относно определени подробни правила за помощите при семената (2), Регламент (ЕИО) № 1445/76 на Комисията от 22 юни 1976 г., постановяващ различните сортове на Lollium perenne L. (3), Регламент (ЕО) № 1644/96 на Комисията от 30 юли 1996 г., постановяващ подробни правила за отпускането на помощи за определени бобови култури (4), Регламент (ЕО) № 609/1999 на Комисията от 19 март 1999 г., постановяващ подробни правила за отпускането на помощи на производителите на хмел (5); Регламент (ЕО) № 2316/1999 на Комисията от 22 октомври 1999 г., постановяващ подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1251/1999 на Съвета, установяващ система за подпомагане за производителите на определени полски култури (6), Регламент (ЕО) № 2342/1999 на Комисията от 28 октомври 1999 г., постановяващ подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1254/1999 на Съвета за общата организация на пазара на говеждо и телешко месо, по отношение на схемите за премиране (7), Регламент (ЕО) № 2461/1999 на Комисията от 19 ноември 1999 г., постановяващ подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1251/1999 на Съвета, по отношение на използването на земята, която е била оставена под угар за целите на производството на сурови материали (8), Регламент (ЕО) № 2550/2001 на Комисията от 21 декември 2001 г., постановяващ подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 2529/2001 на Съвета за общата организация на пазара на овче и козе месо, по отношение на схемите за премиране, и изменящ и допълващ Регламент (ЕО) № 2419/2001 (9), Регламент (ЕО) № 2199/2003 на Комисията от 16 декември 2003 г., постановяващ преходни мерки за прилагането по отношение на 2004 г. на Регламент (ЕО) № 1259/1999 на Съвета по отношение на схемата на единното плащане на площ за Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия (10), Регламент (ЕО) № 2237/2003 на Комисията от 23 декември 2003 г., предвиждащ подробни правила за прилагането на схемите за подпомагане, заложени в дял IV от Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета относно общи правила за схемите за директно подпомагане по линия на общата селскостопанска политика и установяващ някои схеми за подпомагане на земеделски производители (11). В интерес на яснотата на законодателството на Общността, е подходящо тези нормативни актове да бъдат отменени и да бъдат заменени от регламент, който предвижда прилагащите правила за всичките схеми, приложими към 1 януари 2005 г.
(2)
С цел да се осигури ефективното администриране на тези схеми, плащанията на базата на площи трябва да бъдат ограничени до определени области и трябва да се определят условията.
(3)
Малта има голям брой малки стопанства, които по размер са под 0,3 хектара. За да се избегне много малки земеделски стопанства в Малта да бъдат изключени от плащанията на базата на площи, минималният размер за кандидатстване по отношение на плащанията на базата на площи в Малта трябва да бъде фиксиран на 0,1 хектар, като за годините 2005 и 2006 на Малта трябва да се даде възможност да поиска дерогация от член 107, параграф 9 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
(4)
Трябва да се предотврати засяването на земи с единствената цел да се получи допустимост за плащанията на базата на площ. Трябва да бъдат записани определени условия по отношение на засяването и култивирането на културите, по-специално по отношение на твърдата пшеница, протеиновите растения и ориза. Трябва да се спазват и местните стандарти, с цел да се отрази разнообразието на селскостопанските практики в рамките на Общността.
(5)
Трябва да се разрешава подаването на само едно заявление за плащане на базата на площ по отношение на който и да било парцел, който е бил култивиран през определена година, с изключение на случаите, в които плащанията на базата на площ се отпускат като добавка към същата реколта, или когато помощта касае производството на семена. Плащанията на базата на площ могат да се отпускат и за култури, които се субсидират по схеми, които попадат в обхвата на структурните и екологичните политики на Общността.
(6)
Схемите за подпомагане, които са на базата на площи предвиждат, че когато площите, за които за поискани плащания надхвърлят максималната гарантирана площ или базовата площ, или базовите подплощи, площта на един земеделски производител, за която са били поискани плащания, следва да се намали пропорционално за тази година. Следователно подходящо е да се установят условията и крайните срокове за размяната на информация между Комисията и държавите-членки, с цел да се определи коефициент на намаление и да се информира Комисията относно площите, за които са били отпуснати плащания. Същите тези разпоредби следва да се прилагат по отношение на намалението на общата сума от индивидуалните референтни количества, в случай на прилагане на член 95, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
(7)
По силата на член 73 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 отпускането на специфичната премия за качество на твърдата пшеница е в зависимост от използването на определени количества сертифицирани семена от сортове, които в производствените зони са признати като висококачествени за целите на производството на семолина или макаронени изделия. С цел да се осигури, че тези изисквания са спазени, критериите за проверки на сортовете във всяка една държава-членка трябва да бъдат фиксирани, а също така трябва да се фиксира и процедурата за установяването на списък от допустими за подпомагане сортове, както и за минималното качество на сертифицираните семена, които ще бъдат използвани.
(8)
Краткото време между приемането на Регламент (ЕО) № 1782/2003 и влизането в сила на специфичната премия за качество на твърдата пшеница направи невъзможно установяването на списък от допустими сортове, за които могат да бъдат отпускани помощи за 2005 г., в съответствие с предвидения метод за проверки. Следователно е необходимо за държавите-членки да установят един временен списък, който да се базира на селекцията на съществуващите към този момент сортове.
(9)
В някои региони протеиновите култури традиционно се сеят смесено със зърнени култури по агрономически причини. Така получената реколта се състои предимно от протеинови култури. За целите на отпускането на премия за протеинови култури, площите, които се засяват по този начин трябва да се считат за площи, засети с протеинови култури.
(10)
Трябва да се заложат стандарти за сладките лупини, а също така и за тестове за определяне дали една проба от лупини е сладка или не.
(11)
В интерес на ефективността и доброто управление на схемата за подпомагане за черупковите плодове, отпусканата помощ на базата на площ не трябва да се използва за да се финансират маргинални плантации от изолирани дървета. Следователно трябва да се определи минимален размер на парцела и минимална плътност на дърветата от специализираната овощна градина. С цел да се улесни преминаването от съществуващите планове за подобрения, чийто срок изтича по-късно от въвеждането на новата схема за подпомагане, е подходящо да се предвидят преходни мерки.
(12)
Условията за плащане, както и изчислението на плащанията, които са специфични за културата ориз, зависят не само от базовата площ или от площите, които са фиксирани за всяка държава-членка производител, фиксирани в Регламент (ЕО) № 1782/2003, но също така и от евентуалното подразделение на тези площи на базови подплощи и на базата на обективни критерии, избрани от всяка една държава-членка, която е избрала да осъществи това подразделяне, при условие че култивираните парцели наистина се обработват и в зависимост от минималния размер на базовата площ. В резултат на това трябва да бъдат записани подробни правила относно установяването, управлението и условията за култивиране, които се прилагат по отношение на базовите площи и базовите подплощи.
(13)
Наблюдаването за евентуално превишение на базовите площи, посочено в член 82 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, предполага намаляване на плащанията, които са специфични за културата ориз. С цел да се определят условията за изчисляване на едно такова намаление, трябва да бъдат дефинирани критериите, които следва да бъдат взети под внимание, както и приложимите коефициенти.
(14)
Последващите действия след изплащането на специфичното плащане за култура за ориза предполага, че на Комисията е била изпратена определена информация, свързана с култивирането на базовите площи и базовите подплощи. За тази цел трябва да се определи подробната информация, която всяка една държава-членка трябва да изпрати на Комисията, както и крайните срокове за всички такива подавания на информация.
(15)
Член 93 и член 94 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 предвиждат помощ за земеделските производители, които произвеждат картофи, предназначени за производството на картофено нишесте, което е обект на договор за култивиране и е в рамките на квота, установена с Регламент (ЕО) № 1868/94 от 27 юли 19994 г., установяващ квотна система по отношение на производството на картофено нишесте (12). Следователно трябва да се установят условията за отпускане на помощта, и когато това е приложимо, трябва да се правят кръстосани референции към съществуващите разпоредби по отношение на квотната система, заложена в Регламент (ЕО) № 1868/94.
(16)
Член 95 и член 96 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 предвиждат на производителите да се изплащат млечни премии и допълнителни плащания. Регламент (ЕО) № 1788/2003 на Съвета от 29 септември 2003 г., установяващ такса в сектора мляко и млечни продукти (13), предвижда специфични разпоредби в случай на неактивност. Следователно е подходящо да се предвиди, че когато едно физическо лице или юридическо лице, което притежава индивидуално референтно количество, но вече не отговаря на изискванията, посочени в член 5, буква в) от Регламент (ЕО) № 1788/2003 по време на дванадесетмесечния период преди 31 март за въпросната година, то тогава следва това лице да бъде изключено от възможността да получава премията и допълнителното плащане.
(17)
Членове от 88 до 92 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 предвиждат нова схема за подпомагане на енергийните култури, което подпомагане ще се отпуска на фермeрите. В съответствие с Регламент (ЕО) № 2461/1999, който изключва захарното цвекло от помощта, култивирането на захарно цвекло трябва да бъде изключено и от схемата за подпомагане на енергийните култури.
(18)
Трябва да се заложат условията за допустимост за същата тази схема за подпомагане. За тази цел трябва да се заложи изискване за сключен договор между производителя и първия преработвател, по отношение на въпросните сурови селскостопански материали. Трябва също така ясно да бъдат записани условията за случаите, в които преработката се извършва от страна на земеделския производител в неговото стопанство.
(19)
С цел да се осигури, че суровият материал е преработен в посочения енергиен продукт, първите преработватели трябва да предоставят гаранция, независимо от факта, че помощта се отпуска не на първите преработватели, а на земеделските производители. Гаранцията трябва да бъде достатъчно висока за да предотврати всякакъв риск, че суровите материали в крайна сметка са отклонени от тяхното предназначение. В допълнение към това, с цел системата за контрол върху схемата да се направи по-ефективна, продажбите на суровите материали или на полупреработени продукти трябва да се ограничат до максимум две продажби преди крайната преработка.
(20)
Трябва да се прави ясно разграничение между задълженията на производителя, които приключват след като се достави общото количество сурови материали, и задълженията на първите преработватели, които започват от момента на доставката и приключват след крайната преработка на суровите материали в енергийни продукти.
(21)
Определени транспортни операции на сурови материали и продукти, които са били получени от тях в рамките на Общността, трябва да бъдат обект на проверки, които да включват издаването на контролни копия на формуляра Т5, в съответствие с Регламент (ЕО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г., залагащ разпоредби относно приложението на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета, установяващ Митнически кодекс на Общността (14). Трябва да се предвидят разпоредби за алтернативни доказателства, ако контролното копие на формуляра Т5 бъде изгубено в резултат на обстоятелства, за които първият преработвател не е отговорен.
(22)
Член 98 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 предвижда намаление на специфичната регионална помощ за полски култури, когато общата сума на заявената помощ надвишава фиксирания таван. Следователно трябва да се заложат условията за изчислението на това намаление.
(23)
Член 99 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 предвижда възможността да бъдат давани директни помощи за производството на един или повече видове семена.
(24)
Тази помощ може да се дава само за производството на базови семена или сертифицирани семена и че тези продукти трябва да бъдат ясно дефинирани, с референция към директивите за сертифициране и предлагане на пазара на семена: Директива 66/401/ЕИО на Съвета от 14 юни 1966 г. относно предлагането на пазара на семена от фуражни култури (15), Директива 66/402/ЕИО на Съвета от 14 юни 1966 г. относно предлагането на пазара на семена от зърнени култури (16), и Директива 2002/57/ЕО на Съвета от 13 юни 2002 г. относно предлагането на пазара на семена от маслодайни и влакнодайни растения (17).
(25)
За да може да станат възможни проверките, базовите семена и сертифицираните семена трябва да се произвеждат по силата на сключени договори за производство или на декларации за производство, които да бъдат прикрепени към единното заявление, а предприятията, които произвеждат или селектират семена, следва да бъдат официално одобрени и регистрирани. Трябва да се заложат необходимите мерки за случаи, в които едно предприятие, което произвежда или селектира семена в една държава-членка, произвежда семена в друга държава-членка.
(26)
Поради административни причини във всяка държава-членка помощта следва да се отпуска само по отношение на продукти, които са били реколтирани на територията на същата тази държава-членка.
(27)
По силата на приложение ХI към Регламент (ЕО) № 1782/2003 помощта за производство се изплаща за базови и сертифицирани семена на видовете Cannabis sativa L. със съдържание на тетрахидроканабинол, ненадвишаващо 0,2 %. С цел да се осигури единно прилагане в рамките на Общността на правилата, на които се подчинява отпускането на помощта, за тази цел следва да се използва списъкът на сортовете Cannabis sativa L., които са допустими за подпомагане, както е установено в приложение II към Регламент (ЕО) № 796/2004 на Комисията от 21 април 2004 г., постановяващ подробни правила за приложението на кръстосаното съответствие, модулацията и интегрираната система за администриране и контрол, предвидени в Регламент (ЕО) № 1782/2003, установяващ общи правила за схемите за директно подпомагане по линия на общата селскостопанска политика и установяващ някои схеми за подпомагане за земеделски производители (18).
(28)
Член 108 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 определя площите, които са допустими за подпомагане с плащанията на базата на площ за полски култури. Този член разрешава определени изключения при контрол от страна на държавите-членки, които да не подриват ефективността на разпоредбите, заложени в същия този регламент, с цел да се избегне какъвто и да било такъв риск, трябва да се предвидят подходящи мерки, с които общата площ на допустимите земи да се запази на сегашното равнище и да се предотврати всякакво значително нарастване на тези площи. Тези мерки могат, в определени случаи, да включват например обявяването на земи, които преди са били допустими за недопустими, като превантивна мярка.
(29)
Държавите-членки, за които царевицата не е традиционна култура, могат да направят тревата за силаж, допустима за подпомагане. Следователно ще е необходимо да се дефинира какво се има предвид под „трева за силаж“.
(30)
Член 106 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 обвързва производството на лен и коноп, които се отглеждат за влакно със сключването на договор или с поемането на ангажимент, както е посочено в член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1673/2000 на Съвета от 27 юли 2000 г. относно общата организация на пазарите на лен и коноп, отглеждани за влакно (19). Трябва да се приемат разпоредби копие от договора или ангажиментите да бъде изпратено на компетентните органи в държавата-членка, отговорни за администрирането на заявленията за плащане. Трябва също така да бъде осигурено, че сортовете лен и коноп, които се отглеждат за влакно са онези, вписани в Общия каталог на видовете селскостопански растителни видове, които са влакнодайни растения, и конкретно по отношение на лена, да са описани като „влакнодаен лен“. Нещо повече, когато става дума за конопа, съдържанието на тетрахидроканабинол за одобрените сортове не може да надхвърля 0,2 %. Следователно трябва да бъде съставен списък на допустимите за подпомагане сортове лен, тъй като списък на допустимите за подпомагане сортове коноп вече е заложен в приложение II към Регламент (ЕО) № 796/2004. За да се предоставят по-сигурни гаранции по отношение на конопа, може също така да се изисква използването на сертифицирани семена.
(31)
Член 109 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 изисква производителите на зърнени култури, маслодайни растения и протеинови растения да са завършили сеитбата в срок най-късно до 31 май. В някои случаи, въпреки това, сеитбата може да бъде отложена и след 31 май поради особеностите на климата. В някои региони и за определени култури трябва да бъдат удължени крайните срокове за сеитбата и за подаването на заявленията. Въпреки това тези удължавания на крайния срок не трябва да повлияват неблагоприятно ефективността на системата за подпомагане или да подриват системата на контрол, въведена с глава 4 от дял II от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
(32)
С цел да се осигури, че преработвателната индустрия получава периодични доставки от сладка царевица по време на пазарната година, производителите трябва да могат да разпределят сеитбата на по-дълъг период. Във връзка с това крайната дата за сеитба на сладка царевица трябва да бъде променена до 15 юни.
(33)
Подходящо е да се предвиди, че когато става дума за добавка към помощта за твърда пшеница и за специалната помощ, трябва да се използва поне едно минимално количество сертифицирани семена от твърда пшеница. С цел диверсификацията на селскостопанските практики в рамките на държавите-членки и в рамките на техните региони трябва да се остави на въпросните държави-членки да определят това минимално количество.
(34)
За целите на член 103 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 трябва да се дефинира какво се има предвид под напояване.
(35)
Трябва да се посочат площите, които трябва да бъдат взети предвид с оглед оценката на всякакво евентуално превишаване на базовата площ и правилата за определяне на степента на тези превишения. Когато се установява отделна базова площ за царевица, за поливните площи или за тревата за силаж, то тогава следва да бъдат записани специални правила по отношение на площите, които трябва да бъдат взети предвид с оглед оценката на всякакво евентуално превишаване на въпросната базовата площ. Правилата за определяне на надвишаването на базовата площ трябва да осигуряват, че при всички случаи е спазено ограничението на базовата площ. Начинът, по който следва да се изчисли превишението по отношение на максималната гарантирана площ за твърда пшеница, също трябва да се определи. Също така трябва да се определи процедурата, която ще се следва за определяне на надвишаването на тавана на плащанията, посочен в член 102, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
(36)
В случай на прилагане на член 71 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 допустимостта на получаване на помощите на базата на площ за полски култури е обвързана със задължението на въпросните производители да оставят част от земите в стопанството си под угар. Трябва да бъдат записани подробни прилагащи правила, които да са в състояние да осигурят, че схемата се характеризира с необходимата ефективност. За тази цел трябва да се предвидят разпоредби площите, които се приемат за оставени под угар земи, да са сравними с тези, които се приемат за целите на изчисляването на регионалната базова площ. Трябва да се дефинират и бобовите култури, посочени във второто тире от член 107, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
(37)
По силата на член 107, параграф 6 и в случай на прилагане на член 66 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, трябва да се установят подробни правила по отношение на доброволно оставените под угар земи. Тези правила трябва да бъдат съвместими с общата система, въведена от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
(38)
Трябва да бъдат заложени критериите за допустимост за схемата за премии за овце и кози, предвидена в глава 11 от дял IV от Регламент (ЕО) № 1782/2003, и по-специално изискваните условия.
(39)
Член 113, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 предвижда отпускането на премия за земеделските производители, които произвеждат козе месо в определени области на Общността. Следователно е необходимо въпросните площи да се определят в съответствие с критериите, заложени в тази разпоредба.
(40)
По силата на член 114, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 земеделски производители, чиито стопанства съдържат не по-малко от 50 % площи, използвани за селско стопанство, които се намират в необлагодетелствани райони, могат да получат допълнителната премия. Член 113, параграф 2 посочва специфичните географски зони, в които земеделските производители, които произвеждат козе месо отговарят на необходимите условия за да получават премията за кози. Трябва да се предвидят разпоредби, които да предвиждат предоставянето на декларация от страна на земеделските производители, които отговарят на тези критерии, с която те да доказват, че не по-малко от половината от площите, които те използват за селско стопанство, се намират в необлагодетелствани райони или в райони, които са допустими за получаването на премията за кози.
(41)
За целите на контрола за допустимост за определяне правилното равнище на премията за овцемайки, държавите-членки следва да съставят списък на земеделските производители, които предлагат на пазара овче мляко или продукти, произведени от овче мляко.
(42)
С цел прилагане на системата на индивидуалните ограничения (лимити), както са въведени от член 116, член 117 и член 118 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, съществуващите административни правила могат да продължат да се прилагат по отношение по-специално на използването на безвъзмездно получените права, използването на нормалните права, включително и минимално използване, временното преотстъпване или прехвърляне на права, подаването на информация за промените на индивидуалните тавани или прехвърлянето на права посредством националния резерв. Някои от тези правила са специфични разпоредби за изключителни и надлежно обосновани обстоятелства, като например по отношение на използването на правата, малките земеделски производители и земеделските производители, които участват в програми за екстензификация и схеми за ранно пенсиониране, а за целите на прехвърлянията - наследяването на права за премии и случаите на земеделски производители, които използват само публична или колективно притежавана земя за паша.
(43)
Комисията следва да наблюдава новите разпоредби и в резултат на това тя трябва да получава от държавите-членки необходимата ѝ основна информация по отношение на прилагането на правата относно премиите.
(44)
Ако това е приложимо, на Комисията следва да се изпраща подробна информация относно националните правила за допълнителните плащания и прилагането им.
(45)
Дял IV, глава 12 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 предвижда плащания за телешко и говеждо месо. Трябва да бъдат записани критериите за допустимост, и по-специално условията, които се изискват за тези плащания.
(46)
Целите на регионалния таван и на плътността на отглеждане означават, че специалната премия не може вече да се прилага по отношение на същата възрастова група, за онези животни, които са засегнати от прилагането на тези две мерки. За целите на премията за клане извън сезона, тези животни следва да се считат за допустими за получаване на специалната премия.
(47)
Трябва да се приемат разпоредби административният документ, заложен в член 123, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, да бъде съставен и издаден на национално равнище. С цел да се вземат предвид особените административни и контролни условия в държавите-членки, трябва да се разрешават различни форми на административния документ.
(48)
Член 123, параграф 3, буква а), и член 130, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 предвиждат период на задържане като условие за отпускане на специалната премия и за премиите за клане. Следователно е необходимо този период да се определи и конкретизира количествено.
(49)
Разпоредбите по отношение на отпускането на специалната премия по време на клането трябва да бъде в съответствие с разпоредбите за отпускане на специалната премия. Трябва да се посочат видовете документи, които следва да придружават животното до изпращането му за клане или за износ. С цел да се вземат предвид специфичните черти на начина на предоставяне на премията по време на клане, трябва да се запишат възрастовите условия за бичетата и начинът на представяне на кланичния труп за възрастни животни от рода на едрия рогат добитък.
(50)
Трябва да се запишат условията за отпускане на премията за клане извън сезона, които трябва да са в съответствие с разпоредбите за отпускане на премията за клане. Комисията следва да определи, на базата на наличната информация кои държави-членки отговарят на условията за прилагане на тази схема за премиране.
(51)
Трябва да се дефинира понятието за крава с бозаещо теле, заложено в член 125 от Регламент (ЕО) № 1782/2003. Нещо повече, съществуващите основни изисквания могат да продължат да се прилагат, по-специално по отношение на средния добив на мляко и допълнителната национална премия.
(52)
Съществуващите национални правила могат да продължат да се прилагат, по-специално по отношение на индивидуалните тавани, подаването на информация по отношение на индивидуалните тавани и националния резерв, безвъзмездно получените права, използването на правата, прехвърлянето и временното преотстъпване на права, и по отношение на прехвърлянията посредством националния резерв.
(53)
Комисията следва да определи, на базата на наличната ѝ информация, кои държави-членки отговарят на условията за прилагане на специалната схема, заложена в член 129 от Регламент (ЕО) № 1782/2003. Трябва да се запишат и специалните разпоредби за отпускане на премията.
(54)
Трябва да се определи методът за изчисляване на плътността на отглеждане. Трябва да се заложи и дата, на която да бъде взето предвид референтното количество за млякото.
(55)
Плътността на отглеждане за схемата за плащането за екстензификация трябва да включва всички животни от рода на едрия рогат добитък на възраст шест месеца или повече, които се намират в стопанството. Следователно са необходими специални правила за преброяване на животните и за декларацията от страна на производителите относно участието в схемата. Трябва да се предвидят разпоредби за използването на компютризираната база данни, посочена в Регламент (ЕО) № 1760/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 17 юли 2000 г., установяващ система за идентификация и регистрация на животни от рода на едрия рогат добитък и по отношение на етикетирането на говеждо месо и продукти от говеждо месо, и отменящ Регламент (ЕО) № 820/97 (20).
(56)
Трябва да бъдат предприети мерки за да се осигури, че плащането за екстензификация няма да се отпуска на земеделски производители, които изкуствено спазват средната плътност на отглеждане, която се изисква за да бъде отпуснато плащането за екстензификация.
(57)
Трябва да се запишат процедурите за определяне, на базата на наличната информация, кои от държавите-членки изпълняват условията, заложени в член 132, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 за отпускане на плащането за екстензификация за млечни крави. Трябва да се посочат и специалните разпоредби за отпускане на премията. Трябва да се запише и минималният период на задържане.
(58)
Трябва да се запишат специфични разпоредби по отношение на прилагането на правилата за периодите, датите и времевите ограничения към периода на задържане.
(59)
В интерес на опростяването заявлението за помощи за животновъдството, предвидено в интегрираната система, трябва да бъде разглеждано и като заявление за получаване на премии за клане, при условие че съдържа всички елементи, които са необходими да се обоснове изплащането на премията, както и при условие че животното е заклано в същата държава-членка или в друга държава-членка, или е било изнесено.
(60)
Трябва да бъде възможно използването на компютризираната база данни, посочена в Регламент (ЕО) № 1760/2000 с цел да се улесни управлението на премията за клане, при условие че въпросната държава-членка счита, че базата данни предлага достатъчни гаранции по отношение на точността на данните, които се съдържат в нея, за целите на изплащането на премии.
(61)
Премията за клане при телетата се отпуска само при условие, че те са под определеното максимално тегло. Следователно трябва да бъде записано стандартно представяне на кланичния труп, за което да се отнася максималното тегло.
(62)
На Комисията следва да се изпраща подробна информация по отношение на националните правила относно допълнителните плащания, както и за прилагането им.
(63)
За да се осигури, че земеделските производители получават плащанията си възможно най-бързо, трябва да се предвидят разпоредби за отпускане на авансови плащания. Въпреки това с оглед прилагането на националните и регионални тавани, трябва да се вземат мерки за да се осигури, че авансите не надвишават крайното плащане. Следователно трябва да се приемат разпоредби, които да позволят на държавите-членки да намалят процента на авансовите плащания за схемите за премиране, за които се прилагат такива тавани.
(64)
Регламент (ЕО) № 1782/2003 предвижда наказания за незаконното използване или притежание на вещества или продукти, които не са позволени от съответното законодателство във ветеринарната област. В случай на повторни нарушения, определянето и срокът на тези наказания трябва да се оставят на държавите-членки, които са в по-добра позиция да преценят истинската тежест на извършените нарушения.
(65)
Необходимо е да се фиксира датата, на която ще се определят елементите, които ще се вземат предвид при прилагането на схемата за специалната премия и на схемата за премията за крави с бозаещи телета. С цел да се осигури стабилна и приемствена администрация, като правило тази дата трябва да бъде датата на подаване на заявленията. Въпреки това с оглед на специалната премия, която се отпуска когато животното бъде заклано, трябва да се заложат специални правила с цел да се избегнат прехвърляния от една година в друга, с цел получаване на по-високи премии. По отношение на премията за клане, датата на заколването или на износа е по-добра индикация за това дали въпросните операции действително са били извършени.
(66)
Приложимият обменен курс към датата на такива операции за премиите следва да бъде фиксиран по такъв начин, че да осигури, че по принцип тези премии не варират значително при превръщането им в национална валута, поради обменния курс на една-единствена дата.
(67)
Трябва да се предвидят разпоредби, според които държавите-членки да бъдат обект на определени задължения за подаване на информация. За да се улесни предаването и анализът на данните, трябва да се заложи единен формат за подаване на информация.
(68)
С цел да се улесни преходът към новата схема, са необходими преходни разпоредби по отношение на задължението за маркировка и идентификация на животните.
(69)
Член 143б от Регламент (ЕО) № 1782/2003 позволява на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия (новите държави-членки) да заменят директните плащания с единно плащане („схема на единното плащане на площ“). Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Полша и Словакия вече направиха именно този избор. Следователно трябва да се заложат специфични правила за приложението на схемата на единното плащане на площ.
(70)
В съответствие с член 143б, параграф 5, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1782/2003, и с цел да се избегне обработването на голям брой заявления, от които ще следват плащания за едно стопанство в размер по-малко от 50 EUR, Чешката република, Естония, Латвия, Литва, Унгария, Полша и Словакия са поискали разрешение да заложат като минимален размер на допустимата площ за стопанство равнище над 0,3 хектара.
(71)
Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Полша и Словакия са направили оценка на своята използвана земеделска площ, която се поддържа в добро селскостопанско състояние към 30 юни 2003 г. и са предложили да я коригират в съответствие с минималния размер на допустимата земя за едно стопанство.
(72)
Член 143в от Регламент (ЕО) № 1782/2003 предвижда възможността в новите държави-членки директните помощи, които се изплащат на един земеделски производител да бъдат допълвани от националния бюджет, което е обект на разрешение от страна на Комисията. Трябва да се заложат общите условия за прилагане на тази възможност.
(73)
Член 55, буква б) и член 107, параграф 3, първо тире от Регламент (ЕО) № 1782/2003 предвиждат изключване от задължението за оставяне на земи под угар, ако земята се използва за производството на материали, които са предназначени предимно за производство в рамките на Общността на продукти, които не са основно предназначени за консумация от човека или за храна на животните, при условие че се прилагат ефективни системи за контрол.
(74)
Култивирането на захарно цвекло, йерусалимски артишок или корени от цикория на оставени под угар земи не трябва да се забранява, при определени условия. Тези култури не могат да се считат за допустими за получаване на плащания за площи с оглед риска от дестабилизиране на пазара на захарта. Въпреки това трябва да се вземат мерки за да се осигури, че тези култури са в съответствие с правилата по отношение на използването на оставените под угар земи.
(75)
Условията за допустимост за тази схема трябва да бъдат заложени. За тази цел трябва да бъде записано, че между производителя и изкупвача или първия преработвател трябва да бъде сключен договор по отношение на въпросните сурови селскостопански материали. Също така трябва да бъдат записани условията за случаите, при които преработката се извършва от самия земеделски производител в рамките на неговото стопанство.
(76)
За да се гарантира спазване на точка 7 от Меморандума за разбирателство по отношение на маслодайните семена, сключен между Европейската икономическа общност и Съединените американски щати в рамките на ГАТТ и одобрен с Решение 93/355/ЕО на Съвета (21), трябва да се заложат подробни прилагащи правила с цел да се намали, където това е необходимо, количеството странични продукти, които могат да се произвеждат и които са предназначени за човешка консумация или за хранене на животните, ако общото количество на тези странични продукти надвишава един милион метрични тона, изразено в еквиваленти на соевото брашно.
(77)
За да се осигури, че суровите материали са преработени в посочения краен продукт, изкупвачите и първите преработватели трябва да внесат гаранция, въпреки че помощта се отпуска на земеделските производители. В допълнение към това, и за да се направи системата за контрол върху схемата ефективна, трябва да се ограничи броят на преработвателите.
(78)
Трябва да се прави ясно разграничение между задълженията на кандидатстващото лице, които приключват веднага след като общото количество реколтирани сурови материали е било доставено, и задълженията на изкупвачите и първите преработватели (включително и задължението по отношение на внасянето на гаранция), които започват от момента на доставката и приключват след крайната преработка на суровите материали в крайни продукти.
(79)
Определени транспортни операции в рамките на Общността, включващи сурови материали и продукти, които са били получени от тях трябва да бъдат обект на проверки, които включват използването на декларации и контролни копия на формуляра Т5, които да бъдат издадени в съответствие с Регламент (ЕО) № 2454/93. Трябва да бъдат предвидени разпоредби за алтернативни начини на доказване, при условие че контролното копие на формуляра Т5 не е било върнато на компетентните органи към изкупвачите или първите преработватели, в резултат на обстоятелства, за които те самите не са отговорни. В интерес на ефикасността и доброто управление на схемата за подпомагане трябва да се предвидят разпоредби, които да регулират проверките.
(80)
Отделно от критериите за допустимост, заложени в член 110о от Регламент (ЕО) № 1782/2003 по отношение на помощта на базата на площ за хмела, трябва да се заложат и някои допълнителни критерии, които да осигурят, че помощта се отпуска за площи, на които хмелът се отглежда при нормални условия за култивиране. Понятието „площ, засята с хмел“ трябва да се дефинира на общностно равнище, така че да се осигури, че площите, за които се отпускат допълнителни плащания се изчисляват по един и същи начин. Необходимо е да се заложи начинът, по който общата сума за една държава-членка, която е на разположение за допълнителни плащания, ще се разпределя между допустимите площи.
(81)
Трябва да се заложи времево ограничение за извършване на плащането по отношение на мерките, изброени в член 7, параграф 1), букви от а) до г) от Регламент (ЕИО) № 1696/71 на Съвета от 26 юли 1971 г. относно общата организация на пазара на хмел (22), от страна на признатите групи на производителите, а Комисията следва да бъде информирана за начина, по който плащането е било използвано. Всяка сума, която не е била разпределена в рамките на определен период от време, следва да бъде върната. Необходимо е да се заложи начинът, по който общата сума за една държава-членка, която е на разположение за плащания, ще се разпределя между признатите групи на производителите.
(82)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет за директните плащания,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА 1
ОБХВАТ И ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Обект и обхват
1. Настоящият регламент постановява подробни правила за прилагането на следните схеми за подпомагане, които са предвидени в дял IV и в дял IVа от Регламент (ЕО) № 1782/2003:
а)
специфична премия за качество за твърдата пшеница, предвидена в дял IV, глава 1 от този регламент;
б)
премия за протеинови култури, предвидена в дял IV, глава 2 от този регламент;
в)
специфично плащане за култура - ориз, предвидено в дял IV, глава 3 от този регламент;
г)
плащания на базата на площ за ядки, предвидени в дял IV, глава 4 от този регламент;
д)
помощи за енергийни култури, предвидени в дял IV, глава 5 от този регламент;
е)
помощи за картофи, произвеждани за картофено нишесте, предвидени в дял IV, глава 6 от този регламент;
ж)
млечна премия и допълнителни плащания, предвидени в дял IV, глава 7 от този регламент;
з)
специфично регионално плащане за полски култури, предвидено в дял IV, глава 8 от този регламент;
и)
помощи за семена, предвидени в дял IV, глава 9 от този регламент;
й)
плащане на площ за полските култури, предвидено в дял IV, глава 10 от този регламент;
к)
премии за овце и кози, предвидени в дял IV, глава 11 от този регламент;
л)
плащания за говеждо и телешко месо, предвидени в дял IV, глава 12 от този регламент;
м)
помощи за бобови култури, предвидени в дял IV, глава 13 от този регламент;
н)
схема на единното плащане на площ, предвидена в член 143б от този регламент;
о)
допълнителни национални директни плащания, предвидени в член 143в от този регламент;
п)
плащания на базата на площ за хмел, предвидени в дял IV, глава 10 г от този регламент.
2. Настоящият регламент постановява подробни правила по отношение на използване на земята, която е била оставена под угар за целите на производството на сурови материали, при прилагане схемата на единното плащане, предвидена в дял III от Регламент (ЕО) № 1782/2003, и при прилагане плащането на базата на площ за полски култури, предвидено в дял IV, глава 10 от този регламент.
Член 2
Условия за плащането
1. Директните плащания, цитирани в член 1, букви а), б), в), д), з), и), й), м) и буква п), се отпускат само за площите, за всеки вид култура, които са били обект на заявление за плащане по отношение на не по-малко от 0,3 хектара, при което всеки култивиран парцел надвишава минималния размер, посочен от държавата-членка, в рамките на ограничението, предвидено в член 14, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 796/2004.
В случая на Малта директните плащания, посочени в член 1, букви а), б), в), д), з), и), й), м) и буква п), се отпускат само за площите, за всеки вид култура, които са били обект на заявление за плащане по отношение на не по-малко от 0,1 хектара, при което всеки култивиран парцел надвишава минималния размер, посочен от държавата-членка, в рамките на ограничението, предвидено в член 14, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 796/2004.
2. Директните плащания, посочени в член 1, букви а), б), в), з) и буква й), се отпускат само за площи, които са били изцяло засети и за които всички нормални практики по култивиране са били приложени в съответствие с местните стандарти.
Въпреки това, когато става дума за специфичната премия за качество на твърдата пшеница, предвидена в дял IV, глава 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 и за плащането за полски култури, предвидено в дял IV, глава 10 от същия този регламент, култури, които се отглеждат на площи, които са били напълно засети, в съответствие с местните стандарти, но които не са достигнали етапа на цъфтеж, вследствие изключителни метеорологични условия, признати от въпросната държава-членка, продължават да бъдат допустими за подпомагане, при условие че въпросните площи не се използват за никакви други цели до момента на този етап от растежа.
3. През една определена година не може да се подава повече от едно заявление за плащания на базата на площ по схема, която се финансира по силата на член 1, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 1258/1999 на Съвета (23), по отношение на който и да било култивиран парцел.
Въпреки това:
а)
всеки един култивиран парцел, който се покрива по отношение на една и съща година от заявление за специфична премия за качество на твърдата пшеница, предвидена в дял IV, глава 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 или от премията за протеинови култури, предвидена в дял IV, глава 2 от същия този регламент, може да бъде обект на заявление за получаване на плащанията на базата на площ за полски култури, предвидени в дял IV, глава 10 от Регламент (ЕО) № 1782/2003;
б)
всеки един култивиран парцел, който се покрива по отношение на една и съща година от заявление за специфичното плащане за култура за ориза, предвидено в дял IV, глава 3 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 или от премията за протеинови култури, предвидена в дял IV, глава 2 от същия този регламент, може да бъде обект на заявление за получаване на помощите за семена, предвидени в дял IV, глава 9 от Регламент (ЕО) № 1782/2003;
в)
всеки един култивиран парцел, който се покрива по отношение на една и съща година от заявление за премията за енергийни култури, предвидена в дял IV, глава 5 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, може да бъде обект на заявление за получаване на плащанията на базата на площ за полски култури, предвидени в дял IV, глава 10 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, без да се засяга втора алинея от член 90 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, или може да бъде обект на заявление за получаване на специфичното плащане за култура за ориза, предвидено в дял IV, глава 3 от Регламент (ЕО) № 1782/2003;
г)
всеки един култивиран парцел, който се покрива по отношение на една и съща година от заявление за получаване на плащанията на базата на площ за полски култури, предвидени в дял IV, глава 10 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, може да бъде обект на заявление за получаване на помощите за семена, предвидени в дял IV, глава 9 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
4. Площи, които се използват за производството на член 55, буква б) и в член 107, параграф 3, първото тире от Регламент (ЕО) № 1782/2003 или култивирани по силата на премията за енергийни култури, предвидена в дял IV, глава 5 от същия този регламент, няма да бъде допустима за подпомагане с помощите от страна на Общността, предвидени в дял II, глава VIII от Регламент (ЕО) № 1257/1999 на Съвета (24), с изключение на подпомагането, което се отпуска по отношение на разходите за засаждане на бързорастящи видове, както са предвидени във втора алинея от член 31, параграф 3 от същия този регламент.
Суровите материали, посочени в член 55, буква б) и първото тире от член 107, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, които се отглеждат върху оставени под угар земи, както и междинните продукти, крайните продукти и страничните продукти, които са получени от тях, няма да се считат за допустими за каквото и да било финансиране от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието, раздел „Гарантиране“, вследствие член 1, параграф 2, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 1258/1999.
5. За целите на премията за протеинови култури, предвидена в дял IV, глава 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 и за плащането на базата на площ за полски култури, предвидено в дял IV, глава 10 от същия този регламент, „сладки лупини“ означава онези сортове лупини, които произвеждат семена, от чийто състав не повече от 5 % са горчиви семена. Съдържанието на горчиви семена се изчислява в съответствие с теста, заложен в приложение I към настоящия регламент.
Член 3
Подаване на информация
Държавите-членки подават следната информация до Комисията под формата на електронно изпратени данни:
а)
в срок най-късно до 15 септември на въпросната година: наличните данни за площите или за количествата, когато става дума за млечната премия и за допълнителните плащания, предвидени в член 95 и член 96 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, за които са били заявени помощи за тази календарна година, а когато това е приложимо - и разбивка по базови подплощи;
б)
в срок най-късно до 31 октомври на въпросната година: окончателни данни за площите или количествата, посочени в буква а), като се вземат предвид вече проведените проверки;
в)
в срок най-късно до 31 юли на следващата година: окончателни данни, съответстващи на площите или на количествата, за които помощта реално е била изплатена за въпросната година, след като (ако това е приложимо за случая) са били направени намаленията на площите, предвидени в дял IV, глава 1 от Регламент (ЕО) № 796/2004.
Площите се изразяват в хектари с точност до втората десетична запетая. Количествата се изразяват в тонове с точност до третата десетична запетая.
Член 4
Коефициент на намаление
1. Коефициентът на намаление на площите в случаите, посочени в член 75, член 78, параграф 2, член 82, член 85, член 89, параграф 2, член 98, член 143 и член 143б, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, или на намаление на количествата и на обективните критерии в случаите, посочени в член 95, параграф 4 от същия този регламент, се фиксира в срок най-късно до 15 ноември на въпросната година на базата на данните, които са били предоставени в съответствие с член 3, буква б) от настоящия регламент.
2. В случаите, посочени в член 75, член 82, член 85, член 95, параграф 4, член 98, член 143 и член 143б, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, държавите-членки подават информация до Комисията, в срок не по-късно от 1 декември на въпросната година, по отношение на приложимия коефициент на намаление, и в случаите, посочени в член 95, параграф 4 от същия този регламент, приложените обективни критерии.
ГЛАВА 2
СПЕЦИФИЧНА ПРЕМИЯ ЗА КАЧЕСТВО НА ТВЪРДАТА ПШЕНИЦА
Член 5
Проверки на сортовете
1. Държавите-членки, изброени в член 74, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 изготвят списък на сортовете твърда пшеница, които са допустими за специалната премия за качество, предвидена в член 72 от същия този регламент, в съответствие с метода за проверки на сортовете, заложен в параграфи от 2 до 5 от настоящия член.
2. Държавите-членки идентифицират поне два представителни сорта поне на всеки две години. Тези представителни сортове трябва да бъдат най-често сертифицираните сортове твърда пшеница.
3. Държавите-членки анализират сортовете твърда пшеница, в съответствие с следните качествени параметри, и да поставят на всеки параметър съответната тежест:
а)
протеиново съдържание (40 %);
б)
качество на глутена (30 %);
в)
жълт индекс (индекс на пожълтяване) (20 %);
г)
специфично тегло или тегло на хиляда зърна (10 %).
Сумата от средните аритметични стойности на качествените параметри, посочени в букви от а) до г) от първа алинея, умножени по посочените стойности като проценти, представляват качествения индекс на сортовете.
Всяка държава-членка прави сравнение, за срок не по-кратък от две години, на качествените индекси на сортовете твърда пшеница с тези на представителните сортове на национално равнище. Сортовете, които следва да бъдат изпитвани, са онези, които са регистрирани в националната сортова листа на всяка една държава-членка, с изключение на онези сортове, за които няма налични аналитични данни за последните три години, понеже те вече не се използват или не се сертифицират.
За тази цел, като се базира на средноаритметичен качествен индекс от 100, който се дава на представителните сортове, всяка една държава-членка изчислява, за всеки един от качествените параметри, предвидени в букви от а) до г) от първа алинея, процента, който следва да бъде приписан на другите сортове твърда пшеница, в сравнение с индекса от 100. Само сортовете твърда пшеница с индекс равен на или по-висок от 98 се считат за допустими за специфичната премия за качество на твърдата пшеница.
4. Всяка една държава-членка има възможност да изключи от списъка с допустимите сортове онези сортове, които притежават средна скорост на загуба на стъкловидност на твърдата пшеница („mitadinage“), надвишаваща 27 %.
5. Сортовете, които са регистрирани в националната сортова листа на друга държава-членка, могат също да бъдат изследвани за тяхната допустимост.
Член 6
Методи за анализ
1. Методите за анализ на протеиновото съдържание, специфичното тегло и средната скорост на загуба на стъкловидност на твърдата пшеница („mitadinage“) са посочени в Регламент (ЕО) № 824/2000 на Комисията (25).
2. Индексът на пожълтяване се измерва в съответствие с метода IСС 152 или в съответствие с друг еквивалентен и признат метод.
3. Качеството на глутена се измерва в съответствие с метода IСС 158 или в съответствие с метода IСС 151.
Член 7
Количество на сертифицираните семена
Държавите-членки фиксират, в срок не по-късно от 1 октомври на годината, предхождаща годината, за която следва да се отпусне специфичната премия за качество на твърдата пшеница, минималното количество семена, сертифицирани в съответствие с Директива 66/402/ЕИО (26), които следва да бъдат използвани в съответствие с приложимите селскостопански практики във въпросната производствена зона.
Член 8
Публикации и подаване на информация
1. Държавите-членки публикуват списъка на избраните сортове, които са допустими на национално или на регионално равнище, за специфичната премия за качество на твърдата пшеница, в срок най-късно до 1 октомври за зимните сортове (есенници), и в срок най-късно до 31 декември за пролетните сортове на годината, предхождаща годината, за която се отпуска премията.
2. Държавите-членки подават информация до Комисията в срок не по-късно от един месец след датите, предвидени в параграф 1, списъкът, предвиден в параграф 1, както и, ако има изменения и допълнения по него, минималното количество сертифицирани семена, което следва да се използва.
Член 9
Валидност
1. Сортовете, включени в списъка, посочен в член 8, параграф 1, се считат за допустими за специфичната премия за качество на твърдата пшеница за период от пет години, като се започне от датата на първото им включване в този списък.
2. Допустимостта на всеки един сорт може да бъде удължена за период от пет години на базата на резултатите от качествените анализи, извършени през втората и третата година от петгодишния период на допустимост.
Член 10
Преходни мерки
1. Държавите-членки публикуват списъка с избраните сортове, които са допустими за специфичната премия за качество на твърдата пшеница, по отношение на 2005 г., в срок не по-късно от 1 октомври 2004 г. за зимните сортове (есенници) и в срок най-късно до 31 декември 2004 г. за пролетните сортове.
2. Държавите-членки съставят списъка, посочен в параграф 1, като отстраняват от списъка със сортовете, които са регистрирани в националната сортова листа, онези сортове, които не са били сертифицирани през 2003 г. и 2004 г., и онези, които не отговарят на поне два от четирите от следните параметри:
а)
минимално съдържание на протеин от 11,5 %;
б)
минимално специфично тегло от 78 грама на хектолитър или минимално тегло на хиляда зърна от 42 грама;
в)
максимална скорост на загуба на стъкловидност на твърдата пшеница („mitadinage“) от 27 %;
г)
минимално съдържание на глутен от 10 %.
3. Списъците на сортовете, които са допустими за получаване на премията през 2005 г. и 2006 г., могат да включват и сортове, които се намират в списъка на избраните сортове на друга държава-членка, на базата на резултатите от качествените анализи, извършени от същата тази друга държава-членка.
ГЛАВА 3
ПРЕМИЯ ЗА ПРОТЕИНОВИ КУЛТУРИ
Член 11
Смеси от зърнени култури и протеинови култури
В регионите, в които протеиновите култури традиционно се засяват в смес със зърнени култури, премията за протеинови култури се изплаща по искане на кандидатстващото лице, при условие че то докаже, задоволително за компетентните органи във въпросната държава-членка, че протеиновите култури са преобладаващи в сместа. Въпросните площи няма да се считат за допустими за специфичната регионална помощ за зърнени култури, предвидена в член 98 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
ГЛАВА 4
СПЕЦИФИЧНО ПЛАЩАНЕ ЗА КУЛТУРА ЗА ОРИЗ
Член 12
Дати за засяване
За да бъдат допустими за специфичното плащане за култура за ориза, декларираните площи трябва да бъдат засети в срок не по-късно от:
а)
30 юни преди жътвата, за която става дума, за Испания и Португалия,
б)
31 май за другите държави-членки, производители на ориз, посочени в член 80, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Въпреки това във Френска Гвиана площите следва да бъдат засети, съответно за двата цикъла на сеитба, в срок най-късно до 31 декември и 30 юни, предхождащи всеки един от тях, а специфичното плащане за култура за ориза се отпуска на базата на средната аритметична стойност на засетите площи за всеки един от двата цикъла на засяване.
Член 13
Коефициент на намаление
Коефициентът на намаление за специфичното плащане за култура за ориза, посочено в член 82 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, се изчислява в съответствие с приложение II към същия този регламент.
Член 14
Подаване на информация
1. Държавите-членки подават информация до Комисията, в съответствие с член 3, следната информация:
а)
в срок най-късно до 15 септември:
i)
списък с регистрираните сортове в националната сортова листа, класифицирани в съответствие с критериите, дефинирани в точка 2 от приложение I към Регламент (ЕО) № 1785/2003 на Съвета (27),
ii)
засетите площи, за които са били подадени заявления за специфичното плащане за култура за ориза, за всеки сорт ориз и за всяка базова площ и базова подплощ, като се използва моделът, заложен в приложение III(А) към настоящия регламент, включително превишенията на базовите площи и базовите подплощи;
б)
в срок най-късно до 31 октомври корекции по отношение на засетите площи, за които са били подадени заявления за специфичното плащане за култура за ориза, които се предават в съответствие с буква а) и като се използва моделът, заложен в приложение III(Б);
в)
в срок най-късно до 31 декември засетите площи, за които са били реално извършени плащания на специфичното плащане за култура за ориза за изминалата пазарна година, в съответствие с метода за изчисление, дефиниран в приложение II и като се използва моделът, заложен в приложение III(В).
2. За Френска Гвиана информация по отношение на засетите площи се подава на базата на средните аритметични величини от двете площи, които се засяват по време на двата цикъла на засяване.
3. Държавите-членки могат да ревизират всяка година разделението на тяхната базова площ или площи на базови подплощи, както и обективните критерии, на които се базират тези разделения. Те предоставят тази информация на Комисията в срок не по-късно от 15 май, преди въпросното събиране.
ГЛАВА 5
ПЛАЩАНИЯ НА БАЗАТА НА ПЛОЩ ЗА ЯДКИ
Член 15
Условия за допустимост за подпомагане от страна на Общността
1. За целите на настоящата глава овощна градина означава хомогенна и обособена площ, засадена с дървета, които раждат черупкови плодове, и която не се пресича от други култури или плантации, и която в географско отношение е неразкъсана. Изолирани дървета или един-единствен ред, засаден покрай пътища или покрай насаждения от други култури, няма да се счита за градина.
Като изключение от първа алинея държавите-членки могат да разрешат наличието на дървета, различни от тези, които раждат черупкови плодове, в рамките на едно ограничение, съответстващо на 10 % от броя на дърветата, заложен в параграф 3. Нещо повече, държавите-членки могат да разрешат наличието на кестени, при условие че броя на дърветата заложен в параграф 3, е спазен само като се взема предвид броят на дърветата, които раждат черупкови плодове.
2. Само овощни градини, които произвеждат черупкови плодове и които отговарят на условията, заложени в параграфи 3 и 4 от настоящия член, към определена дата, която се фиксира в съответствие с член 11 от Регламент (ЕО) № 796/2004, се считат за допустими за плащането на площ, предвидено в член 83 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Когато става дума за овощна градина, където се отглеждат различни видове черупкови плодове и когато помощта е диференцирана за всеки един от видовете, се прилагат условията за допустимост и равнището на помощта, приложими за най-преобладаващия вид черупков плод.
3. Минималният размер на овощните градини не може да заема по-малка площ от 0,10 хектара.
Броят на дърветата, които произвеждат черупкови плодове за един хектар, не може да бъде по-малко от:
i)
125 за лешниците;
ii)
50 за бадемите;
iii)
50 за орехите;
iv)
50 за шамфъстъците;
v)
30 за рожковите.
4. Държавите-членки могат да фиксират минимален размер на парцела и гъстота на дърветата на едно по-високо равнище от това, което е заложено в параграф 3, в съответствие с обективни критерии и с цел да се вземат предвид специфичните характеристики на въпросните площи и производства.
Член 16
Условия за допустимост за национално подпомагане
Член 15 се прилага по отношение на националните помощи, предвидени в член 87 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Без да се засягат разпоредбите на член 87 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 всяка една държава-членка може да заложи допълнителни критерии за допустимост, при условие че тези критерии са в съответствие с целите на схемата по отношение на опазването на околната среда, развитието на селските райони и социалното и икономическо развитие, и не създават дискриминация между производителите. Държавите-членки въвеждат необходимите разпоредби, за да могат да контролират спазването на тези критерии за допустимост от страна на земеделските производители.
Член 17
Подаване на информация
1. Държавите-членки при всички случаи информират Комисията преди крайната дата за подаване на заявления, определена от самите държави-членки, в съответствие с член 11 от Регламент (ЕО) № 796/2004, но не по-късно от:
а)
31 март, по отношение на по-високите равнища и за критериите, посочени в член 15, параграф 4, както и по отношение на допълнителните критерии, посочени в член 16;
б)
15 май, когато една държава-членка прави помощта различна, в съответствие с член 83, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, по отношение на плащането на площ за всеки един продукт и/или модифицираната национална гарантирана площ („НГП“).
2. Всякакви изменения на информацията, която следва да се подава на Комисията по смисъла на параграф 1, се прилага за следващата година и за тях незабавно се подава информация до Комисията от страна на засегнатата държава-членка, която информация да е придружена от обективните критерии, които оправдават всяко такова изменение.
Член 18
Преходни мерки
1. Държавите-членки могат да определят дали и при какви условия могат да бъдат прекратени плановете за подобрения, посочени в член 86, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, преди да е изтекъл техния срок на действие и преди съответните площи да станат допустими за подпомагане по смисъла на схемата, предвидена в глава 4 от дял IV от същия този регламент.
2. Когато се поставят условията, посочени в параграф 1, държавата-членка следва да се увери, че:
а)
планът не се прекратява преди пълното прилагане на един годишен период;
б)
първоначалните цели на плана са били постигнати задоволително за държавата-членка.
ГЛАВА 6
ПОМОЩИ ЗА КАРТОФИ, ПРОИЗВЕЖДАНИ ЗА КАРТОФЕНО НИШЕСТЕ
Член 19
Допустимост
Помощта за картофи, произвеждани за картофено нишесте, заложена в член 93 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, се отпуска за картофи, които се покриват от договор за култивиране, както е заложено в член 3 от Регламент (ЕО) № 2236/2003 на Комисията (28), на базата на нетното тегло на картофите, определено по един от методите, описани в приложение I към Регламент (ЕО) № 2235/2003 на Комисията (29), и на базата на съдържанието на скорбяла в доставените картофи, в съответствие с коефициентите, фиксирани в приложение II към същия този регламент.
Няма да се изплаща помощ за картофи, произвеждани за картофено нишесте, чието съдържание на скорбяла е по-ниско от 13 %, освен когато се прилага втора алинея от член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2236/2003.
Член 20
Минимална цена
Помощта за картофи, произвеждани за картофено нишесте, е предмет на изискването да се предостави доказателство, че е била изплатена цена не по-ниска от посочената в член 4а от Регламент (ЕО) № 1868/94, при доставката до предприятието в съответствие с фиксираните суми в приложение II към Регламент (ЕО) № 2235/2003.
Прилага се и член 10, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2236/2003.
Член 21
Плащане
1. Без да се засягат разпоредбите на член 28 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, помощта за картофи, произвеждани за картофено нишесте, се изплаща от страна на държавата-членка, на чиято територия са били произведени картофи, произвеждани за картофено нишесте, на всеки земеделски производител, веднага след като всички негови количества за пазарната година са били доставени на предприятие, което произвежда картофено нишесте, в рамките на четири месеца от датата, на която са били предоставени доказателствата, посочени в член 20 от настоящия регламент и на които са били изпълнени условията, заложени в член 19 от настоящия регламент.
2. Държавите-членки могат да отпускат авансови плащания, като се започне от 1 декември на пазарната година, на базата на различните части на количеството картофи, произвеждани за картофено нишесте, на всеки земеделски производител, който е доставил картофите на предприятията, които произвеждат картофено нишесте за тази пазарна година. Всяко авансово плащане се отпуска за количествата картофи, произвеждани за картофено нишесте, за които са били предоставени доказателствата, посочени в член 20 и за които са били спазени условията, заложени в член 19.
3. Коефициентът за превръщане, който се използва, за да се изчисли помощта за картофи, произвеждани за картофено нишесте, в национална валута е прилаганият по силата на член 20 от Регламент (ЕО) № 236/2003.
ГЛАВА 7
МЛЕЧНА ПРЕМИЯ И ДОПЪЛНИТЕЛНИ ПЛАЩАНИЯ
Член 22
Случаи на неактивност
1. Когато едно физическо или юридическо лице, което притежава индивидуално референтно количество, но вече не отговаря на изискванията, посочени в член 5, буква в) от Регламент (ЕО) № 1788/2003, по време на дванадесетмесечния период преди 31 март за въпросната година, то тогава на това лице не трябва да се изплаща премията и допълнителното плащане за въпросната година, освен в случай че това лице докаже преди крайния срок за подаване на заявлението и по начин, който да удовлетворява компетентните органи, че производството е било възобновено.
2. Параграф 1 няма да се прилага в случай на форсмажорни обстоятелства и в надлежно обосновани случаи, които временно дават отражение върху производствения капацитет на засегнатите производители и са били отчетени от страна на компетентните органи.
ГЛАВА 8
ПОМОЩИ ЗА ЕНЕРГИЙНИ КУЛТУРИ
РАЗДЕЛ 1
Дефиниции
Член 23
Дефиниции
За целите на настоящата глава:
а)
„лице, кандидатстващо за подпомагане“ означава всеки земеделски производител, който култивира площи, посочени в член 88 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, с оглед получаването на помощта, заложена в същия този член;
б)
„първи преработвател“ означава всеки потребител на сурови селскостопански материали, който осъществява първата им преработка, с оглед на получаване на един или повече от продуктите, посочени във втория параграф от член 88 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
РАЗДЕЛ 2
Договор
Член 24
Използване на сурови материали
1. На площите, които се покриват от помощите, които са предвидени в член 88 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, могат да се отглеждат всякакви сурови селскостопански материали, с изключение на захарно цвекло, при условие че те са предназначени основно с цел използване при производството на енергийни продукти, посочени във втора алинея от същия този член.
Икономическата стойност на енергийните продукти, получени от сурови материали, трябва да бъде по-висока от тази на всички други продукти, предназначени за други цели и получени в резултат на такава преработка, каквато е посочена в член 39, параграф 3.
2. Суровите материали, посочени в параграф 1, трябва да са обхванати от договор в съответствие с член 90 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 при условията, записани в настоящия раздел.
3. Лицата, които кандидатстват за подпомагане, доставят реколтираните сурови материали на първи преработвател, който да им ги изкупи и ще подсигури, че еквивалентно на това количество от такива сурови материали се използва в рамките на Общността за производството на един или повече енергийни продукти, както е посочено във втория параграф от член 88 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Когато първият преработвател използва суровите материали, които действително са били реколтирани за производството на междинен продукт или на страничен продукт, то тогава той може да използва еквивалентно количество от тези междинни продукти или странични продукти за да произведе един или повече от крайните продукти, както са посочени в първа алинея.
В случаят, посочен във втора алинея, първият преработвател уведомява компетентните органи, при които е внесена гаранцията. Когато такова еквивалентно количество е използвано в държава-членка, различна от тази, в която е бил реколтиран суровият материал, то тогава компетентните органи във въпросните държави-членки се уведомяват взаимно относно подробностите за всички такива транзакции.
4. В съответствие с националните разпоредби относно договорните взаимоотношения първият преработвател може да делегира на трета страна събирането и изкупуването на сурови материали от земеделски производител, който кандидатства за получаване на помощта. Представителят действа от името на и за сметка на преработвателя, който остава единствено отговорен по отношение на задълженията, заложени в настоящата глава.
Член 25
Изключения
1. Без да се засягат разпоредбите на член 24, параграф 2 и член 24, параграф 3 държавите-членки могат да позволят на кандидатстващите лица да:
а)
използват горски дървесни видове с кратък цикъл на ротация, които се покриват от кодове по КН ех 0602 90 41, или всички зърнени култури или маслодайни семена, които се покриват от кодове по КН 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 и 1206 00 99, които са били събрани:
i)
като гориво за затоплянето на земеделското стопанство,
ii)
за производството в рамките на стопанството на енергия или биогорива;
б)
преработват в биогаз, покрит от код по КН 2711 29 00, в рамките на своето стопанство на събраните сурови материали.
2. В случаите, посочени в параграф 1, кандидатстващите лица следва да:
а)
предприемат, посредством декларация на мястото на договора, посочен в член 26, да използват или да преработват директно суровите материали, покрити от декларацията; членове от 26 до 40 се прилагат mutatis mutandis в тези случаи;
б)
направят така, че всички събрани сурови материали да бъдат претеглени от институция или предприятие, посочени от държавата-членка, и да поддържат отделни сметки за използваните сурови материали и за продуктите и страничните продукти, които се получават от тази преработка; въпреки това, когато става дума за зърнени култури и маслодайни семена, както и на слама, и когато едно цяло растение се използва, претеглянето може да бъде заместено от измерване на обема на суровия материал.
3. Държавите-членки, които прилагат параграф 1, въвеждат адекватни контролни мерки, за да подсигурят, че суровият материал се използва директно в стопанството или се преработва в биогаз, който попада под код по КН 2711 29 00.
4. Зърнените култури и маслодайните семена, които се използват в съответствие с параграф 1, буква а), следва да бъдат денатурирани в съответствие с метода, заложен от страна на държавите-членки. Държавите-членки могат да разрешат растителното масло, произведено при преработката на маслодайните семена в съответствие с параграф 1, буква а), ii) да бъде денатурирано вместо това да става със самите маслодайни семена, при условие че едно такова денатуриране става веднага след като семената са преработени в растително масло, и че се проверява начинът, по който семената се използват.
Член 26
Договор
1. В подкрепа на заявленията си за помощи, кандидатстващите лица предоставят на компетентните органи към тях договорите, които са сключили с първи преработвател.
2. Кандидатите следва да осигурят, че договорите съдържат следните данни:
а)
имената и адресите на страните по договора;
б)
продължителността на действие на договора;
в)
биологичния вид на въпросните сурови материали, както и площите засети с всеки един от тези видове;
г)
всякакви условия, които са приложими към доставките на предвидените (очакваните) количества сурови материали;
д)
декларация, че ще бъдат изпълнени задълженията, които са следствие от член 24, параграф 3;
е)
предвидената първична крайна употреба на суровия материал, като всяка една крайна употреба трябва да е в съответствие с условията, заложени в член 24, параграф 1 и член 39, параграф 3.
3. Кандидатстващите лица трябва да осигурят, че договорите са сключени във времето, така че да позволяват на първия преработвател да предостави на компетентните органи при кандидатстващото лице копие от договора, в рамките на крайния срок, посочен в член 34, параграф 1.
4. За целите на контрола държавите-членки могат да изискват всяко едно кандидатстващо лице да сключи само един договор за доставка за всеки отделен суров материал.
РАЗДЕЛ 3
Изменения и прекратяване на договора
Член 27
Изменения и прекратяване на договора
Когато страните по договора изменят, допълват или прекратят договора след като кандидатстващото лице е подало заявление за подпомагане, то тогава това кандидатстващо лице може да продължи да поддържа това заявление за подпомагане само при условие, че с оглед да се позволи необходимите проверки да бъдат извършени, лицето уведоми компетентните органи за всяко едно такова изменение, допълнение или прекратяване на договора, не по-късно от крайната дата, посочена от въпросната държава-членка за изменения и допълнения на заявлението за подпомагане.
Член 28
Изключителни обстоятелства
Без да се засягат разпоредбите на член 27, когато едно кандидатстващо лице информира компетентните органи, че поради изключителни обстоятелства, той няма да има възможност да предостави цялото количество суров материал, посочен в договора, или част от него, то тогава компетентните органи, след като получат достатъчно доказателства за наличието на такива изключителни обстоятелства, могат да разрешат такива изменения в договора, които да изглеждат обосновани, или пък могат да разрешат и неговото прекратяване.
Когато земята, която се покрива от договор, е намалена в резултат на изменения и допълнения към договора или когато договорът е бил прекратен, кандидатстващото лице следва да се откаже от правото си да получава подпомагането, посочено в настоящата глава, за площите, които са били оттеглени от обхвата на договора.
Член 29
Промени в крайната употреба
Без да се засягат разпоредбите на член 27, първите преработватели могат да променят предвидената отначало крайна употреба на суровите материали, както е посочено в член 26, параграф 2, буква е), след като веднъж суровите материали по договора са им били доставени и след като са били изпълнени условията, заложени в член 31, параграф 1, и в първа алинея от член 34, параграф 3.
Промените в крайната употреба следва да са направени в съответствие с условията, заложени във втора алинея от член 24, параграф 1 и в член 39, параграф 3.
Първите преработватели уведомяват компетентните органи към тях предварително, с оглед извършване на необходимите проверки.
РАЗДЕЛ 4
Представителни добиви и доставени количества
Член 30
Представителни добиви
Всяка година държавите-членки определят, като използват подходяща процедура, представителни добиви, които трябва да бъдат получени, и уведомяват за това засегнатите кандидатстващи лица.
Член 31
Количества, които следва да бъдат доставени
1. Кандидатстващите лица декларират общото количество събрани сурови материали, по видове, на компетентните органи и потвърждават количествата доставени сурови материали и субектите, на които са били направени доставките.
2. Реалните количества, които следва да бъдат доставени от страна на кандидатстващите лица, следва да съответстват поне на представителните добиви.
Въпреки това в надлежно обосновани случаи, като изключение от общото правило, държавите-членки могат да приемат количество, което е до 10 % под представителните добиви.
Нещо повече, когато компетентните органи са разрешили изменение, допълнение или прекратяване на договори в съответствие с член 28, то тогава те могат, когато това им се струва обосновано, да намалят количествата, които кандидатстващите лица са длъжни да доставят по силата на първа алинея от настоящия параграф.
РАЗДЕЛ 5
Условия за изплащане на помощта
Член 32
Плащане
1. Помощта може да бъде изплатена на кандидатстващите лица преди суровият материал да е бил преработен. Въпреки това такива плащания се изплащат само когато необходимите количества сурови материали, по силата на настоящата глава, са били доставени на първия преработвател и когато:
а)
е била направена декларацията, посочена в член 31, параграф 1;
б)
е било депозирано при компетентните органи копие от договора с първия преработвател, в съответствие с член 34, параграф 1, и когато са били изпълнени условията, заложени в член 24, параграф 1;
в)
компетентните органи са получили уверение, че е била внесена пълната гаранция, предвидена в член 35, параграф 2;
г)
компетентните органи, отговорни за плащането, са проверили и са установили, че по отношение на всяко едно заявление за плащане са спазени условията, заложени в член 26.
2. В случаите, в които става дума за двугодишни култури, при които суровите материали се събират само по време на втората година след култивирането, плащанията се извършват по време на всяка от двете години след дата на сключване на договора, както е предвидено в член 26, при условие че компетентните органи установят, че:
а)
задълженията, заложени в параграф 1, букви б), в) и г) от настоящия член, са изпълнени още от първата година след култивирането;
б)
задълженията, заложени в параграф 1, буква а) от настоящия член, са изпълнени и че информацията, посочена в първата алинея от член 34, параграф 3, е предадена, по време на втората година от култивирането.
По отношение на първата година на култивиране, плащанията се извършват само при условие че компетентните органи са получили доказателства, че гаранцията, заложена в член 35, параграф 2, е била внесена. По отношение на втората година след култивирането плащането може да се извърши и без да е била внесена гаранция.
3. В случаите, в които става дума за трайни насаждения или многогодишни култури, изплащането на помощта ще се извършва всяка година, като се започне от датата на сключване на договора. Условията, заложени в параграф 2, се прилагат mutatis mutandis.
РАЗДЕЛ 6
Договор и задължения за кандидатстващата страна и за първия преработвател
Член 33
Брой на преработвателите
Енергийните продукти следва да бъдат получени най-много от втори пореден преработвател.
Член 34
Договор и задължения за кандидатстващата страна и за първия преработвател
1. Първите преработватели предоставят на компетентните органи към тях копие от договора, в съответствие с разписание, което следва да бъде установено от въпросната държава-членка, но не по-късно от крайния срок за подаване на заявления за подпомагане за въпросната година във въпросната държава-членка.
Когато кандидатстващите лица и първите преработватели изменят, допълват или прекратяват договори преди датата, посочена в член 27, в определена година, то тогава първите преработватели депозират при компетентните органи при тях копие на изменения или прекратен договор, не по-късно от тази дата.
2. Първите преработватели предоставят на компетентните органи при тях необходимата им информация относно преработвателната верига, за която става дума, по-специално що се отнася до цените и техническите коефициенти за преработка, които следва да бъдат използвани при определянето на количествата крайни продукти, които могат да бъдат получени, както е посочено във втора алинея от член 40, параграф 1.
3. Първите преработватели, които са придобили сурови материали от кандидатстващите лица, уведомяват компетентните органи при тях относно получените количества сурови материали, като се посочват биологичните видове, името и адресът на другата страна на договора, която е доставила суровите материали, мястото на доставката и референция към договора, в рамките на ограничение във времето, заложено от държавите-членки, които разрешават плащанията да бъдат направени в рамките на периода, който е посочен в член 28 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Когато държавата-членка на първия преработвател не е същата като държавата-членка, в която са били получени суровите материали, то тогава компетентните органи към първия преработвател информират компетентните органи към кандидатстващото лице, по отношение на общите количества доставени сурови материали, в рамките на 40 работни дни от получаването на информацията, посочена в първата алинея.
РАЗДЕЛ 7
Гаранция
Член 35
Първи преработватели
1. Първите преработватели следва да внесат пълната гаранция, както е предвидено в параграф 2, в полза на компетентните органи до крайния срок за подаване на заявленията за плащане за въпросната година във въпросната държава-членка.
2. Гаранцията, която трябва да се внесе по отношение на всеки суров материал, се изчислява като се умножи сумата на всички площи, които са покрити от договор, подписан от въпросния първи преработвател и използван за производството на сурови материали, по сумата от 60 EUR на хектар.
3. Когато договорите бъдат изменени или прекратени, в съответствие с член 27 и член 28, внесените гаранции следва да бъдат съответно коригирани.
4. Процент от гаранцията следва да бъде освободен за всеки суров материал, при условие че компетентните органи при въпросния първи преработвател е в състояние да докаже, че количеството суров материал е било преработено в съответствие с изискванията, заложени в член 26, параграф 2, буква е), като при необходимост се вземат предвид всякакви промени, които са били направени вследствие член 29.
Член 36
Първични и подчинени на тях изисквания
1. Следните задължения представляват първичните изисквания, по смисъла на член 20 от Регламент (ЕИО) № 2220/85 на Комисията (30):
а)
задължението да преработи количествата сурови продукти основно в крайните продукти, посочени в договора. Суровите материали следва да бъдат преработени в срок най-късно до 31 юли на втората година след тази на събиране;
б)
задължението продуктите да бъдат придружени от контролно копие на формуляра Т5, в съответствие с членове 37 и 38 от настоящия регламент.
2. Следните задължения, които се възлагат на първите преработватели, представляват подчинените изисквания по смисъла на член 20 от Регламент (ЕИО) № 2220/85:
а)
задължението да приемат доставката на всички сурови материали, които са им били доставени от кандидатстващите лица, по силата на член 24, параграф 3 от настоящия регламент;
б)
задължението да представят копия от договорите в съответствие с член 34, параграф 1 от настоящия регламент;
в)
задължението да предоставят необходимата информация, в съответствие с първата алинея от член 34, параграф 3 от настоящия регламент;
г)
задължението да внесат гаранции, в съответствие с член 35, параграф 1 от настоящия регламент.
РАЗДЕЛ 8
Документи за продажба, трансфер или доставка в друга държава-членка или за износ
Член 37
Контролно копие на формуляра Т5
Когато първите преработватели продадат или прехвърлят на други преработватели в други държави-членки междинни продукти, които се покриват от договори, както е посочено в член 26, то тогава продуктите трябва да се придружават от контролни копия на формуляра Т5, които да са издадени в съответствие с Регламент (ЕИО) № 2454/93.
В полето „Други“ в клетка 104 на контролните копия на формуляра Т5, трябва да бъде записан един от следните текстове:
-
Producto destinado a su transformación o entrega de acuerdo con lo establecido en el articulo 26 del Reglamento (CE) no 1973/2004 de la Comisión;
-
Použito pro zpracování nebo dodávku v souladu s článkem 26 nařízení Komise (ES) 1973/2004
-
Skal anvendes til forarbejdning eller levering i overensstemmelse med artikel 26 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1973/2004
-
Zur Verarbeitung oder Lieferung gemäß Artikel 26 der Verordnung (EG) Nr. 1973/2004 der Kommission zu verwenden
-
Προς χρήση για μεταποίηση ή παράδοση σύμφωνα με το άρθρο 26 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1973/2004 της Επιτροπής
-
To be used for processing or delivery in accordance with Article 26 of Commission Regulation (EC) No 1973/2004
-
Kasutamiseks töötlemisel või tarnimisel vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1973/2004 artiklile 26
-
À utiliser pour transformation ou livraison conformément aux dispositions de l'article 26 du règlement (CE) no 1973/2004 de la Commission
-
Da consegnare o trasformare conformemente all'articolo 26 del regolamento (CE) n. 1973/2004 della Commissione
-
Izmantot pārstrādei vai piegādei saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 1973/2004 26. panta nosacījumiem
-
Naudoti perdirbimui arba pristatymui pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 1973/2004 26 straipsnio nuostatas
-
A Bizottság 2004/1973/EK rendelete szerint feldolgozásra, vagy átadásra használandó
-
Te gebruiken voor verwerking of aflevering overeenkomstig artikel 26 van Verordening (EG) nr. 1973/2004 van de Commissie
-
Do wykorzystania w procesie przetwórstwa bądź do dostawy zgodnie z postanowieniami zawartymi w art. 26 rozporządzenia Komisji (WE) nr 1973/2004
-
A utilizar para transformação ou entrega em conformidade com o artigo 26 do Regulamento (CE) n.o 1973/2004 da Comissão
-
Na spracovanie alebo dodávku v súlade s článkom 26 nariadenia Komisie (ES) č. 1973/2004
-
Se uporablja za predelavo ali dostavo v skladu s členom 26 Uredbe Komisije (ES) št. 1973/2004
-
Käytetään jalostamiseen tai toimittamiseen komission asetuksen (EY) N:o 1973/2004 26 artiklan mukaisesti
-
Används till bearbetning eller leverans i enlighet med artikel 26 i kommissionens förordning (EG) nr 1973/2004.
Член 38
Алтернативи на контролното копие на формуляра Т5
Ако контролното копие на формуляра Т5 не се върне в офиса на излизане на институцията, която е отговорна за контрола в държавата-членка, където е регистриран първият производител, в рамките на срок от два месеца след изтичането на крайния срок за преработката на сурови материали, заложен в член 36, параграф 1, буква а), в резултат на обстоятелства, които не зависят от първия преработвател, следните документи могат да се приемат като алтернативни на контролното копие на формуляра Т5:
а)
фактури, удостоверяващи закупуването на междинните продукти;
б)
заявления от страна на втория преработвател, които удостоверяват, че суровите материали са били преработени в енергийни продукти, както е посочено в член 88 от Регламент (ЕО) № 1782/2003;
в)
сертифицирани фотокопия на счетоводни документи на втория преработвател, които доказват, че преработката действително е била извършена.
РАЗДЕЛ 9
Проверки
Член 39
Поддържане на архиви
1. Компетентните органи в държавата-членка посочват конкретно вида на архивите, които трябва да се поддържат от страна на преработвателите, както и честотата на обслужване, които трябва да бъде поне веднъж месечно.
Тези архиви съдържат най-малко следната информация:
а)
количествата от различните сурови материали, изкупени за преработка;
б)
количествата преработени сурови материали и количествата и видовете крайни продукти, копродукти и странични продукти, които са получени от тях;
в)
отпадъците по време на преработка;
г)
унищожените количества и причините за тяхното унищожаване;
д)
количествата и видовете продукти, които са били продадени или прехвърлени от страна на преработвателя, както и получените за тях средства;
е)
и където това е приложимо, имената и адресите на последващите преработватели.
2. Компетентните органи при първия преработвател проверяват дали договора, който е бил предаден е в съответствие с условията, заложени в член 24, параграф 1. Ако тези условия не са спазени, се уведомяват компетентните органи при лицето, подало заявлението.
3. С оглед изчисляването на икономическата стойност на продуктите, посочени в член 24, параграф 1, на базата на информацията, посочена в член 34, параграф 2, въпросните компетентни органи сравняват сумата на стойностите на всички енергийни продукти със сумата на стойностите на всички други продукти, които са предназначени за други цели, а са били получени чрез същата преработвателна операция. Всяка стойност се равнява на съответното количество, умножено по средната аритметична стойност на фабричните цени, които са били отчетени по време на предишната пазарна година. Когато не са налице такива цени, компетентните органи определят съответните цени, по-специално на базата на информацията, посочена в член 34, параграф 2.
Член 40
Проверки в сградите на преработвателите
1. Компетентните органи на държавите-членки, в които се извършва преработката, проверяват за съответствие с член 24, параграф 1, в сградите на не по-малко от 25 % от преработвателите, които се намират на територията на страната, избрани на базата на анализ на риска. Тези проверки трябва да включват най-малко следното:
а)
сравнение на сумата на стойностите на всички енергийни продукти със сумата на стойностите на всички други продукти, които са предназначени за други цели, а са били получени чрез същата преработвателна операция;
б)
анализ на производствената система на преработвателя, който включва физически проверки и инспекции на търговски документи, с оглед да се верифицира, че когато става въпрос за преработватели, доставките на сурови материали, и крайните продукти, копродуктите и страничните продукти са съвместими.
За целите на проверките, посочени в първа алинея, буква б), компетентните органи се базират по-специално на техническите коефициенти за преработка за въпросните сурови материали. Когато в законодателството на Общността съществуват такива коефициенти за износа, те се прилагат. Когато не съществуват такива, но пък съществуват други такива коефициенти в законодателството на Общността, те се прилагат. Във всички други случаи инспекциите разчитат основно на коефициентите, които са общоприети от преработвателната индустрия.
2. За преработвателните операции, посочени в член 25, се провеждат проверки на поне 10 % от лицата, които са подали заявления, избрани на базата на анализ на риска, като се вземат предвид:
а)
сумите на помощта;
б)
броят на селскостопанските парцели и площите, които се покриват от едно заявление за подпомагане;
в)
развитията след последната година;
г)
резултатите от проверките, които са били направени през последните години;
д)
други параметри, които са посочени от държавите-членки, на базата на представителността на подадените декларации.
3. Когато проверките, посочени в параграф 2, покажат нередности в не по-малко от 3 % от случаите, компетентните органи провеждат допълнителни проверки по време на годината, и следователно увеличават процента на земеделските производители, които ще бъдат подлагани на проверки на място по време на следващата година.
4. Ако е било предвидено, че определени елементи на проверките, посочени в параграф 1 и параграф 2, могат да се провеждат на базата на проба, то тогава тази проба следва да гарантира достоверно и представително равнище на проверката.
5. Всяка проверка на място е предмет на доклад за инспекцията, подписан от инспектора, който доклад трябва да съдържа подробности относно проведената проверка. Докладът трябва по-специално да посочва следното:
а)
датата на проверката;
б)
присъствалите на проверката лица;
в)
проверените периоди;
г)
използваните техники за проверяване, включително където това е приложимо, референции към методите на вземане на пробите;
д)
резултатите от проверката.
Член 41
Производство на коноп
Прилагат разпоредбите по отношение на конопа, посочени в член 29 от Регламент (ЕО) № 795/2004 на Комисията (31) и в член 33 от Регламент (ЕО) № 796/2004.
Член 42
Допълнителни мерки и взаимно подпомагане
1. Държавите-членки предприемат всички по-нататъшни мерки, които са необходими за правилното прилагане на настоящата глава, и ще предостави взаимното подпомагане, което е необходимо за целите на проверките, които се изискват в съответствие с настоящата глава. Когато настоящата глава не предвижда подходящите намаления и изключения, държавите-членки могат да прилагат съответните национални санкции срещу играчите на пазара, които са обвързани с процедурата по отпускане на помощта.
2. Доколкото е необходимо или наложено от настоящата глава, държавите-членки взаимно си сътрудничат с цел да се осигури ефективен контрол, и да стане възможно автентичността на предадените документи и точността на разменената информация да бъдат проверени.
РАЗДЕЛ 10
Изключване от схемата за енергийни култури и оценяване
Член 43
Изключване на суровите материали от схемата за подпомагане на енергийните култури и минималната култивирана площ
1. Държавите-членки могат да изключат който и да било суров селскостопански материал от схемата за подпомагане на енергийните култури, когато тези материали поставят трудности от гледна точка на контрола, публичното здравеопазване, околната среда, наказателното право, или при наличието на намален процент крайни енергийни продукти.
2. За всеки един от суровите материали, посочени в член 24, държавите-членки могат да поставят минимална култивирана площ.
Член 44
Оценяване
Преди 15 октомври след края на годината, по отношение на която е била отпусната помощта, държавите-членки изпращат на Комисията всичката информация, която е нужна, за да се оцени помощта за енергийни култури.
Тази информация включва по-специално:
а)
площите, които отговарят на всеки вид суров материал;
б)
количествата за всеки вид суров материал, краен продукт, страничен продукт и копродукт, които са били получени, заедно с подробна информация по отношение на използваните сурови материали;
в)
мерките, които са били предприети по силата на член 25;
г)
суровите материали, които са били изключени от схемата за подпомагане на енергийните култури, вследствие на член 43, параграф 1 и на минималните култивирани площи, посочени в член 43, параграф 2.
ГЛАВА 9
СПЕЦИФИЧНО РЕГИОНАЛНО ПЛАЩАНЕ ЗА ПОЛСКИ КУЛТУРИ
Член 45
Дата на засяване
С цел да бъдат допустими за специалната регионална помощ за полски култури, предвидена в член 98 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, декларираните площи следва да бъдат засети до краен срок, който се установява от държавите-членки, но който не може да бъде по-късно от 15 юни.
ГЛАВА 10
ПОМОЩИ ЗА СЕМЕНА
Член 46
Сертифицирани семена
В случай на прилагане на член 99 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, помощта се отпуска за производството на базови и официално сертифицирани семена, както са дефинирани в Директива 66/401/ЕИО, Директива 66/402/ЕИО и Директива 2002/57/ЕО, и които са в съответствие с стандартите и условията, заложени в същите тези директиви, в съответствие с член 47 до член 50 от настоящия регламент.
Член 47
Производство на семена
1. Семената следва да се произвеждат:
а)
или по силата на договор за производство, който да е сключен между потребителите на семената и предприятията, които произвеждат или селектират семена,
б)
или директно от страна на предприятията, които произвеждат или селектират семена, като такова производство следва да бъде атестирано с декларация за производство.
2. Предприятията, които произвеждат или селектират семена, посочени в параграф 1 се одобряват или регистрират от страна на държавите-членки. Одобрението или регистрацията ще се считат за валидни на цялата територия на Общността.
3. Предприятията, които произвеждат или селектират семена или друг от тяхно име и за тяхна сметка отглежда семена в държава-членка, различна от тази, в която са били извършени одобрението или регистрацията, посочени в параграф 2, предоставят, при поискване, на компетентните органи в тази друга държава-членка, заедно с всичката информация, необходима за проверката за допустимост за получаване на помощта.
Член 48
Териториална допустимост
Всяка държава-членка отпуска помощ само по отношение на семената, които са били събрани на територията на страната, по време на календарната година, в която започва пазарната година, за която е била фиксирана помощта.
Помощта се отпуска на всички производители на семена, при условия, които да гарантират равнопоставено третиране за всички бенефициери, независимо от мястото на тяхната регистрация в рамките на Общността.
Член 49
Предлагане на семена на пазара
Помощта се отпуска само при условие че семената наистина са били предложени на пазара, с цел засяване от страна на получателя им, в срок не по-късно от 15 юни на годината след събирането им. Под „предложени на пазара“ се разбира притежаването им в наличност или на склад, излагането им с цел продажба, предлагането им за продажба, продажбата или доставянето им на друго лице.
Член 50
Сортове на Cannabis sativa L.
Сортовете Cannabis sativa L., които са допустими за по смисъла на член 99, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, са изброени в приложение II към Регламент (ЕО) № 796/2004.
ГЛАВА 11
ПЛАЩАНЕ НА ПЛОЩ ЗА ПОЛСКИТЕ КУЛТУРИ
РАЗДЕЛ 1
Общи разпоредби относно допустимостта за подпомагане с плащането на площ за полските култури
Член 51
Допустима за подпомагане земя
1. За целите на глава 10 от Регламент (ЕО) № 1782/2003:
а)
„постоянно пасище“ означава „постоянно пасище“ по смисъла на член 2, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 796/2004;
б)
„трайни насаждения“ означава „трайни насаждения“ по смисъла на член 2, буква в) от Регламент (ЕО) № 795/2004.
2. За целите на първия параграф от член 108 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, за 2003 г. земите, които са заети с постоянни пасища, следва да бъдат:
а)
площи, които са били декларирани от страна на земеделския производител в неговото заявление за подпомагане за 2003 г., като земи, които са били заети с постоянни пасища,
и
б)
площи, които не са били декларирани от страна на земеделския производител в неговото заявление за подпомагане за 2003 г., освен ако не може да се докаже, че тези площи не са били заети с постоянни пасища през 2003 г.
3. Вследствие на третия параграф от член 108 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, държавите-членки могат да поискат дерогации само от първия параграф от същия този член и само при следните условия:
а)
за площите, които са обект на програма за преструктуриране, дефинирана като „промяна в структурата и/или допустимата за подпомагане площ на едно стопанство, наложени от публичните власти“, държавите-членки предприемат действия, с които да предотвратят каквото и да било значително увеличение на общата селскостопанска площ, която е допустима за получаване на плащането на базата на площ за полските култури; това може по-специално да включва обявяването на площи, които преди са били допустими за подпомагане, за недопустими като превантивна мярка; площите, които наскоро са били декларирани като допустими за подпомагане от страна на държавата-членка по силата на програма за преструктуриране, не бива да надвишават с повече от 5 % площите, които наскоро са били декларирани като недопустими по силата на същата тази програма;
б)
в случай на един или друг вид публична интервенция, когато една такава интервенция доведе до това, че даден земеделски производител отглежда определени култури върху площи, които преди това не са се считали за допустими за подпомагане с плащането на базата на площи за полски култури, с цел да се продължи неговата нормална селскостопанска дейност, а въпросната интервенция означава, че площи, които доскоро са били допустими за подпомагане вече не могат да се считат за такива, то тогава държавите-членки не могат да увеличават общата си допустима за подпомагане селскостопанска площ, нито временно нито за постоянно, с повече от 0,1 % от общата им базова площ;
в)
когато земеделските производители са в състояние да дадат релевантни и обективни причини за размяната на площи, които не са допустими за получаване на плащането на базата на площи за полски култури за площи, които са допустими за подпомагане и се намират в тяхното стопанство, то тогава държавите-членки проверяват, че няма основателни причини за отказване разрешение за една такава операция, по-специално от гледна точка на рисковете за околната среда, и предоставят доказателства под формата на план, предаден на Комисията, че общото количество допустими за подпомагане площи остава непроменено; при никакви обстоятелства не може размените да доведат до увеличение на общото количество на допустими за подпомагане площи в едно стопанство; държавите-членки предвиждат система за предварително известяване и одобрение за такива размени.
Член 52
Условия за плащане
Без да се засягат разпоредбите на член 2, плащането на базата на площи за полски култури се изплаща само и единствено за площи:
а)
които се намират в региони, подходящи от климатична и селскостопанска гледна точка за производство на полски култури; държавите-членки имат правомощията да решат, че един регион не е подходящ за производството на определени полски култури;
б)
на които културата се поддържа поне до началото на периода на цъфтеж при условия на нормално развитие.
По отношение на твърдата пшеница, като допълнение към това културите се култивират в съответствие с местните стандарти поне до 30 юни по отношение на годината, за която се отпускат плащанията, освен ако те не са били реколтирани при пълна зрялост преди тази дата.
Член 53
Регионални суми
1. Когато площите на един производител, които са допустими за получаване на плащането на базата на площи за полски култури, се намират в повече от един производствен регион, сумата, която следва да му се изплати, се определя в съответствие с местонахождението на всяка една площ, за която той е подал заявление за подпомагане.
2. На държавите-членки, които третират царевицата отделно, за регионите в които царевицата се отглежда предимно за силаж, се разрешава да прилагат добивите фуражно зърно в този регион към всички площи, засети с царевица във въпросните региони.
РАЗДЕЛ 2
Специални разпоредби относно определени видове полски култури
Член 54
Трева за силаж
1. За целите на член 100, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 „трева за силаж“ означава онази култура, която се отглежда на площи, на които по принцип растат полски треви, и която се събира докато е все още зелена, което става поне веднъж в годината, с цел съхранение в затворена среда при анаеробна ферментация.
Регистрираните площи за отглеждане на семена за трева, сертифицирани в съответствие с Директива 66/401/ЕИО по време на въпросната пазарна година, няма да бъдат допустими за подпомагане с плащането на базата на площи за полски култури.
2. Разпоредбите на настоящата глава, с изключение на условието свързано с цъфтежа, посочено в буква б) от първия параграф от член 52, се отнасят и до тревата за силаж.
3. В държавите-членки, които предвидят специфична площ за трева за силаж, както е посочено в приложение IV, земеделските производители ще бъдат допустими за подпомагане с плащането на базата на площи по отношение на тревата за силаж.
Член 55
Твърда пшеница
1. Заявленията за подпомагане по отношение на добавката за твърдата пшеница и специалната помощ, предвидени в член 105 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, се считат за валидни само когато:
а)
е било подадено заявление за плащането на базата на площи, както е посочено в член 101 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, по отношение на същия брой хектари, които са засети с твърда пшеница;
б)
използвано е поне минималното количество сертифицирани семена в съответствие с Директива 66/402/ЕИО.
2. Държавите-членки, в срок най-късно до 1 октомври за годината, предхождаща годината, по отношение на която се отпуска помощта, фиксират минималното количество сертифицирани семена, които следва да се използват, и да уведомят земеделските производители за това, като това минимално количество трябва да е в съответствие със селскостопанската практика във въпросната държава-членка.
Член 56
Лен и коноп, отглеждани за влакно
1. Плащането на базата на площи за лен и коноп, отглеждани за влакно, е обект на следните условия:
а)
предаването на копие от договора или декларацията, посочени в първия параграф от член 106 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, в срок най-късно до 15 септември в годината, по отношение на която се отпуска плащането, или до по-ранна дата, посочена от страна на държавата-членка;
б)
използването на семена от следните сортове:
i)
по отношение на лена, отглеждан за влакно, сортовете изброени в приложение V на 15 май на годината, по отношение на която се отпускат помощите;
ii)
по отношение на конопа, отглеждан за влакно, сортовете изброени в приложение II към Регламент (ЕО) № 796/2004 на 15 май на годината, по отношение на която се отпускат помощите, и сертифицирани в съответствие с Директива 2002/57/ЕИО (32).
2. За целите на отпускането на плащането на базата на площи за коноп, отглеждан за влакно, държавите-членки могат да фиксират минималния процент на засяване, съвместим с добрите производствени практики за конопа.
Член 57
Дата на засяване
Чрез дерогация от член 109 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, държавите-членки могат да отложат крайната дата за засяване до не по-късно от 15 юни за културите, изброени в приложение VIII към настоящия регламент, и по отношение на зоните, които следва да бъдат дефинирани от страна на засегнатите държави-членки, и които се намират в регионите, посочени в същото това приложение.
РАЗДЕЛ 3
Базови площи, референтни добиви и тавани
Член 58
Поливни и неполивни площи
1. Когато плановете за регионално прилагане, посочени в член 103 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 предвиждат различни добиви за поливните и неполивни площи, държавите-членки въвеждат правила за определяне дали площите са поливни в течение на една пазарна година. По-специално те предвиждат:
а)
списъка с полските култури, за които могат да се отпускат плащането на базата на площи, като се взима процентът за добивите от поливни площи;
б)
описание на съоръженията за напояване, които земеделският производител следва да има на свое разположение; тези съоръжения трябва да са съпоставими с въпросните площи и трябва да позволяват снабдяването с необходимата вода за нормалното развитие на растенията по време на цикъла им на растеж;
в)
съответния период на напояване.
2. Параграф 1 няма да се прилага по отношение на поливните производствени региони на Испания (производство „regadio“) и на другите региони, в които напояването е историческа черта, която е свързана с парцелите и позволява те да бъдат разграничени и изброени.
Член 59
Надхвърляне на базовите площи
1. За целите на определянето на каквито и да било надвишения на регионалните базови площи, в съответствие с член 102 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, компетентните органи във въпросната държава-членка вземат предвид:
а)
регионалната базова площ, както е посочена в приложение IV към настоящия регламент;
б)
сумата от площите, които се покриват от заявление за плащането на базата на площи по отношение на всички култури, включително, в случай на приложение на член 71 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, съответните задължителни за оставяне под угар земи.
Всякакви доброволно оставени под угар земи се включват в рамките на площите, различни от поливните, и различни от царевицата и/или различни от тревата за силаж.
2. Сумата от площите, които се покриват от заявления за плащания няма да включват площи, или части от площи, които се покриват от заявления, за които административните проверки показват, че са очевидно необосновани.
Където това е приложимо, се взема предвид площта, която реално е била определена по време на проверките на място, вследствие член 23 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
3. Площите, засети с полски култури, в съответствие с глава 10 от дял IV от Регламент (ЕО) № 1782/2003 и които се използват в подкрепа на заявленията за подпомагане, по силата на глава 12 от дял IV от същия този регламент, се добавят към сумата от площи, които се покриват от подадените заявления, и коригирани в съответствие с параграф 2.
4. Надвишаването на базовите площи се изчислява в съответствие с таблицата, заложена в приложение VI.
Член 60
Надхвърляне на ограничената площ за твърда пшеница
1. За целите на определянето на каквото и да било надвишения на ограничените площи с твърда пшеница, допустими за подпомагане с добавката към плащането на базата на площи, заложено в член 105, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, компетентните органи на държавата-членка вземат предвид сумата на площите, които се покриват от заявления за получаване на добавката към плащането на базата на площи, по отношение на твърдата пшеница, коригирани в съответствие с член 59, параграф 2 от настоящия регламент и, където това е приложимо, намалени в съответствие с член 102 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
2. Параграф 1 се прилага за целите на определянето на всякакво надвишаване на ограничените площи, допустими за подпомагане със специалната помощ за твърда пшеница, заложена в член 105, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Член 61
Определена степен на надхвърляне на площите и коефициент на намаление
1. Когато се установи, че площите, посочени в член 59 и член 60 са надвишени, въпросната държава-членка следва в срок до 31 октомври на въпросната година, да определи окончателния процент на превишение, записано до два знака след десетичната запетая.
2. Окончателният процент на надвишаването, което е било определено по този начин, се използва за изчисляване на пропорционалното намаление на допустимите за подпомагане площи за:
а)
плащането на базата на площи за полски култури, в съответствие с член 102, параграф 1от Регламент (ЕО) № 1782/2003;
б)
добавките към плащането на базата на площи за полски култури и специалната помощ за твърда пшеница, в съответствие с член 105 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 и след като са били приложени разпоредбите на член 102, параграф 1 от същия този регламент.
Член 62
Базови подплощи
За целите на член 102, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, държавите-членки следва в срок най-късно до 15 септември на годината, по отношение на която се прилага плащането на базата на площи, да определят следните елементи, и да информират Комисията за това:
а)
националната базова площ, която по-нататък ще бъде подразделена;
б)
критериите, използвани от страна на държавата-членка, за да се установят базовите подплощи;
в)
базовите подплощи (брой, имена и размери);
г)
подробните правила за съсредоточаването на мерките, приложими в случай на превишение.
Член 63
Таван на сумата на плащанията
За целите на определянето на каквото и да било превишение на тавана сумата на плащанията и на съответния коефициент на намаление, предвидени в член 102, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, компетентните органи в държавите-членки вземат предвид пропорционалното намаление на допустимите за подпомагане площи, предвидени в член 102, параграф 1 и член 105, параграф 2 от същия този регламент.
РАЗДЕЛ 4
Земи, оставени под угар
Член 64
Дефиниция
За целите на член 107, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, „оставяне на земи под угар“ означава оставянето в необработвано състояние на площи, които са допустими за подпомагане, с плащането на базата на площи вследствие член 108 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Член 65
Условия
1. Прилага се член 32 от Регламент (ЕО) № 795/2004.
2. Чрез дерогация от разпоредбите на член 107, параграф 9 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 и по отношение на годините 2005 и 2006, Малта може да заложи изисквания за минимален размер на оставените под угар земи на по-малко от 0,1 хектар по размер, и по-малко от 10 метра ширина.
Член 66
Регионална разбивка
1. Заявленията за подпомагане, посочени в дял II от Регламент (ЕО) № 1782/2003, се разбиват регион по регион, в съответствие с плана за регионално прилагане, посочен в член 103 от същия този регламент.
2. За всяко заявление за плащането на базата на площи в определен регион за производство следва да има съответната декларация за оставяне на земи под угар по отношение на поне съответстващ брой хектари в рамките на същия регион за производство.
3. Държавата-членка може да предвиди дерогации от параграф 2 в съответствие с обективни критерии.
4. Като изключение от разпоредбите на параграф 2 задължителното оставяне на земи под угар, съответстващо на подаденото заявление за плащането на базата на площи, може да бъде изпълнено изцяло или частично:
а)
в Испания, в регионите, където няма напояване (регионите „secano“), когато става дума за стопанства, които се намират в производствени региони, където има напояване (регионите „regadio“) и в производствени региони, където няма напояване (регионите „secano“);
б)
в друг регион на производство, при условие че площите, които следва да бъдат оставени под угар, се намират в региони на производство, които са в съседство на тези, в които се намират култивираните площи.
5. Когато параграф 3 и параграф 4 се прилагат, площите, които следва да бъдат оставени под угар, се коригират така, че да се вземе предвид разликата в добивите, която се използва, за да се изчисли плащането по отношение на оставените под угар земи за въпросните региони. Въпреки това прилагането на настоящия параграф не трябва да доведе до оставяне под угар на по-малко хектари, отколкото по задължение се изисква.
Член 67
Бобови култури
1. За целите на прилагането на второто тире от член 107, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, „бобови култури“ означава площите, засети с един или повече от видовете фуражни бобови култури, изброени в приложение VII към настоящия регламент. Засяването на смес от зърнени култури и/или треви следва да бъде позволено при следните условия:
а)
площта се сади главно с бобови култури за фураж;
б)
те не може да се прибират отделно.
Където специфични регионални стандарти за околната среда, установени от държавите-членки за органични култури, определят таван на площ, засята с бобови култури за фураж, условията, отнасящи се до площи, засети с бобови култури за фураж, определени в буква а), се изпълняват, ако поне 85 % е съобразена границата, определена от държавите-членки.
2. Площите, на които бобовите култури, както са посочени в параграф 1, са допустими за подпомагане в периода от 15 януари до 31 август по схемата за подпомагане, предвидена в Регламент (ЕО) № 1786/2003 на Съвета (33), няма да се считат за допустими за подпомагане с плащането на базата на площи.
Член 68
Плащания за земя, която доброволно е била оставена под угар
За целите на член 107, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, в случай на прилагането на член 66 от същия този регламент, държавите-членки позволяват на земеделските производители да оставят под угар не повече от 10 % от площите, за които са подадени заявления за плащането на базата на площи за полски култури, и които не се използват за да дадат право на плащане на правата за оставени под угар земи. Държавите-членки могат да заложат и по-висок процент, като се вземат предвид специфичните ситуации и като се осигурява достатъчно обработване на земите във фермите.
Основният размер за доброволно оставените под угар земи е 63,00 EUR на тон, като се започне от пазарната 2005/2006 година. Когато са заложени различни добиви за поливните и за неполивните площи, се прилагат плащанията за неполивани оставени под угар земи.
Държавите-членки прилагат подходящи мерки, съвместими със специфичното състояние на доброволно оставените под угар земи, с цел да се осигури, че те се поддържат в добро селскостопанско и екологично състояние и че се опазва околната среда.
РАЗДЕЛ 5
Подаване на информация
Член 69
Подаване на информация
1. Държавите-членки предоставят на Комисията информацията, посочена в приложение IХ, под формата на стандартизираните таблици, описани в това приложение, по производствен регион, по базови площи и по страни, в съответствие с графика, заложен в член 3.
2. Когато се установи, че площите, посочени в член 59 и член 60 са били надвишени, въпросните държави-членки следва незабавно да фиксират окончателния процент на превишението в срок най-късно до 15 ноември на въпросната година, и изпращат информация до Комисията за това в срок до 1 декември на въпросната година. Данните, които се използват за да се определи процентът, с който е била превишена базовата площ, се изпращат на Комисията, като се използва формулярът, заложен в приложение VI.
3. Когато процентът на превишение се разпределя в съответствие с член 102, параграф 5 и на член 105, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, въпросната държава-членка информира Комисията за такова разпределение в срок най-късно до 15 ноември.
4. В случай на прилагане на член 63, въпросните държави-членки уведомяват Комисията относно окончателния коефициент на намаление в срок най-късно до 1 декември на въпросната година.
ГЛАВА 12
ПРЕМИИ ЗА ОВЦЕ И КОЗИ
РАЗДЕЛ 1
Директни плащания
Член 70
Заявления и период на задържане
1. В допълнение към изискванията по отношение на интегрираната система за администриране и контрол, предвидена в глава 4 от дял II от Регламент (ЕО) № 1782/2003 (така наречената „интегрирана система“), земеделските производители посочват в своите заявления за получаване на премиите за овце майки и кози майки и за получаване на допълнителните премии, дали те предлагат на пазара овче мляко или млечни продукти, произведени от овче мляко, по време на годината, по отношение на която са били поискани премиите.
2. Заявленията за премии в полза на земеделски производители, които притежават овце майки и/или кози майки, се подават до компетентните органи по време на един уникален период, фиксиран от страна на въпросната държава-членка, и който започва не по-рано от 30 април, и съответно предхождащ и следващ началото на годината, по отношение на която са били подадени заявленията.
Въпреки това Обединеното кралство може да заложи различен период по отношение на Северна Ирландия от този, който е заложен за Великобритания.
3. Периодът, посочен в член 115, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, по време на който земеделският производител декларира, че ще отглежда в своето стопанство броя овце майки и/или кози майки, по отношение на който е била поискана премия (така наречения „период на задържане“), е 100 дни, като се започне от първия ден след последния ден на периода за подаване на заявленията, посочени в параграф 2.
Член 71
Допустими площи за премия за кози
Критериите, посочени в член 113, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, са спазени в площите, изброени в приложение Х.
Въпреки това държавите-членки следва редовно да проверяват дали тези критерии продължават да се спазват във всички площи, изброени в приложение Х, в рамките на съответните им територии. След една такава оценка държавите-членки информират Комисията за евентуално възникналите нужди за изменения и допълнения на приложение Х в срок най-късно до 31 юли на годината, предхождаща тази, по отношение на която ще се прилагат измененията. Това подаване на информация следва по-специално да посочва зоните, изброени в приложение Х, които вече не отговарят на критериите, посочени в член 113, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, както и възможните зони, които отговарят на тези критерии, но все още не са включени в приложение Х. За тези потенциални нови зони държавите-членки предоставят на Комисията подробна аргументация за своите предложения.
Член 72
Заявление за допълнителна премия и за премията за кози
1. С цел да се възползват от допълнителните премии или от премията за кози земеделски производители, чието стопанство се състои от поне 50 %, но по-малко от 100 % площи, които се използват за селскостопански цели, и се намират в районите, посочени в член 114, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, или в районите, изброени в приложение Х към настоящия регламент, подават заявление, в което се посочва местонахождението на неговите земи, в съответствие с параграф 2 и параграф 3 от настоящия член.
2. Земеделски производител, който е задължен всяка година да подава декларация за общата използвана селскостопанска земя в неговото стопанство, при условие че подава заявление за подпомагане, както е посочено в член 22, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, посочва в тази декларация онези парцели, които той използва за селскостопански цели, които се намират в районите, посочени в член 114, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 или в районите, изброени в приложение Х към настоящия регламент, както е подходящо.
Земеделски производител, който не е задължен да подава декларацията, посочена в първия параграф, следва всяка година да подава специфична декларация, като използва, където е необходимо, системата за идентификация на селскостопанските парцели, предвидена в частта за интегрираната система.
Тази специфична декларация посочва местонахождението на всичките земи, които земеделският производител притежава, наема или използва под каквато и да било правна форма, като посочва нейния размер и като посочва конкретно онези парцели, които се използват за селскостопански цели и които се намират в районите, посочени в член 114, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, или в районите, изброени в приложение Х към настоящия регламент, както е подходящо. Държавите-членки могат да предвидят специфичната декларация да бъде включена в заявлението за получаване на премиите за овце майки и кози майки. Държавите-членки могат също така да изискват специфичната декларация да бъде направена върху формуляра/заявлението за кандидатстване за единното плащане.
3. Компетентните национални власти могат да поискат да им бъдат представени документи за собственост, договор за аренда или писмено споразумение между земеделските производители, и, където това е подходящо, атестация от местните или регионални власти, според която земята, която се използва за селскостопански цели, се счита за разполагаема за въпросния земеделски производител. Атестацията посочва земята, която се дава на въпросния производител и парцелите, които се намират в районите, посочени в член 114, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, или в районите, изброени в приложение Х към настоящия регламент, както е подходящо.
Член 73
Земеделски производители, които практикуват изкарване на животните на лятна паша
1. Заявленията за премии, подадени от страна на земеделските производители, чиито адреси на регистрация на фермите са в един от географските райони, посочени в член 114, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 1782/2003 и които желаят да бъдат считани за допустими за подпомагане с допълнителната премия, следва да посочат:
а)
мястото или местата, където ще се извършва изкарването на лятна паша през текущата година;
б)
периода от поне деветдесет дни, посочен в член 114, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, и заложен за текущата година.
2. Заявленията за премии от земеделските производители, цитирани в параграф 1, следва да се придружават от документи, удостоверяващи, че изкарването на лятна паша действително е било извършено, освен в случаите на форсмажорни обстоятелства или поради влиянието на надлежно обосновани естествени обстоятелства, които дават отражение върху живота на стадото, по време на последните две години, и по-специално посредством атестация от местните или регионални власти на мястото, където става изкарването на лятна паша, която атестация да удостоверява, че изкарването на лятна паша действително е било извършено през поне деветдесет последователни дни.
Когато провеждат административни проверки върху заявленията, държавите-членки следва да се уверят, че мястото, което е било посочено като място за изкарване на лятна паша в заявлението за премии, действително се намира в рамките на район, посочен в член 114, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Член 74
Допустимост
1. Премиите се изплащат на земеделските производители на базата на броя овце майки и/или кози майки, които те притежават в стопанството си през целия период на задържане, посочен в член 70, параграф 3.
2. Животните, които отговарят на условията, предвидени в дефинициите, посочени в член 112 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 към крайната дата на периода на задържане, се считат за допустими за подпомагане животни.
Член 75
Списък на земеделските производители, които предлагат на пазара овче мляко или млечни продукти, произведени от овче мляко
За всяка година държавите-членки съставят, в срок не по-късно от тридесетия ден от периода на задържане, списък на земеделските производители, които предлагат на пазара овче мляко или млечни продукти, произведени от овче мляко, на базата на декларациите на земеделските производители, посочени в член 70, параграф 1.
Когато съставят списъка, държавите-членки вземат предвид резултатите от проверките, както и от всички други източници на информация, с които разполагат компетентните органи, по-специално информация, получена от преработвателите или разпространителите, по отношение на предлагането на пазара от страна на земеделските производители на овче мляко или млечни продукти, произведени от овче мляко.
Член 76
Подаване на информация
1. Държавите-членки информират Комисията:
а)
в срок най-късно до 31 юли за всяка година, по отношение на информацията относно подадените заявления за премии за текущата година, като използват образеца на формуляр, заложен в приложение ХI;
б)
в срок най-късно до 31 юли за всяка година, по отношение на броя и сумите на изплатените за предходната година премии, след прилагането на намалението на помощта, предвидено в член 120 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, и, ако това е подходящо, като използват образеца на формуляр, заложен в приложение ХII;
в)
в срок най-късно до 31 октомври за всяка година, по отношение на каквито и да било промени в списъка на географските райони, в които се практикува изкарването на лятна паша, посочени в член 114, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, както и в член 73 от настоящия регламент.
Информацията, която се изисква по силата на първа алинея, се предоставя на националните органи, които са отговорни за съставянето на официалните статистики по отношение на сектора на овчето месо и козето месо, по поискване от страна на тези органи.
2. Когато информацията, която се изисква по силата на параграф 1, се промени, по-специално в резултат на проверки или корекции или подобрения по отношение на предишните цифри, на Комисията се изпраща осъвременена информация в рамките на един месец след като промяната е станала факт.
РАЗДЕЛ 2
Ограничения, резерви и трансфери
Член 77
Права, които са били получени безвъзмездно
Освен в надлежно обосновани изключителни обстоятелства, когато един земеделски производител е получил права за получаване на премии от националния резерв, на него не трябва да му бъде разрешено да прехвърля своите права или временно да ги отдава под наем за период от три години след датата, на която е получил тези права.
Член 78
Използване на правата
1. Земеделски производител, който притежава права може да ги използва като се възползва от тези права и/или като отдава тези права под наем на други земеделски производители.
2. Когато един земеделски производител не използва минималния процент от правата си, предвиден в параграф 4, по време на всяка една година частта, която е останала неизползвана, се прехвърля обратно в националния резерв, освен в следните случаи:
а)
когато става дума за земеделски производители, които имат не повече от 20 права за получаване на премии, когато този земеделски производител не е използвал минималния процент от тези права, по време на всяка една от две календарни години, само частта, която той не е използвал през последната календарна година, се прехвърля към националния резерв;
б)
когато става дума за земеделски производител, който участва в програма за екстензификация, призната от страна на Комисията;
в)
когато става дума за земеделски производител, който участва в схема за ранно пенсиониране, призната от страна на Комисията, в която прехвърлянето и/или временното отдаване под наем на права не е задължително;
г)
при изключителни и надлежно обосновани обстоятелства.
3. Временното отдаване под наем е само по отношение на цели години и се отнася до поне минималния брой животни, предвиден в член 79, параграф 1. В края на всеки период на временно отдаване под наем, който не може да надвишава три последователни години, и освен в случай на прехвърляне на права, земеделският производител следва да си възвърне правата за себе си и да ги задържи за не по-малко от две години. Ако земеделският производител не се възползва от поне минималния процент от неговите права, посочен в параграф 4, по време на всяка една от двете години, то тогава държавата-членка, освен при изключителни и надлежно обосновани обстоятелства, следва да изтегли и да върне в националния резерв, за всяка една година, онази част от правата на земеделския производител, които той не е използвал.
Въпреки това, когато става дума за земеделски производители, които участват в схемите за ранно пенсиониране, признати от страна на Комисията, то тогава държавите-членки могат да предвидят общата продължителност на временното отдаване под наем на базата на такива схеми да бъде увеличена.
На земеделските производители, които са взели решение да участват в програма за екстензификация в съответствие с мярката, дефинирана в член 2, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕИО) № 2078/92 на Съвета (34) или в програма за екстензификация, в съответствие с член 22 и член 23 от Регламент (ЕО) № 1257/1999, няма да им се дава разрешение да отдават под наем и/или да прехвърлят своите права, по време на целия период на участието им в програмата. Въпреки това тази разпоредба няма да се прилага по отношение на случаите, в които програмата разрешава прехвърляния и/или временни преотстъпвания на права на земеделските производители, чието участие в мерките, различни от тези, посочени в настоящата алинея, изисква придобиването на права.
4. Минималният процент на използване на правата за получаване на премии е 70 %.
Въпреки това държавите-членки могат да увеличат този процент до 100 %. Те следва предварително да информират Комисията по отношение на процента, който възнамеряват да прилагат.
Член 79
Прехвърляне на права и временно преотстъпване
1. Държавите-членки могат да заложат, на базата на своите производствени структури, минимален брой права за получаване на премии, които могат да са обект на частично прехвърляне, което не включва прехвърляне и на стопанството. Този минимум не може да надвишава десет права за получаване на премии.
2. Прехвърлянията на права за получаване на премии и временното отдаване под наем на такива права се считат за ефективни само след като за същите е била подадена информация до компетентните органи в държавата-членка от страна на земеделския производител, който прехвърля и/или отдава под наем правата, както и от страна на земеделския производител, който получава правата.
Такова подаване на информация става в рамките на един краен срок, посочен от държавата-членка, но не по-късно от датата, на която свършва периодът за подаване на заявления за получаване на премии в тази държава-членка, освен в онези случаи, при които прехвърлянето става по силата на наследство. В тези случаи земеделският производител, който получава правата трябва да бъде в състояние да покаже съответните правни документи, за да докаже, че той или тя наистина е наследник на покойния земеделски производител.
3. Когато става дума за прехвърляне на права без да се прехвърля стопанството, броят на прехвърлените права, без компенсации за националния резерв, при никакви условия не може да бъде по-малък от едно.
Член 80
Смяна на индивидуалния таван
Когато става дума за прехвърляния или временни преотстъпвания на права за получаване на премии, държавите-членки предвиждат нов индивидуален таван и уведомяват засегнатите земеделски производители относно права за получаване на премии, на които те имат право, в срок не по-късно от шестдесет дни от последния ден на периода, по време на който производителя е подал своето заявление.
Първият параграф няма да се прилага в случаите, при които прехвърлянето влиза в сила по смисъла на наследство, както е посочено в член 79, параграф 2.
Член 81
Земеделски производители, които не притежават земята, която обработват
Земеделски производители, които обработват земя, която е публична или колективна собственост, и които вземат решение да спрат да използват тази земя за пасище и да прехвърлят всичките си права на друг земеделски производител, се третират по същия начин като земеделските производители, които продават или прехвърлят своите стопанства. При всички други случаи тези земеделски производители се третират по същия начин като земеделските производители, които прехвърлят само своите права за получаване на премии.
Член 82
Прехвърляния посредством националния резерв
Когато държавите-членки предвидят, че прехвърлянето на права ще се извършва посредством националния резерв, то тогава те прилагат националните си разпоредби, аналогични като тези в настоящата глава. Нещо повече, в такива случаи:
а)
държавите-членки могат да предвидят временното прехвърляне да се извършва посредством националния резерв;
б)
в случай на прехвърляне на права за получаване на премии или на временно отдаване под наем, вследствие на буква а), прехвърлянето към резерва няма да става ефективно до момента на информирането от страна на компетентните органи в държавата-членка на земеделския производител, който прехвърля или временно отдава под наем правата си, а прехвърлянията от резерва към другия земеделски производител следва да стават ефективно към момента на уведомяване на земеделския производител от страна на компетентните органи.
В допълнение, националните разпоредби, посочени в първия параграф, следва да осигурят, че онази част от правата, която не се покрива от втората алинея от член 117, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, трябва да бъде покрита от плащане от страна на държавата-членка, съответстващо на плащането, което би се получило в резултат на директно прехвърляне между земеделските производители, като по-специално се взема предвид тенденцията в производството в рамките на държавата-членка. Това плащане следва да се равнява на сумата, която е платил земеделският производител, който е получил еквивалентните права от националния резерв.
Член 83
Изчисляване на индивидуалните лимити
Ще се използват само цели числа за целите на първоначалните изчисления и на последващите изменения на индивидуалните лимити по отношение на правата за получаване на премии.
За тази цел, когато крайният резултат от аритметическите изчисления не е цяло число, следва да се използва най-близкото цяло число. Въпреки това, когато резултатът от аритметическите изчисления попада точно между две цели числа, следва да се използва по-голямото цяло число.
Член 84
Подаване на информация
1. Държавите-членки следва да информират Комисията в срок най-късно до 1 март 2005 г. по отношение на частта от права за получаване на премии, които са били прехвърлени и които следва да се върнат обратно в националния резерв, в съответствие с член 117, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 и когато това е приложимо, и информация по отношение на мерките, които са били предприети по силата на член 117, параграф 3 от същия този регламент, а в срок най-късно до 1 януари за всяка година, за всякакви промени към тях.
2. Като се използват таблиците, заложени в приложение ХIII и приложение ХIV, държавите-членки следва да уведомяват Комисията в срок най-късно до 30 април на всяка година, по отношение на:
а)
броя на правата за получаване на премии, които са били върнати без компенсационни плащания в националния резерв, след прехвърляния на права без съответните прехвърляния на стопанствата по време на предходната година;
б)
броя на неизползваните права за получаване на премии, както са посочени в член 118, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, и които са били прехвърлени към националния резерв по време на предходната година;
в)
броя на отпуснатите права, по силата на член 118, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 по време на предходната година;
г)
броя на правата за получаване на премии, които са били дадени на земеделските производители в необлагодетелстваните райони, от националния резерв по време на предходната година;
д)
датите, по отношение на периодите и крайните срокове, свързани с прехвърлянията на права и със заявленията за получаване на премии.
РАЗДЕЛ 3
Допълнителни плащания
Член 85
Допълнителни плащания
Държавите-членки, които прилагат член 71 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, следва да предоставят информация на Комисията по отношение на техните национални разпоредби относно отпускането на допълнителните плащания, предвидени в член 119 от същия този регламент. Където това е приложимо, тази информация следва да включва по-специално:
а)
по отношение на плащанията на глава добитък:
i)
индикативните сума на глава добитък и разпоредби за отпускането им;
ii)
индикативна прогноза за общите разходи и броя на въпросните животни;
iii)
специфичните изисквания по отношение на плътността на отглеждане;
iv)
друга информация по отношение на правилата за прилагане;
б)
по отношение на плащанията на базата на площи, където е необходимо:
i)
изчисление на регионалните базови площи;
ii)
индикативните суми на хектар;
iii)
индикативна прогноза за общите разходи и броя на въпросните хектари;
iv)
друга информация по отношение на правилата за прилагане;
в)
детайли по отношение на други схеми, които са били установени с цел отпускане на допълнителни плащания.
Държавите-членки следва да информират Комисията по отношение на всякакви промени в своите национални разпоредби, в рамките на период от един месец, считано от датата, на която са направени тези промени.
РАЗДЕЛ 4
Общи разпоредби
Член 86
Преизчисляване в национална валута
За оперативното събитие, спрямо което следва да се прилага валутният (обменният) курс по отношение на сумата на премиите и плащанията, посочени в член 113, член 114 и член 199 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, следва да се счита началото на календарната година, по отношение на която се отпуска премията или плащането.
Обменният курс, който следва да се използва следва да бъде средната аритметична величина на обменните курсове, които са се прилагали през месец декември на годината, предхождаща датата на оперативното събитие, изчислена на принципа на действащия към момента курс (pro rata temporis). Този обменен курс следва да бъде фиксиран от Комисията по време на месеца, следващ датата на оперативното събитие.
ГЛАВА 13
ПЛАЩАНИЯ ЗА ГОВЕЖДО И ТЕЛЕШКО МЕСО
РАЗДЕЛ 1
Специална премия
(член 123 от Регламент (ЕО)№ 1782/2003)
Член 87
Заявления
1. В допълнение към изискванията на интегрираната система, всяко заявление за получаване на директни плащания, както е посочено в член 22 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, следва да съдържа:
а)
разбивка на броя на животните по възрастова група;
б)
референция към паспортите или административните документи, които придружават животните, които са обект на заявлението за подпомагане.
2. Заявленията могат да се подават само по отношение на животни, които към датата на започване на периода на задържане, посочен в член 90, са:
а)
когато става дума за бици, на възраст не по-малко от седем месеца;
б)
когато става дума за бичета:
i)
на възраст не по-малка от седем месеца и не по-голяма от деветнадесет месеца, в първата възрастова група;
ii)
на възраст не по-малка от двадесет месеца, във втората възрастова група.
Член 88
Отпускане на премията
Животни, които не са успели да отговорят на условията за получаване на специалната премия, или поради прилагането на пропорционалното намаление, предвидено в член 123, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, или поради прилагането на плътността на отглеждане, предвидена в член 131 от същия този регламент, вече не могат да бъдат обект на заявление за същата възрастова група, и следва да се счита, че те са били обект на изплащането на премията.
Член 89
Паспорти и административни документи
1. Когато при условията, заложени в член 6 от Регламент (ЕО) № 1760/2000, няма в наличност паспорт, то тогава той следва да се замени с национален административен документ, както е предвидено в член 123, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
2. Компетентните органи в държавата-членка следва да осигурят, че паспортите или административните документи осигуряват даването на само една премия за едно животно и за една възрастова група. За тази цел държавите-членки следва да се подпомагат взаимно, ако е необходимо.
3. Държавите-членки могат да предвидят, че националният административен документ, посочен в параграф 1 ще приеме формата на:
а)
документ, който да придружава всяко животно поотделно;
б)
изчерпателен списък, притежаван и воден от земеделския производител, който да съдържа цялата информация, която се изисква от националния административен документ, при условие че въпросните животни останат при същия земеделски производител от датата, на която е подадено първото заявление, до датата на предлагането им на пазара с цел клане;
в)
изчерпателен списък, притежаван и воден от централните власти, който да съдържа цялата информация, която се изисква от националния административен документ, при условие че държавата-членка или региона на държавата-членка, които се възползват от тази възможност ще провеждат проверки на място на всички животни, които се покриват от заявление, проверки на движението на същите тези животни и че те ще направят маркировка, която не може да бъде объркана на всяко животно, което е било проверено, което ще се изисква от земеделския производител да им разреши;
г)
изчерпателен списък, притежаван и воден от централните власти, който да съдържа цялата информация, която се изисква от националния административен документ, при условие че държавата-членка предприеме всички необходими мерки, за да се осигури, че премията не се отпуска два пъти по отношение на една и съща възрастова група и при условие че при поискване незабавно предоставя информация по отношение на статуса на премията за всяко едно животно.
4. Държавите-членки, които вземат решение да се възползват от една или повече от възможностите, предвидени в параграф 3, следва своевременно да информират Комисията за това и да ѝ препратят съответните прилагащи разпоредби.
За целите на буква в) от параграф 3, само Великобритания и Северна Ирландия ще се считат за региони на една държава-членка.
Член 90
Период на задържане
Продължителността на периода на задържане, посочен в член 123, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, следва да бъде два месеца, като се започне от датата след тази, на която е било подадено заявлението за подпомагане.
Въпреки това държавите-членки могат да предвидят други дати за начало на този период да бъдат фиксирани за земеделските производители при условие, че те не започват повече от два месеца след датата, на която е било подадено заявлението за подпомагане.
Член 91
Регионален таван
1. Когато прилагането на пропорционалното намаление, предвидено в член 123, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, дава като резултат брой допустими за подпомагане животни, който е по-малък от кръгло число, то тогава по отношение на частта от цялото число ще се отпуска съответстващата част от сумата на единица от премията. За тази цел следва да се взема предвид само първият знак след десетичната запетая.
2. Когато държавите-членки вземат решение да въведат различни региони, по смисъла на член 122, буква а) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, или да изменят вече съществуващите региони в рамките на тяхната територия, то тогава те следва да информират Комисията за своето решение в срок не по-късно от 1 януари на въпросната година, като дадат дефиниция на региона и на поставения таван. За всякакви последващи изменения следва да се информира Комисията в срок не по-късно от 1 януари на въпросната година.
Член 92
Ограничения по отношение на броя на животните за едно стопанство
1. Когато държавите-членки вземат решение да изменят ограничението от 90 глави добитък за едно стопанство и за една възрастова група, посочено в член 123, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, или да поискат изключение от разпоредбите на същия този член, то тогава те следва да информират Комисията в срок не по-късно от 1 януари на въпросната календарна година.
Нещо повече, където държавите-членки фиксират минимален брой животни за едно стопанство, под който няма да се прилага пропорционално намаление, то тогава те следва да информират Комисията в срок не по-късно от 1 януари на въпросната календарната година.
2. За всякакви последващи изменения по отношение на приложението на параграф 1 следва да се информира Комисията в срок не по-късно от 1 януари на съответната година.
Член 93
Отпускане към момента на заколването
1. Държавите-членки могат да отпускат специалната премия, в момента на заколване на животното, както следва:
а)
когато става дума за бици за една-единствена възрастова група;
б)
когато става дума за бичета, за първата или за втората възрастова група или като се комбинира изплащането на премиите за двете възрастови групи.
2. Държавите-членки, които вземат решение да отпускат специалната премия към момента на заколването в съответствие с параграф 1, следва да предвидят, че премията следва да се отпуска също така, когато допустимите за подпомагане животни се изпращат в друга държава-членка или се изнасят за трети страни.
3. Когато държавите-членки вземат решение да отпускат специалната премия към момента на заколването, в съответствие с параграф 1, настоящият раздел, член 120 и член 121, параграфи 1 и 2, следва да се прилагат mutatis mutandis по отношение на отпускането на премията.
4. В допълнение към информацията, посочена в член 121, параграф 1, заявлението за подпомагане следва да посочва дали животното е бик или биче, и следва да бъде придружено с документ, който да съдържа необходимите подробности за целите на член 89, параграф 2. Документът следва да бъде един от следните, по избор на държавата-членка:
а)
паспортът или копие на паспорта, когато използвания тип документ се състои от няколко копия;
б)
копие на паспорта, когато използваният тип документ се състои само от едно копие, което трябва да се върне на компетентните органи, за целите на член 6 от Регламент (ЕО) № 1760/2000; в този случай държавата-членка следва да предприеме действия, за да осигури, че съдържащата се в копието информация съответства на оригинала;
в)
национален административен документ, когато не е налице паспорт, при условията, заложени в член 6 от Регламент (ЕО) № 1760/2000.
Държавите-членки могат да преустановят прилагането на националния административен документ. В този случай те следва да вземат всички необходими мерки, за да осигурят, че премията не се отпуска два пъти за една съща възрастова група за животни, които са били обект на търговия в рамките на Общността.
Когато компютризираните бази данни съдържат, както е заложено член 4, буква б) от Регламент (ЕО) № 1760/2000, задоволително за държавата-членка необходимата информация, за да се осигури, че премия се отпуска за всяко животно само по веднъж и за всяка възрастова група, то тогава заявлението за подпомагане не е нужно да се придружава от документа, посочен в първата алинея от настоящия параграф.
Като изключение от първата алинея от настоящия параграф, когато държавите-членки прилагат възможността, посочена в първа алинея от член 121, параграф 2, то тогава те следва да предприемат необходимите мерки за да осигурят, така че земеделският производител да може да определи животните, за които иска специалната премия.
5. Когато става дума за бици, доказателството за клане трябва да посочва кланичното тегло.
6. Когато животното е изпратено за транспортиране, трябва да се предостави доказателство за това транспортиране, чрез декларация от продавача, в която да се посочва държавата-членка, за която животното е предназначено за транспортиране.
В този случай, заявленията за подпомагане следва да включват:
а)
името и адреса на продавача (или еквивалентен код);
б)
идентификационния номер на животното;
в)
декларация, че животното е на възраст не по-малко от девет месеца.
Заявленията за подпомагане следва да бъдат подадени след като животното напусне територията на въпросната държава-членка, и е било предадено доказателство за изпращането, в рамките на три месеца от датата, на която животното е напуснало територията на въпросната държава-членка.
Член 94
Детайли на системата за отпускане на премии
1. Чрез дерогация от член 90, премията следва да се изплаща на земеделските производители, които са отглеждали животните за един период на задържане не по-кратък от два месеца, и който свършва не по-рано от един месец преди датата на клането или изпращането за транспортиране или който приключва не по-рано от два месеца преди датата на износа.
Когато става дума за бичета, изплащането на премията следва да се подчинява на следните правила:
а)
премията по отношение на първата възрастова група следва да се изплаща само ако земеделският производител е отглеждал животното за период не по-кратък от два месеца между времето, в което то е било на възраст не по-малко от двадесет и два месеца;
б)
премията по отношение на втората възрастова група може да се изплаща само ако земеделският производител е отглеждал животното, на възраст не по-малко от двадесет месеца, за период от не по-малко от два месеца;
в)
премиите по отношение на първите две възрастови групи могат да се изплащат заедно само ако земеделският производител е отглеждал животното за не по-малко от четири поредни месеца, в съответствие с възрастовите изисквания, заложени в буква а) и буква б);
г)
премията по отношение само на втората възрастова група може да бъде изплатена ако животното е било изпратено от друга държава-членка, след като вече е навършило деветнадесет месеца.
2. В контекста на изчисляването на плътността на отглеждане, предвидена в член 131 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, всяко животно, за което се прилага комбинирано заявление и за двете възрастови групи, следва да се взема под внимание два пъти.
3. Кланичното тегло следва да се определи на базата на кланичния труп, по смисъла на член 2 от Регламент (ЕИО) № 1208/81 на Съвета (35).
Когато представянето на кланичния труп се различава от тази дефиниция, следва да се прилагат факторите за корекции, заложени в приложението към Регламент (ЕИО) № 563/82 на Комисията (36).
Когато клането бъде извършено в кланица, която няма задължението да прилага скалата на Общността за класификация на кланичните трупове на възрастни животни от рода на едрия рогат добитък, държавите-членки могат да разрешат теглото да бъде определено на базата на живото тегло на закланото животно. При такива случаи кланичното тегло следва да се счита за равно на или по-голямо от 185 килограма, ако живото тегло на закланото животно е било равно на или по-голямо от 340 килограма.
Член 95
Подаване на информация
Държавите-членки следва да уведомят Комисията преди началото на въпросната календарна година по отношение на тяхното решение и по отношение на всяко изменение към него, във връзка с прилагането на член 93 и съответните процедури.
РАЗДЕЛ 2
Премия за клане извън сезона
(член 124 от Регламент (ЕО)№ 1782/2003)
Член 96
Прилагане на премията
Комисията следва да вземе решение, в срок най-късно до 1 септември за всяка календарна година, в кои държави-членки ще може да се отпуска премията за клане извън сезона за следващата календарна година.
Държавите-членки следва да информират Комисията в срок най-късно до 1 януари на календарната година, за която се отпуска премията, ако те вземат решение да прилагат член 124, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Член 97
Допустимост за премията
1. Премията за клане извън сезона можа да се отпуска по отношение на бичетата, които вече са получили специалната премия, или които се счита, че са получили специалната премия, вследствие на член 88, в държава-членка, която прилага премията за клане извън сезона и които са заклани в държава-членка, която прилага премията за клане извън сезона.
2. Премията за клане извън сезона може да се отпуска само на земеделски производител, който е отглеждал животното непосредствено преди то да бъде заклано.
Член 98
Заявления
1. Земеделският производител следва да подаде заявление до компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия се намира неговото стопанство.
2. Заявлението следва да бъде изготвено в съответствие с член 93, параграф 4 и член 121, които се прилагат mutatis mutandis.
Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да удостоверят, така че специалните премии са предоставени и се провеждат редовни необявени проверки по акуратността относно сертификатите, съгласно член 121.
РАЗДЕЛ 3
Премия за крави с бозаещи телета
(член от 125 до 129 от Регламент (ЕО)№ 1782/2003)
Член 99
Крави, които принадлежат към месна порода
За целите на член 122, буква г) и член 129, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, кравите, които принадлежат към породите животни от рода на едрия рогат добитък, изброени в приложение XV към настоящия регламент, няма да се считат за крави, които принадлежат към месна порода.
Член 100
Максимално индивидуално референтно количество
1. Когато държавите-членки вземат решение да променят максималното индивидуално референтно количество от 120 000 килограма, посочено в член 125, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, или да поискат изключение от разпоредбите на този член, то тогава те следва да информират Комисията в срок най-късно до 1 януари на въпросната календарна година.
2. За всякакви последващи промени в заявлението, посочено в параграф 1, Комисията следва да бъде информирана, в срок най-късно до 1 януари на въпросната година.
Член 101
Период на задържане
Продължителността на шестмесечния период на задържане, посочен в член 125, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 следва да започне от датата, след тази, на която е било подадено заявлението за подпомагане.
Член 102
Заявления
1. Без да се засягат изискванията, по силата на интегрираната система, когато заявлението е подадено за премията, вследствие член 125, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, заявлението за директните плащания, предвидено в член 22 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, следва да съдържа:
а)
декларация, в която да се записва индивидуалното референтно количество мляко, което е разполагаемо за производителя към 31 март, предхождащ началото на дванадесетмесечния период на прилагане на схемата на допълнителната такса, който започва по време на въпросната година; когато това количество не е известно към датата, на която е било подадено заявлението, то тогава за него следва да бъде подадена информация към компетентните органи колкото е възможно по-скоро;
б)
декларация от страна на земеделския производител да не увеличава индивидуалното си референтно количество над количественото ограничение, заложено в член 125, параграф 2, буква б), по време на дванадесетмесечния период, започващ от датата, на която е било подадено заявлението.
Буква б) няма да се прилага, ако държавата-членка е премахнала количественото ограничение.
2. Заявленията трябва да бъдат подадени в рамките на общ период от шест месеца по време на календарната година, който период следва да бъде определен от държавата-членка.
Държавите-членки могат да предвидят различни периоди за подаване на заявленията в рамките на този общ период.
Член 103
Среден добив на мляко
Средният добив на мляко следва да се изчислява на базата на средните добиви, посочени в приложение ХVI. Въпреки това за целите на същото това изчисление държавите-членки могат да използват документ, който е признат от самите тях, и който удостоверява средния добив от стопанството на земеделския производител.
Член 104
Допълнителна национална премия
1. Допълнителната национална премия за крави с бозаещи телета, както е предвидена в член 125, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, може да се отпуска само на земеделски производители, които по отношение на същата календарна година са получавали премията за крави с бозаещи телета.
Допълнителните национални премии за крави с бозаещи телета следва да се отпускат само в рамките на ограничението на броя на животните, които са допустими за подпомагане с премия за крави с бозаещи телета, и ако е подходящо след приложението на пропорционалното намаление, заложено във втората алинея от член 129, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
2. Държавите-членки могат да заложат допълнителни условия за отпускането на националната премия за крави с бозаещи телета. За всички такива решения те следва да информират Комисията достатъчно време преди тези условия да влязат в сила.
3. Комисията следва да вземе решение в срок до 1 септември за всяка календарна година по отношение на това кои държави-членки отговарят на условията, заложени в трета алинея от член 125, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Член 105
Индивидуален таван
Държавите-членки следва да определят индивидуален таван на всеки земеделски производител в съответствие с член 126, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Член 106
Подаване на информация
1. Държавите-членки следва да информират Комисията в срок най-късно до 1 март 2005 г. за всякакви промени в процедурите, които се използват при прилагането на намалението на индивидуалните тавани, в съответствие с член 126, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
2. Държавите-членки следва да информират Комисията:
а)
в срок най-късно до 1 март 2005 г., по отношение на каквито и да било промени в метода на изчисляване на намалението, предвидено във втора алинея от член 127, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003;
б)
в срок най-късно до 1 януари за всяка година, където това е приложимо, за каквито и да било изменения към мерките, които са били предприети по силата на член 127, параграф 2, буква а) от същия този регламент.
3. Като се използва таблицата, заложена в част трета от приложение XVIII, държавите-членки следва в срок не по-късно от 1 март (на база предварителни данни) и в срок не по-късно от 31 юли (на база окончателни данни) за всяка календарна година, да подават до Комисията информация по отношение на:
а)
броя на права за получаване на премии, които са били върнати без компенсаторни плащания в националния резерв, вследствие прехвърляния на права без прехвърляния на стопанствата, по време на предходната календарна година;
б)
броя на неизползваните права за получаване на премии, както е посочено в член 109, параграф 2, които са били прехвърлени в националния резерв, по време на предходната календарна година;
в)
броя на правата, които са били отпуснати по силата на член 128, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, по време на предходната календарна година.
Член 107
Права, които са били получени безвъзмездно
Освен в надлежно обосновани изключителни обстоятелства, когато един земеделски производител е получил права за получаване на премии от националния резерв, на него не трябва да му бъде разрешено да прехвърля своите права или временно да ги отдава под наем за период от три години.
Член 108
Използване на правата
1. Земеделски производител, който притежава права може да ги използва като се възползва от тези права и/или като отдава тези права под наем на други производители.
2. Когато един земеделски производител не използва минималния процент от правата си, предвиден в параграф 4, по време на всяка една година, частта, която е останала неизползвана, следва да се прехвърля обратно в националния резерв, освен в следните случаи:
-
когато става дума за земеделски производители, които имат не повече от седем права за получаване на премии, когато този земеделски производител не е използвал минималния процент от тези права, фиксиран в съответствие с параграф 4, по време на всяка една от две календарни години, само частта, която той не е използвал през последната календарна година следва да се прехвърля към националния резерв,
-
когато става дума за земеделски производител, който участва в програма за екстензификация, призната от страна на Комисията,
-
когато става дума за земеделски производител, който участва в схема за ранно пенсиониране, призната от страна на Комисията, в която прехвърлянето и/или временното отдаване под наем на права не е задължително,
или
-
при изключителни и надлежно обосновани обстоятелства.
3. Временното отдаване под наем следва да бъде само по отношение на цели години и следва да се отнася до поне минималния брой животни, предвиден в член 109, параграф 1. В края на всеки период на временно отдаване под наем, който не може да надвишава три последователни години, и освен в случай на прехвърляне на права, земеделският производител следва да си възвърне правата за себе си и да ги задържи за не по-малко от две години. Ако земеделският производител не се възползва от поне минималния процент от неговите права, фиксиран в съответствие с параграф 4, по време на всяка една от двете години, то тогава държавата-членка, освен при изключителни и надлежно обосновани обстоятелства, следва да изтегли и да върне в националния резерв, за всяка една година, онази част от правата на земеделския производител, които той не е използвал.
Въпреки това, когато става дума за земеделски производители, които участват в схемите за ранно пенсиониране, признати от страна на Комисията, то тогава държавите-членки могат да предвидят общата продължителност на временното отдаване под наем на базата на такива схеми да бъде увеличена.
На земеделските производители, които са взели решение да участват в програма за екстензификация, в съответствие с мярката, дефинирана в член 2, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕИО) № 2078/92 на Съвета (34) или в програма за екстензификация, в съответствие с член 22 и член 23 от Регламент (ЕО) № 1257/1999 (24), няма да им се дава разрешение да отдават под наем и/или да прехвърлят своите права, по време на целия период на участието им в програмата. Въпреки това тази разпоредба няма да се прилага по отношение на случаите, в които програмата разрешава прехвърляния и/или временни преотстъпвания на права на земеделските производители, чието участие в мерките, различни от тези, посочени в настоящата алинея, изисква придобиването на права.
4. Минималният процент на използване на правата за получаване на премии следва да бъде 70 %. Въпреки това държавите-членки могат да увеличат този процент до 100 %.
Те следва предварително да информират Комисията по отношение на процента, който възнамеряват да прилагат или по отношение на каквито и да било промени в същия.
Член 109
Прехвърляне на права и временно преотстъпване
1. Държавите-членки могат да заложат, на базата на своите производствени структури, минимален брой права за получаване на премии, които могат да са обект на частично прехвърляне, което не включва прехвърляне и на стопанството. Този минимум не може да надвишава пет права за получаване на премии.
2. Прехвърлянията на права за получаване на премии и временното отдаване под наем на такива права следва да се считат за ефективни само след като за същите е била подадена информация едновременно до компетентните органи в държавата-членка от страна на земеделския производител, който прехвърля и/или отдава под наем правата, както и от страна на земеделския производител, който получава правата.
Такова подаване на информация следва да става в рамките на краен срок, посочен от държавата-членка, но не по-късно от датата, на която свършва периода за подаване на заявления за получаване на премии в тази държава-членка, освен в онези случаи, при които прехвърлянето става по силата на наследство. В тези случаи земеделският производител, който получава правата, трябва да бъде в състояние да покаже съответните правни документи, за да докаже, че той или тя наистина е наследник на покойния земеделски производител.
Член 110
Смяна на индивидуалния таван
Когато става дума за прехвърляния или временни преотстъпвания на права за получаване на премии, държавите-членки следва да заложат нов индивидуален таван и следва да уведомят засегнатите земеделски производители относно права за получаване на премии, на които те имат право, в срок не по-късно от шестдесет дни от последния ден на периода, по време на който производителя е подал своето заявление.
Първият параграф няма да се прилага в случаите, при които прехвърлянето влиза в сила по смисъла на наследство.
Член 111
Земеделски производители, които не притежават земята, която обработват
Земеделски производители, които обработват земя, която е публична или колективна собственост, и които вземат решение да спрат да обработват тази земя и да прехвърлят всичките си права на друг земеделски производител, следва да се третират по същия начин като земеделските производители, които продават или прехвърлят своите стопанства. При всички други случаи тези земеделски производители следва да се третират по същия начин като земеделските производители, които прехвърлят само своите права за получаване на премии.
Член 112
Прехвърляния посредством националния резерв
Когато държавите-членки предвидят, че прехвърлянето на права ще се извършва посредством националния резерв, в съответствие с член 127, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, то тогава те следва да прилагат националните си разпоредби, аналогични като тези, заложени в член 109 до член 111. Нещо повече, в такива случаи:
-
държавите-членки могат да предвидят временното прехвърляне да се извършва посредством националния резерв,
-
в случай на прехвърляне на права за получаване на премии или на временно отдаване под наем, вследствие прилагането на разпоредбите на първото тире, прехвърлянето към резерва няма да става ефективно до момента на информирането от страна на компетентните органи в държавата-членка на земеделския производител, който прехвърля или временно отдава под наем правата си, а прехвърлянията от резерва към другия земеделски производител следва да става ефективно към момента на уведомяване на земеделския производител от страна на същите тези компетентни органи.
В допълнение, тези разпоредби следва да осигурят, че от страна на държавата-членка ще бъде направено плащане по отношение на онази част от правата, която не се покрива от втората алинея от член 127, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, съответстващо на плащането, които би се получило в резултат на директно прехвърляне между земеделските производители, като по-специално се взема предвид тенденцията в производството в рамките на държавата-членка. Това плащане следва да се равнява на сумата, която ще бъде поискано от земеделския производител, който ще получи еквивалентните права от националния резерв.
Член 113
Частични права
1. Когато изчисления, които следва да се направят по силата на член 105 до член 112 дават като резултат числа, които не са цели числа, следва да се взима предвид само първата цифра след десетичната запетая.
2. Когато прилагането на разпоредбите на настоящия раздел дават като резултат частични права за получаване на премии, независимо дали става дума за земеделските производители или за националния резерв, тези права за получаване на премии следва да се акумулират и събират.
3. Когато един земеделски производител притежава частични права, то тогава тези частични права за получаване на премии следва да му носят право да получава само съответстващата част от сумата на премията и, когато това е приложимо, само съответстващата част от сумата на допълнителната национална премия, посочена в член 104, и само съответстващата част от сумата на плащането за екстензификация, посочено в член 118.
Член 114
Специална схема за юници
1. Държавите-членки, които искат да се възползват от възможността, предвидена в член 129, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, следва да информират Комисията за това и, в същото време, да информират Комисията по отношение на съответните данни, които позволяват да се установи дали са спазени условията, заложени в член 129, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Въпросните държави-членки следва също така, където това е приложимо, да подадат информация по отношение на специфичния таван, който те са определили.
Комисията следва да вземе решение кои държави-членки отговарят на условията, заложени в член 129, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Решенията, които са в сила към датата на влизане в сила на настоящия регламент, следва да продължат да са в сила.
2. Държавите-членки, които отговарят на условията, заложени в член 129, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, следва в срок най-късно до 1 януари на въпросната година да информират Комисията по отношение на каквито и да било изменения на специфичния национален таван, който самите те са определили.
3. Държавите-членки, които прилагат специалната схема следва да заложат критерии, които да осигурят, че премията се изплаща само на земеделски производители, чиито стада юници са предназначени за увеличаване на стадата с крави. Тези критерии могат да включват по-специално възрастови ограничения и/или изисквания по отношение на породния състав. Държавите-членки следва в срок не по-късно от 1 януари за въпросната година да информират Комисията по отношение на приетите критерии. За каквито и да било последващи изменения следва Комисията да бъде информирана в срок не по-късно от 1 януари за въпросната година.
4. Когато заявлението за пропорционално намаление, посочено във втората алинея от член 129, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, дава като резултат брой животни допустими за подпомагане, който е по-малък от цяло число, по отношение на частта от цялото число, която се получава следва да се отпуска съответстващата част от сумата на единица от премията и, където това е приложимо, от сумата на допълнителната национална премия, посочена в член 104, и от сумата на плащането за екстензификация, посочено в член 118. За тази цел, следва да бъде взета предвид само първата цифра след десетичната запетая.
5. В държавите-членки, които прилагат специалната схема, изискването, заложено в член 125, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, по отношение на минималния брой отглеждани животни следва да бъде спазено изцяло или само с бройките крави с бозаещи телета (в случай, че земеделския производител е подал заявление за получаване на премия за крави с бозаещи телета) или с бройките юници, в случай че земеделския производител е подал заявление за получаване на премия за юници.
6. Разпоредбите на членове от 105 до 113 няма да се прилагат в рамките на тази специална схема.
Член 115
Закръгляване на броя на животните
Ако изчислението на максималния брой юници като процентно съотношение, заложен във втората алинея от член 125, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, даде резултат, който не е цяло число, то тогава този резултат следва да се закръгли в посока надолу до най-близкото цяло число (в случай, че първата цифра след десетичната запетая е по-малка от 5) и да се закръгли в посока нагоре до най-близкото цяло число, в случай че първата цифра след десетичната запетая е по-голяма от 5.
РАЗДЕЛ 4
Разпоредби, които са общи за специалната премия и за премията за крави с бозаещи телета
Подраздел 1
Общи разпоредби
Член 116
Заявления за специалната премия и за премията за крави с бозаещи телета
1. По административни причини държавите-членки могат да предвидят, че заявленията за директни плащания, посочени в член 22 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, по отношение на специалната премия и на премията за крави с бозаещи телета, следва да се подават за поне минимален брой животни, при условие че този брой не надвишава три.
2. Без да се засягат разпоредбите на член 102, параграф 2 и на член 118в, параграф 2, държавите-членки могат да определят периодите и датите за подаване на заявленията за премии и броя на заявленията, които земеделските производители могат да подадат за една схема за премии и за една календарна година.
Член 117
Плътност на отглеждане
1. За всеки земеделски производител, който по отношение на една и съща календарна година подаде заявлението за директни плащания, посочено в член 22 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 по отношение на специалната премия или по отношение на премията за крави с бозаещи телета, то тогава компетентните органи следва да определят броя на ЖЕ (животинските единици), който отговаря на броя на животните, за които може да бъде отпусната специалната премия или премията за крави с бозаещи телета, като се взема предвид площта в стопанството, която се използва за производството на фуражи.
2. Когато се определя плътността на отглеждане, посочена в член 131 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, следва да се прилага следната процедура:
а)
следва да бъдат взети предвид индивидуалното референтно количество мляко, което е на разположение в стопанството на земеделския производител към 31 март, предхождащ началото на дванадесетмесечния период на приложение на схемата на допълнителната такса, започващ по време на въпросната календарна година;
б)
броя на млечните крави, които са необходими за производството на това референтно количество, следва да се изчислява в съответствие с член 103 от настоящия регламент.
3. При определяне на броя на животните, които са допустими за подпомагане с премии:
а)
броят хектари, определени в съответствие с правилата, заложени в интегрираната система, следва да се умножи по плътността на отглеждане, посочена в член 131 от Регламент (ЕО) № 1782/2003;
б)
броят на животинските единици, съответстващ на броя на млечните крави, които са необходими за производството на референтно количество мляко, което е на разположение в стопанството на земеделския производител, следва да се извади от така полученото число;
в)
броят на животинските единици, съответстващ на броя на овцете и/или козите, за които е било подадено заявление за премии, следва да се извади от така полученото число.
Така получената крайна цифра следва да съответства на максималния брой животински единици, за които може да се отпусне специалната премия и премията за крави с бозаещи телета.
4. Държавите-членки следва да информират всеки заинтересован земеделски производител за плътността на отглеждане, която му е била определена, и за произтичащия от това брой животински единици, за които могат да бъдат отпуснати премии.
Подраздел 2
Схема за плащане за екстензификация
(член 132 от Регламент (ЕО) № 1782/2003)
Член 118
Участие в схемата за плащане за екстензификация
1. За да се считат за допустими за подпомагане с плащането за екстензификация, земеделските производители следва да посочат в заявленията си за директни помощи, посочени в член 22 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, че те желаят да участват в схемата на екстензификационното плащане.
2. Животните, за които се счита, че са получили специалната премия, по смисъла на член 88, няма да се считат за допустими за подпомагане с плащането за екстензификация.
Член 118а
Определяне на плътността на отглеждане посредством преброяване
1. С цел да се провери, че общият брой на животните, изчислен в съответствие с член 132, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, отговаря на изискванията за плътност на отглеждане, заложени в член 132, параграф 2 от същия този регламент, държавите-членки следва за всяка година да определят пет дати за преброяване на животните и следва да информират Комисията за това.
Освен в случаите, когато държавите-членки вземат решение датите за преброяването да бъдат които и да било дати в една година, датите за преброяването следва да бъдат разпределени по случаен принцип, по такъв начин, че да бъдат представителни за цялата година, като тези дати се променят всяка година, и всяка дата на преброяване следва да бъде предварително определена, за да бъде информиран земеделският производител за това не по-рано от две седмици след като датата е била определена.
2. На датите за преброяването животните следва да се преброяват в съответствие с един от следните методи, по избор от страна на държавата-членка:
а)
държавите-членки могат да помолят всеки земеделски производител да декларира, на базата на своя регистър на стопанството, и преди датата, която следва да бъде определена от страна на държавата-членка, броя на животинските единици или броя на животните във всяка една от двете категории животни от рода на едрия рогат добитък, посочени в таблицата за превръщане, заложена в член 131, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 1782/2003;
б)
държавите-членки могат да използват компютризираните бази данни, посочени в член 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 1760/2000, за да определят броя на животинските единици, при условие че тези бази данни предлагат, задоволително за въпросната държава-членка, достатъчни гаранции по отношение на точността на данните, които те съдържат, за целите на схемата за плащането за екстензификация.
3. Броят на животинските единици, който се използва, за да се определи дали земеделски производител спазва изискванията за плътност на отглеждане, посочени в член 132, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, следва да бъде средната аритметична величина от цифрите на преброените животински единици на датите за преброяване, плюс броя на животинските единици, съответстващ на броя на овцете и козите, за които са били подадени заявления за премии за същата календарна година.
Въпреки това, когато държавите-членки вземат решение, че датите за преброяването могат да бъдат които и да било дати в годината, то тогава те могат да предвидят, че цифрите, посочени в параграф 2, букви а) и б), следва да се изчисляват в съответствие с времето (pro rata temporis) за периода, в който животните са били в наличност в стопанството.
4. Държавите-членки следва да предприемат всички необходими мерки, за да приложат член 29 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 в случаите, в които земеделски производител, който чрез ненормално ниски проценти на отглеждане по време на част от годината, изкуствено създава условията, изисквани в член 132 от същия този регламент.
Член 118б
Опростено определяне на плътността на отглеждане
1. Като изключение от разпоредбите на член 118а държавите-членки могат да дадат на земеделските производители възможността да изберат една опростена схема за изчисление на плътността на отглеждане.
В този случай земеделският производител следва за включи в своето заявление за подпомагане:
а)
декларация, че всеки ден е спазвал изискването за максимална плътност на отглеждане, заложена в член 132 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, до датата на подаване на заявлението за подпомагане;
б)
декларация всеки ден да се съобразява с плътността на отглеждане от датата на подаване на заявлението за подпомагане и следващия 31 декември.
Когато въпросната държава-членка е взела решение да прилага втората алинея от член 132, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, земеделският производител следва да посочи в своето заявление коя от двете максимални плътности на отглеждане спазва той. Земеделският производител може да променя този избор преди обявяването на проверката на място на броя на животните в стопанството му.
Земеделският производител може да информира компетентните органи по отношение на прекратяването на задължението, посочено в буква б) от втората алинея, преди обявяването на проверката на място на броя на животните в стопанството му. В този случай той няма да бъде допустим за подпомагане с плащането за екстензификация.
Декларациите, предвидени във втората алинея, следва да бъдат обект на разпоредбите по отношение на контрола и наказанията, предвидени по силата на интегрираната система.
2. Когато държавите-членки вземат решение да прилагат, или да спрат да прилагат, възможността, заложена във втората алинея от член 132, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, то тогава те следва да информират Комисията за решението си в срок не по-късно от 1 януари за въпросната календарна година.
Член 118в
Земеделски производители в планински райони
1. Държавите-членки, които пожелаят да се възползват от възможността, предвидена в член 132, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, следва да информират Комисията за това си решение и, в същото време, да информират Комисията по отношение на съответните данни, които позволяват да се установи дали са спазени условията, заложени в настоящия член.
За целите на прилагането на член 132, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, „земеделски производител в планински район“ означава едно от следните неща:
а)
земеделски производител, чието стопанство се намира в планински район;
б)
земеделски производител, на когото не по-малко от 50 % от площите за производство на фураж се намират в планински район.
Комисията следва да вземе решение кои държави-членки отговарят на условията, заложени в член 132, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Решенията, които са в сила към момента на влизане в сила на настоящия регламент, следва да продължат да се прилагат.
2. Без да се засягат разпоредбите на член 118, параграф 1, земеделските производители които желаят да се считат за допустими за подпомагане с плащането за екстензификация по силата на параграф 1 от настоящия член, следва да посочат в заявленията си за подпомагане, че те кандидатстват и за плащането за екстензификация. Земеделските производители следва да поддържат, за поне шест поредни месеца, като се започне от датата, на която е било подадено заявлението, посочено в член 118а, определен брой млечни крави поне равен на броя млечни крави, за които е било подадено заявлението за плащането за екстензификация. Този шестмесечен период на задържане следва да започва от деня, следващ този, на който е било подадено заявлението.
Заявленията следва да се подават в рамките на един общ период от шест месеца по време на календарната година, който следва да бъде определен от държавата-членка.
Държавите-членки могат да предвидят различни периоди за подаване на заявленията в рамките на този общ период.
Член 118г
Максимален брой млечни крави, допустими за подпомагане
Броят на млечните крави, за които на земеделския производител може да се отпуска плащането за екстензификация, не може да надхвърля нито една от следните две цифри:
а)
броят на млечните крави, които са необходими за да се произведе индивидуалното референтно количество мляко, с което разполага земеделският производител към 31 март преди началото на дванадесетмесечния период на прилагане на схемата на допълнителната такса, започващ през въпросната календарна година; броят на кравите следва да бъде изчислен, като се използва средният добив на мляко, дефиниран в приложение XVI;
б)
общия брой на кравите в стопанството, определен в съответствие с член 118а, като от него се извади броят на кравите с бозаещи телета, съответстващ на индивидуалния таван.
Член 119
Общи разпоредби
1. Държавите-членки следва в срок не по-късно от 1 януари на въпросната година да уведомяват Комисията за каквито и да било изменения на към дефиницията за „земя за пасище“, която се използва за целите на член 132, параграф 3, буква в) от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
2. За целите на изчисляването на плътността на отглеждане, която следва от настоящия подраздел, следва да се вземат предвид само първите две цифри след десетичната запетая.
3. В случай, че компетентните ветеринарни органи вземат решение, че нито едно животно не може да напуска производствената единица, освен когато това става с цел клане, броят на животинските единици, отчетени в стопанството следва да бъде умножен по коефициент 0.8 за целите на прилагането на настоящия подраздел.
Тази мярка следва да бъде ограничена само до онзи период, плюс двадесет дни, в рамките на който следва да се прилага решението, посочено в първата алинея, при условие че земеделският производител е информирал компетентните органи в писмена форма и в рамките на десет работни дни по отношение на решението, наличието на въпросните животни и е предприел всички необходими мерки да предотврати и/или да ограничи настъпването на епизоотия (епидемия).
РАЗДЕЛ 5
Премия за клане
(член 130 от Регламент (ЕО)№ 1782/2003)
Член 120
Държавите-членки могат да предвидят, че с цел да се счита за допустим за подпомагане с премията за клане за определена година, всеки от земеделските производители следва, преди да подаде или когато подава първото си заявление за календарната година, да подаде и заявление за участие в схемата.
Въпреки това, ако един земеделски производител не е направил никакви промени в заявлението си за участие, държавите-членки могат да приемат, че заявлението от предходната година продължава да е в сила.
Член 121
Заявления
1. Заявленията за подпомагане следва да включват всичката информация, която е необходима за изплащането на премията за клане, по-специално датата на раждане на животното, в случай че става дума за животни, които са били родени след 1 януари 1998 г.
Заявленията за подпомагане следва да бъдат предадени в рамките на период, който следва да бъде определен от страна на държавата-членка и който не може да надвишава шест месеца след клането на животното, или когато животното е изнесено, след датата, на която то е напуснало митническата територия на Общността. Този период следва да приключва не по-късно от края на февруари на следващата година, освен в изключителни случаи, в които животните са били изпратени за клане или са били изнесени, и за които въпросната държава-членка следва да вземе решение. Без да се засяга това ограничение във времето, държавите-членки могат да залагат периоди и дати за подаване на заявленията за подпомагане и да определят броя на заявленията, които всеки земеделски производител има право да подаде в рамките на една календарна година.
Държавите-членки могат да разрешат заявленията да бъдат подавани чрез посредник (лице, което не е самият земеделски производител). В такива случаи заявлението следва да съдържа името и адреса на земеделския производител, който желае да се счита за допустим за подпомагане с премията за клане.
В допълнение към изискванията, които са въведени като част от интегрираната система, всяко едно от заявленията следва да съдържа:
а)
в случаите, в които безвъзмездната помощ се отпуска при клането, сертификат от кланицата или какъвто и да било документ, произведен или издаден от кланицата, който да съдържа поне същата информация, и който да посочва:
i)
името и адреса на кланицата (или еквивалентен на тази информация код),
ii)
датата на клането, идентификационния номер и кланичния номер на животното,
iii)
когато става дума за телета, кланичното тегло, освен в случаите в които се прилага член 122, параграф 4);
б)
в случаите, в които животното се изнася за трета страна:
i)
името и адреса на износителя (или еквивалентен на тази информация код),
ii)
идентификационния номер на животното,
iii)
декларация за износа, която посочва възрастта на животното, за животните родени след 1 януари 1998 г., а когато става дума за телета, и освен в случаите в които се прилага член 122, параграф 4, живото тегло, което не може да надвишава 300 килограма,
iv)
доказателство, че животното действително е напуснало митническата територия на страната, което се показва по същия начин като при кандидатстването за експортна субсидия.
Държавите-членки могат да предвидят, че информацията, посочена в букви а) и б) от четвърта алинея, следва да се изпраща посредством институция или органи, одобрени от страна на държавата-членка, които са в състояние да използват информационни технологии.
Държавите-членки следва да провеждат редовни, необявени проверки по отношение на точността на сертификатите или документите, които се издават, и когато това е подходящо, по отношение на информацията посочена в четвърта алинея.
2. Чрез дерогация от параграф 1, държавите-членки могат да предвидят, че информацията по отношение на клането на животните, която се въвежда в компютризирани бази данни, посочени в член 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 1760/2000, и която се изпраща от страна на кланиците към компетентните органи, следва да се счита за заявления за получаване на премията за клане от страна на земеделските производители, при условие че тези бази данни предоставят достатъчни доказателства, задоволително за държавите-членки, по отношение на данните които те съдържат, за целите на схемата за премиите за клане и, където това е приложимо, по отношение на плащането при клане на специалната премия и/или на допълнителните плащания, ако те се прилагат, и/или на премията за клане извън сезона.
Въпреки това държавите-членки могат да предвидят, че заявленията следва все пак да се подават. В такъв случай те могат да определят вида на информацията, която следва да придружава заявлението.
Държавите-членки, които вземат решение да прилагат разпоредбите на настоящия параграф, следва да информират Комисията по отношение на каквито и да било промени вследствие това свое решение преди то да започне да се прилага.
Държавите-членки следва да осигурят, че данните, които са предоставени на разплащателната агенция включват всичката информация, която е необходима за изплащането на премията за клане, и по-специално:
а)
видовете и количествата животни, както е посочено в член 130, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, и които са били заклани по време на въпросната година;
б)
информация по отношение на съответствието с възрастовите ограничения и кланичното тегло на животните, посочени в същия този член, и с периода на задържане, посочен в член 123 от настоящия регламент;
в)
когато това е приложимо, информацията, която е необходима за изплащането на специалната премия при клането и/или на допълнителните плащания, ако те се прилагат, и/или на премията за клане извън сезона.
3. За животните, които са били обект на търговия в рамките на общността след периода на задържане, посочен в член 123, дори в случаите когато държавата-членка, в която е било извършено клането, е взела решение да прилага изключението заложено в параграф 2 от настоящия член, кланицата пак трябва да издава документа, посочен в буква а) от четвърта алинея от параграф 1 от настоящия член.
Въпреки това, когато техните системи за обмен на данни са съвместими, две държави-членки могат да се споразумеят да прилагат системата, описана в параграф 2.
Държавите-членки следва да се подпомагат взаимно с цел да се подпомагат взаимно по отношение на автентичността на подадените документи и/или по отношение на точността на обменените данни. За тази цел държавата-членка, в която се извършва плащането, следва редовно да изпраща в държавата-членка, където се извършва клането, обобщение на данните, групирани по кланици, по отношение на сертификатите за клане (или еквивалентна информация на мястото на тези сертификати), които са били получени от страна на втората държава-членка.
Член 122
Тегло и представяне на кланичните трупове
1. За целите на член 130, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, кланичните трупове на телета следва да бъдат представени след като са били одрани, изкормени и обезкървени, били са премахнати главата и копитата им, но заедно с черния дроб, бъбреците и околобъбречната лой.
2. Теглото, което следва да бъде взето предвид, следва да бъде теглото след охлаждане, или теглото на все още топлия кланичния труп, установено колкото е възможно по-скоро след клането, и намалено с два процента.
3. Когато кланичните трупове са представени без черния дроб, бъбреците и/или околобъбречната лой, то тогава тяхното тегло следва да бъде увеличено със следното:
а)
3,5 килограма за черния дроб;
б)
0,5 килограма за бъбреците;
в)
3,5 килограма за околобъбречната лой.
4. Държавите-членки могат да предвидят, че когато телето е на възраст по-малко от шест месеца по време на клането или на износа, то тогава се счита, че изискването за тегло, посочено в член 130, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, е било спазено.
Когато кланичното тегло не може да бъде установено в кланицата, то тогава се счита, че изискването за тегло, посочено в член 130, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, е било спазено, при условие че живото тегло на животното на надвишава 300 килограма.
Член 123
Бенефициер на премията
1. Премията за клане следва да се отпуска на земеделски производител, който е отглеждал животното за минимален срок на задържане не по-кратък от два месеца, който период да свършва по-малко от един месец преди клането или който да свършва по-малко от два месеца преди износа.
2. Когато става дума за телета, които са били заклани преди да са достигнали възраст от три месеца, периодът на задържане следва да бъде един месец.
Член 124
Национални тавани
1. Националните тавани, посочени в член 130, параграф 1 и в член 130, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, са заложени в приложение XVII към настоящия регламент.
2. Когато прилагането на пропорционалното намаление, предвидено в член 130, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, даде като резултат брой допустими за подпомагане животни, който е по-малък от цяло число, по отношение на частта от цялото, която се получава, следва да се отпуска съответстващата част от сумата на единица за една премия за клане. За тази цел следва да се взема предвид само първата цифра след десетичната запетая.
РАЗДЕЛ 6
Допълнителни плащания
(член от 133 до член 136 от Регламент (ЕО)№ 1782/2003)
Член 125
Национални разпоредби
Подробната информация по отношение на националните разпоредби, посочени в член 137 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, следва да включва следното:
1.
по отношение на плащанията на глава добитък, където това е приложимо:
а)
индикативните (неокончателните) суми на глава добитък, за всяка категория животни, и условията за отпускане на помощта;
б)
индикативна прогноза по отношение на общите разходи за всяка една категория животни, като се посочва дали тези плащания ще бъдат направени под формата на добавки към премията за клане, и по отношение на въпросния брой животни;
в)
изискванията за плътност на отглеждане, освен в случаите в които става дума за плащания под формата на добавки към премията за клане;
г)
ограничението за брой глави мъжки животни от рода на едрия рогат добитък в едно стопанство, където това е приложимо;
д)
друга информация по отношение на правилата за прилагане.
Категориите животни, посочени в буква а) и в буква б), са бици, бичета, крави с бозаещи телета, млечни крави, юници, които са допустими за подпомагане с премията за крави с бозаещи телета, и други юници, или която и да било подгрупа животни, определена от страна на някоя държава-членка и включена в тези категории;
2.
по отношение на плащанията на базата на площи, където това е приложимо:
а)
изчисление на регионалните базови площи;
б)
индикативни суми за един хектар;
в)
индикативна прогноза по отношение на общите разходи и по отношение на броя на въпросните (допустими за подпомагане) хектари;
г)
друга информация по отношение на правилата за прилагане.
РАЗДЕЛ 7
Общи разпоредби
Член 126
Плащане на аванси
1. В съответствие с член 28, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, на базата на административните проверки и на проверките на място, компетентните органи следва да изплащат на земеделския производител, съгласно броя на животните, за които се счита че са допустими за подпомагане, аванс в размер на 60 % от размера на специалната премия, премията за крави с бозаещи телета и на премията за клане.
Когато става въпрос за специалната премия, специалната схема за юниците, посочена в член 114 и премията за клане, процентът на авансовото плащане може да бъде намален от страна на държавата-членка, но не може да бъде по-малък от 40 %.
В допълнение на базата на административните проверки и на проверките на място, държавите-членки могат да вземат решение да изплатят на земеделския производител аванс в размер на до 60 % от размера на допълнителните плащания, посочени в член 133 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Авансовите плащания не могат да се изплащат преди 16 октомври на календарната година, по отношение на която е подадено заявлението за премията или по отношение на която е било отпуснато допълнителното плащане.
2. Окончателното плащане на премията или на допълнителното плащане следва да бъде сума, която да се равнява на разликата между авансовото плащане и сумата на премията или на допълнителното плащане, които земеделският производител има право да получи.
Член 127
Година на разпределяне
1. Датата на подаване на заявлението следва да се счита за оперативното събитие за целите на определянето на годината, за която ще бъдат отпускани премиите за животни, които се покриват от схемите на специалната премия, премията за крави с бозаещи телета, премията за клане извън сезона и плащането за екстензификация, както и за определяне на броя на животинските единици, които следва да се използват при изчисляването на плътността на отглеждане.
Въпреки това, ако специалната премия се отпуска в съответствие с член 93, сумата на премията, която ще се прилага следва да бъде онази, която е в сила на 31 декември на годината, по време на която са били извършени клането или износът, в следните случаи:
а)
когато животното е било заклано или изнесено не по-късно от 31 декември;
б)
когато заявлението за получаване на премията за това животно е било подадено след тази дата.
2. По отношение на премията за клане, за целите на прилагането на размера на помощта и на изчисляването на пропорционалното намаление, в съответствие с член 124, годината на разпределение следва да бъде годината, по време на която са били извършени клането или износът.
Член 128
Преизчисляване в национална валута
Превръщането в национална валута на сумите на премиите, на плащането за екстензификация и на допълнителните плащания следва да се извършва в съответствие със средната аритметична стойност, изчислена pro rata temporis, на обменните курсове, приложими през месец декември, преди годината на разпределение, определена в съответствие с член 127. Средните обменни курсове следва да се фиксират от Комисията по време на следващия месец.
Член 129
Глоби за незаконно използване или притежаване на определени вещества или продукти
В случай на повтарящи се нарушения чрез незаконното използване или притежаване вещества или продукти, които не са разрешени от страна на съответните разпоредби на Общността във ветеринарната област, държавите-членки следва да определят, с оглед на сериозността на нарушенията, срока на изключване от схемите за подпомагане, вследствие на втора алинея от член 140, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Член 130
Определяне на индивидуалното референтно количество мляко
До края на единайсетия период, заложен в член 1 от Регламент (ЕО) № 1788/2003, и като изключение от разпоредбите на член 102, параграф 1, буква а), член 117, параграф 2, буква а) и член 118г, буква а) от настоящия регламент, всяка една държава-членка може да вземе решение, че когато става дума за млекопроизводители, които отпуснат или поемат целите или част от индивидуалните референтни количества, от 31 март или съответно от 1 април, в съответствие с член 5, буква ж) и член 5, буква к) от Регламент (ЕО) № 1788/2003 или по силата на националните разпоредби, приети за прилагането на член 16, член 17 и член 18 от същия този регламент, следните данни следва да се определят към април:
а)
максималното индивидуално референтно количество мляко, което е на разположение на земеделския производител и с което той е допустим за подпомагане с премията за крави с бозаещи телета, както и максималния брой на кравите с бозаещи телета;
б)
безвъзмездните помощи на глава добитък, които ще се отпускат за млечните крави;
в)
броят на млечните крави, с оглед на отпускането на плащането за екстензификация за млечни крави, които се отглеждат в стопанство, което се намира в планински район;
г)
плътността на отглеждане.
Член 130а
Определяне на периодите на задържане
Последната дата на периодите на задържане, посочени в член 90, член 94, параграф 1, член 101, член 118в, параграф 2 и член 123 следва да бъде датата, независимо дали това е работен ден или не, предхождаща датата, която е със същото число като датата, на която е започнал периодът на задържане.
Член 131
Подаване на информация
1. В случай на прилагане на член 68, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, държавите-членки следва да информират Комисията:
а)
всяка година, в срок не по-късно от 15 септември, информация по отношение на първите шест месеца на текущата година, и в срок не по-късно от 1 март, по отношение на информацията за вторите шест месеца на предходната година, по отношение на броя на телетата, по отношение на които са били подадени заявления за премията за клане, и като се посочва дали животните са били заклани или изнесени;
б)
в срок не по-късно от 31 юли за всяка година, информация за предходната календарна година:
i)
по отношение на броя на телетата, за които действително е била отпусната премията за клане, като се посочва дали премията е била отпусната при клането или при износа, както и броя на засегнатите земеделски производители;
ii)
по отношение на броя на телетата, за които предходната календарна година не е била отпусната премия за клане, поради прилагането на националните тавани.
2. В случай на прилагане на член 68, параграф 2, буква а), i) и на член 68, параграф 2, буква а), ii) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, държавите-членки следва да информират Комисията:
а)
всяка година, в срок не по-късно от 15 септември, информация по отношение на първите шест месеца на текущата година, и в срок не по-късно от 1 март, по отношение на информацията за вторите шест месеца на предходната година:
i)
по отношение на броя на кравите, по отношение на които са били подадени заявления за премията за крави с бозаещи телета, като се направи разбивка в съответствие със схемите, посочени в член 125, параграф 2, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 1782/2003;
ii)
по отношение на броя на животните от рода на едрия рогат добитък, различни от телета, по отношение на които са били подадени заявления за премията за клане, и като се посочва дали животните са били заклани или изнесени;
б)
в срок не по-късно от 31 юли за всяка година, информация за предходната календарна година:
i)
по отношение на броя на кравите с бозаещи телета и на броя на юниците, за които действително е била отпусната премията за крави с бозаещи телета, като се направи разбивка в съответствие със схемите, посочени в член 125, параграф 2, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, както и по отношение на броя на засегнатите земеделски производители за всяка схема;
ii)
където това е приложимо, по отношение на броя на животните, по отношение на които премията не е била отпусната за предходната година, поради приложението на специфичния национален таван за юници;
iii)
където това е приложимо, по отношение на отпускането на каквито и да било национални премии, в допълнение към премията за крави с бозаещи телета, като се посочват:
-
условията за отпускане на премията,
-
сумата, която е била отпусната за едно животно;
iv)
по отношение на броя на животните от рода на едрия рогат добитък, различни от телета, за които премията за клане действително е била отпусната, и като се посочва дали помощта е била отпусната при клане или при износ, както и броя на засегнатите земеделски производители;
v)
по отношение на животните от рода на едрия рогат добитък, различни от телета, по отношение на които за предходната календарна година не са били отпуснати премии за клане, поради прилагането на националните тавани.
3. В случай на прилагане на член 68, параграф 2, буква б), i) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, държавите-членки следва да информират Комисията:
а)
всяка година, в срок не по-късно от 15 септември, информация по отношение на първите шест месеца на текущата година, и в срок не по-късно от 1 март, по отношение на информацията за вторите шест месеца на предходната година, по отношение на броя на животните от рода на едрия рогат добитък, различни от телета, по отношение на които са били подадени заявления за премията за клане, и като се посочва дали животните са били заклани или изнесени;
б)
в срок не по-късно от 31 юли за всяка година, информация за предходната календарна година:
i)
по отношение на броя на животните от рода на едрия рогат добитък, различни от телета, за които премията за клане действително е била отпусната, и като се посочва дали помощта е била отпусната при клане или при износ, както и броя на засегнатите земеделски производители;
ii)
по отношение на животните от рода на едрия рогат добитък, различни от телета, по отношение на които за предходната календарна година не са били отпуснати премии за клане поради прилагането на националните тавани.
4. В случай на прилагане на член 68, параграф 2, буква б), ii) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, държавите-членки следва да информират Комисията:
а)
всяка година, в срок не по-късно от 15 септември, информация по отношение на първите шест месеца на текущата година, и в срок не по-късно от 1 март, по отношение на информацията за вторите шест месеца на предходната година, по отношение на броя на мъжките животни от рода на едрия рогат добитък, по отношение на които са били подадени заявления за специалната премия, като броя на животните се разбива по възрастова група и по вид животно (бик или биче);
б)
в срок не по-късно от 31 юли за всяка година, информация за предходната календарна година:
i)
по отношение на броя на мъжките животни от рода на едрия рогат добитък, за които специалната премия действително е била отпусната, и като броят на животните се разбива по възрастова група и по вид животно (бик или биче), както и броя на засегнатите земеделски производители;
ii)
по отношение на броя на животните, с разбивка по възрастова група, по отношение на които за предходната календарна година специалната премия не е била отпусната, поради прилагането на регионалния таван.
5. Държавите-членки следва в срок не по-късно от 31 юли за всяка година да информират Комисията по отношение на предходната календарна година относно действително изплатените премии, в съответствие с направения избор по отношение на частичното прилагане на схемата на единното плащане, след прилагането на намалението, посочено във втория параграф от член 139 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
6. В случай на прилагане на член 71 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, държавите-членки следва да информират Комисията:
а)
където това е приложимо, всяка година, в срок не по-късно от 15 септември, информация по отношение на първите шест месеца на текущата година, и в срок не по-късно от 1 март, по отношение на информацията за вторите шест месеца на предходната година, по отношение на броя на животните, по отношение на които са били действително отпуснати премиите за клане извън сезона, като се направи разбивка на този брой в съответствие с това дали те са се възползвали от първия или от втория транш на специалната премия, както и по отношение на броя на земеделските производители, който съответства на всяка една от двете възрастови групи;
б)
в срок не по-късно от 31 юли за всяка година, информация за предходната календарна година:
i)
по отношение на броя на мъжките животни от рода на едрия рогат добитък, с разбивка в съответствие с ограниченията (лимитите), заложени в член 132, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, по отношение на които действително са били отпуснати плащанията за екстензификация, както и броя на засегнатите земеделски производители, посочени поотделно, в съответствие с тези ограничения;
ii)
по отношение на броя на кравите и на юниците, с разбивка в съответствие с ограниченията, заложени в член 132, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, по отношение на които действително са били отпуснати плащанията за екстензификация, както и броя на засегнатите земеделски производители, посочени поотделно, в съответствие с тези ограничения;
iii)
по отношение на броя на кравите, по отношение на които действително са били отпуснати плащанията за екстензификация;
iv)
по отношение на броя на животните, по отношение на които действително е била отпусната премията, която не е в зависимост от плътността на отглеждане, както и броя на засегнатите земеделски производители.
7. Държавите-членки следва да подадат информация по отношение на подробностите в настоящия член, като използват таблиците, заложени в приложение XVIII и в приложение ХIX.
РАЗДЕЛ 8
Преходни и заключителни разпоредби
Член 132
Преходни разпоредби
Следва да се прилага изискването за идентификация и регистрация на животните, заложено в член 138 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, за животни, които са били родени преди 1 януари 1998 г., в съответствие с процедурата заложена в Директива 92/102/ЕИО на Съвета (37), освен когато става въпрос за животни, които са обект на търговия в рамките на Общността.
Член 133
Разпоредби, приложими по време на преходния период, посочен в член 71 от Регламент (ЕО) № 1782/2003
Без да се засягат разпоредбите на другите членове в настоящата глава, член 96, член 97, член 98, член от 117 до член 119, и член 125 следва да се прилагат по отношение на календарната 2005 г. и календарната 2006 г., доколкото държавите-членки вземат решение да се възползват от възможността, предвидена в член 71 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
ГЛАВА 14
СХЕМА НА ЕДИННОТО ПЛАЩАНЕ НА ПЛОЩ
(член 143б от Регламент (ЕО) № 1782/2003)
Член 134
Минимален размер на допустимите площи за едно стопанство
Минималният размер на допустимите за подпомагане площи в едно стопанство, за които могат да се поискат плащания, и които са над 0,3 хектара, както е посочено в член 143б, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, е посочен в приложение ХХ.
Член 135
Селскостопански площи
Селскостопанските площи, по силата на схемата на единното плащане на площ, както е предвидено в член 143б, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, са посочени в приложение ХХI.
Член 136
Прилагане на Регламент (ЕО) № 796/2004
Без да се засягат разпоредбите на член 143б, параграф 6, трета алинея от Регламент (ЕО) № 1782/2003, Регламент (ЕО) № 796/2004 следва да се прилага по отношение на схемата на единното плащане на площ, с изключение на член 6 параграф 3, член 7, член 8, параграф, буква б) и член 8, параграф 2, буква в), член 12, параграф 1, буква в) и член 12, параграф 2, член 13, параграфи 2 до 8, член 14, параграф 2 и член 14, параграф 3, член 16, член 17, член 21, параграф 3, член 24, параграф 1, букви б), г) и д), член 26, параграф 1, букви а), б) и в), и член 26, параграф 2, букви б), в) и г), член 27, параграф 2, букви ж), з), и) и й), член 28, параграф 1, буква г), член 30, параграф 3, член 31, член 34 до член 40, член 49, параграф 2 и член 49, параграф 3, член 50, параграфи 2, 4, 5 и 6, член 51 до член 64, член 69 и член 71, параграф 1 от него.
Член 137
Заявление за единното плащане на площ
1. Заявлението за единното плащане на площ следва да се третира като единно заявление, по смисъла на член 2, параграф 11 от Регламент (ЕО) № 796/2004, за целите на прилагането на същия този регламент.
2. Заявлението за единното плащане на площ следва да посочва площите, които са допустими за подпомагане, в съответствие с условията, посочени в член 143б, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Член 138
Намаления и изключения по отношение на условията за допустимост
1. Освен в случаите на форсмажорни обстоятелства или изключителни обстоятелства, както са дефинирани в член 72 от Регламент (ЕО) № 796/2004, когато в резултат от административните проверки или на проверка на място се установи, че разликата между декларираните площи, и тези, които са били установени на място, по смисъла на точка 22 от член 2 от Регламент (ЕО) № 796/2004, е повече от 3 %, но не повече от 30 % от действително установената площ, сумата която следва да бъде изплатена по силата на схемата на единното плащане на площ по отношение на въпросната година, следва да бъде намалена с двойния размер на установената разлика.
Ако се установи, че разликата е повече от 30 % от действително установената площ, за въпросната година няма да се отпуска никакво плащане.
Ако разликата е повече от 50 %, земеделският производител следва отново да бъде изключен от възможността да получава помощта, до определен размер, който съответства на разликата между декларираните площи и действително установените площи. Тази сума следва да бъде удържана от плащанията, които земеделският производител има право да получава по силата на заявленията, които подава, за период от три календарни години, след календарната година, в която е било открито несъответствието.
2. Когато разликите между декларираните площи и действително установените площи са в резултат на непозволени действия, които са били извършени умишлено, то тогава помощта, за получаването на която земеделският производител би имал право, няма да му бъде отпускана за въпросната календарна година.
Нещо повече, ако разликата е повече от 20 %, земеделският производител следва отново да бъде изключен от възможността да получава помощта, до определен размер, който съответства на разликата между декларираните площи и действително установените площи. Тази сума следва да бъде удържана от плащанията, които земеделският производител има право да получава по силата на заявленията, които подава, за период от три календарни години, след календарната година, в която е било открито несъответствието.
3. За целите на установяването на действително установената площ, по смисъла на точка 22 от член 2 от Регламент (ЕО) № 796/2004, следва да се прилагат член 143б, параграф 5 и първа алинея от член 143б, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, както и член 137 от настоящия регламент.
ГЛАВА 15
ДОПЪЛНИТЕЛНИ НАЦИОНАЛНИ ДИРЕКТНИ ПЛАЩАНИЯ
(член 143в от Регламент (ЕО) № 1782/2003)
Член 139
Коефициент на намаление
Когато в определен сектор допълнителните национални директни плащания биха надвишили максимално разрешените равнища от страна на Комисията, в съответствие с член 143в, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, процентът на допълнителните национални директни плащания в съответния сектор следва да бъде пропорционално намален, като се прилага коефициент на намаление.
Член 140
Проверки и санкции
1. Регламент (ЕО) № 796/2004 следва да се прилага по отношение на допълнителните национални директни плащания, които се съфинансират в съответствие с член 33з от Регламент (ЕО) № 1257/1999.
2. В случаите, в които няма съфинансиране, въпросните нови държави-членки следва да прилагат подходящи контролни мерки с цел да се осигури, че са спазени условията за отпускане на допълнителните национални директни плащания, дефинирани по силата на разрешението от страна на Комисията, в съответствие с член 143в, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Член 141
Подаване на информация
Новите държави-членки следва в срок не по-късно от 30 юни на годината след прилагането на мерките да предават доклад с информация по отношение на мерките по прилагането на допълнителните национални директни плащания. Този доклад следва да покрива поне следното:
а)
каквито и да било промени в ситуацията, които дават отражение върху допълнителните национални директни плащания;
б)
за всяко едно от допълнителните национални директни плащания, броя на бенефициерите, хектарите или единиците, за които се изплащат помощи;
в)
доклад по отношение на проверките и санкциите, които се прилагат в съответствие с член 140.
Член 142
Държавни помощи
Допълнителните национални директни плащания, които се изплащат и не са в съответствие с разрешението от страна на Комисията, посочено в член 143в, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, следва да се считат за незаконосъобразни държавни помощи, по смисъла от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (38).
ГЛАВА 16
ИЗПОЛЗВАНЕ НА ЗЕМЯТА, КОЯТО Е БИЛА ОСТАВЕНА ПОД УГАР ЗА ЦЕЛИТЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО НА СУРОВИ МАТЕРИАЛИ
РАЗДЕЛ 1
Обхват и дефиниции
Член 143
Цел
1. Земи, оставени под угар в контекста на схемите за директно подпомагане, предвидени в Регламент (ЕО) № 1782/2003 могат да се използват, в съответствие с член 55, буква б) и първото тире от член 107, параграф 3 от същия този регламент, за производството на сурови материали за производството в рамките на Общността на продукти, които не са основно предназначени за консумация от човека или за храна за животните, при условията, заложени в настоящата глава.
2. Няма да се отпускат никакви плащания по отношение на земи, оставени под угар, на които се отглеждат захарно цвекло, йерусалимски артишок или корени от цикория. Въпреки това всички разпоредби на настоящата глава следва да се прилагат по отношение на тези култури, които се отглеждат върху оставени под угар земи по същия начин, както биха се прилагали, ако такива плащания се отпускаха.
Тези сурови материали могат да се отглеждат върху земи оставени под угар, при условие че:
а)
захарното цвекло не се използва за производството на захар, както е дефинирано в Регламент (ЕО) № 314/2002 на Комисията (39), независимо дали като междинен продукт, копродукт или страничен продукт;
б)
корените от цикория и йерусалимският артишок не се подлагат на процеса, известен като хидролиза, както е дефиниран от Регламент (ЕО) № 314/2002, независимо дали в натуралното си състояние или като междинен продукт, какъвто например е инулинът, или като копродукт, какъвто например е олигофруктозата, или какъвто и да било страничен продукт.
Член 144
Дефиниции
За целите на настоящата глава:
а)
„лице, кандидатстващо за подпомагане“ означава всеки земеделски производител, който обработва оставени под угар земи, в съответствие с член 55, буква б) и първото тире от член 107, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1782/2003;
б)
„изкупвач“ означава всяко лице, което подписва договор, както е посочено в член 147, и което изкупува за своя сметка и на собствен риск суровите материали, които са изброени в член 145, и които са предназначени за целите, предвидени в приложение ХХIII;
в)
„първи преработвател“ означава всеки потребител на сурови селскостопански материали, който осъществява първата им преработка, с оглед получаване на един или повече от продуктите, посочени в приложение ХХIII към настоящия регламент.
РАЗДЕЛ 2
Договор
Член 145
Използване на сурови материали
1. На оставени под угар земи, които са предвидени в член 55, буква б) и първото тире от член 107, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, могат да се отглеждат всякакви сурови селскостопански материали.
Икономическата стойност на продуктите, които се използват за цели, различни от храна, посочени в приложение ХХIII към настоящия регламент, и са получени от сурови материали трябва да бъде по-висока от тази на всички други продукти, предназначени за други цели и получени в резултат на такава преработка, каквато е определено от метода на оценката, посочен в член 163, параграф 3 от настоящия регламент.
2. Суровите материали, посочени в параграф 1, следва да се покриват от договор, в съответствие с член 147 от настоящия регламент, без да се засягат разпоредбите на член 148.
3. Лицата, които кандидатстват за подпомагане, следва да доставят реколтираните сурови материали на изкупвач или на първи преработвател, който да им ги изкупи и ще подсигури, че еквивалентно на това количество от такива сурови материали се използва в рамките на Общността за производството на един или повече от крайните продукти, които се използват за цели, различни от храна, посочени в приложение ХХIII.
Когато първият преработвател използва суровите материали, които действително са били реколтирани, за производството на междинен продукт или на страничен продукт, то тогава той може да използва еквивалентно количество от тези междинни продукти или странични продукти, за да произведе един или повече от крайните продукти, както са посочени в първата алинея.
В случая, посочен във втората алинея, или когато изкупвачът продаде еквивалентно количество от реколтирания суров материал, то тогава първият преработвател следва да уведоми компетентните органи, при които е внесена гаранцията. Когато такова еквивалентно количество е използвано в държава-членка, различна от тази, в която е бил реколтиран суровият материал, то тогава компетентните органи във въпросните държави-членки следва да се уведомят едни други относно подробностите за всички такива транзакции.
4. В съответствие с националните разпоредби относно договорните взаимоотношения, първият преработвател може да делегира на трета страна събирането и изкупуването на сурови материали от земеделски производител, който кандидатства за получаване на помощта. Преработвателят остава единствено отговорен по отношение на задълженията, заложени в настоящата глава.
Член 146
Изключения
1. Без да се засягат разпоредбите на член 145, параграфи 2 и 3, държавите-членки могат да позволят на кандидатстващите лица да:
а)
използват всички зърнени култури или маслодайни семена, които се покриват от кодове по КН 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 и 1206 00 99, които са били реколтирани:
i)
като гориво за затоплянето на земеделското стопанство;
ii)
за производството в рамките на стопанството на енергия или биогорива;
б)
преработват в биогаз, покрит от код по КН 2711 29 00, в рамките на своето стопанство, на реколтираните сурови материали.
2. В случаите, посочени в параграф 1, кандидатстващите лица следва да:
а)
предприемат, посредством декларация на мястото на договора, посочен в член 147, да използва или да преработва директно суровите материали, покрити от декларацията; член 147 до член 164 следва да се прилагат mutatis mutandis;
б)
направят така, че всички реколтирани сурови материали да бъдат претеглени от институция или предприятие, посочени от държавата-членка, и да поддържат отделни сметки за използваните сурови материали и за продуктите и страничните продукти, които се получават от тази преработка; въпреки това, когато става дума за зърнени култури и маслодайни семена, както и на слама, и когато едно цяло растение се използва, претеглянето може да бъде заместено от измерване на обема на суровия материал.
3. Държавите-членки, които прилагат параграф 1, следва да въведат адекватни контролни мерки, за да подсигурят, че суровият материал се използва директно в стопанството или се преработва в биогаз, който попада под код по КН 2711 29 00.
4. Зърнените култури и маслодайните семена, които се използват в съответствие с параграф 1, буква а), следва да бъдат денатурирани в съответствие с метода, заложен от страна на държавите-членки. Държавите-членки могат да разрешат растителното масло, произведено при преработката на маслодайните семена в съответствие с параграф 1, буква а), ii) да бъде денатурирано вместо това да става със самите маслодайни семена, при условие че едно такова денатуриране става веднага след като семената са преработени в растително масло, и че се проверява начинът, по който семената се използват.
Член 147
Договор
1. В подкрепа на заявленията си за помощи кандидатстващите лица следва да предоставят на компетентните органи към тях договорите, които са сключили с изкупвач или с първи преработвател. Въпреки това държавите-членки могат да вземат решение, че договорът може да бъде сключен само между едно кандидатстващо лице и един първи преработвател.
2. Кандидатите следва да осигурят, че договорите посочват следните детайли:
а)
имената и адресите на страните по договора;
б)
продължителността на действие на договора;
в)
биологичния вид на въпросните сурови материали, както и площите, засети с всеки един от тези видове;
г)
всякакви условия, които са приложими към доставките, а за маслодайните семена - и прогнозираните количества, които се считат за представителни от компетентните органи, за въпросните сурови материали;
д)
декларация, че ще бъдат изпълнени задълженията, които са следствие от член 145, параграф 3;
е)
предвидената първична крайна употреба на суровия материал, като всяка една крайна употреба, трябва да е в съответствие с условията, заложени в член 145, параграф 1 и член 163, параграф 3.
3. Кандидатстващите лица трябва да осигурят, че договорите са сключени във времето, така че да позволяват на изкупвача или на първия преработвател да предостави на компетентните органи при кандидатстващото лице копие от договора, в рамките на крайния срок, посочен в член 157, параграф 1.
4. За целите на контрола, държавите-членки могат да изискват всяко едно кандидатстващо лице да сключи само един договор за доставка за всеки отделен суров материал.
5. Когато договорите се отнасят до рапица (rapeseed), рапица (colza seed), слънчоглед или соя, които се покриват от кодове по КН 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91, 1206 00 99 или 1201 00 90, кандидатстващите лица следва да осигурят, че в допълнение към информацията, изисквана по силата на параграф 2, те ще посочат общото прогнозно количество странични продукти, което е предназначено за цели, различни от тези за човешка консумация или храна на животните, като и двата случая се посочват по видове.
Количествата следва да се изчисляват на базата на следните съотношения:
а)
100 килограма семе от рапица (rapeseed) и/или семе от рапица (colza seed), които се покриват от кодове по КН 1205 10 90 или 1205 90 00, ще се считат за еквивалентни на 56 килограма странични продукти;
б)
100 килограма слънчогледово семе, който се покрива от кодове по КН 1206 00 91 или 1206 00 99, ще се считат за еквивалентни на 56 килограма странични продукти;
в)
100 килограма соя, която се покрива от код по КН 1201 00 90, ще се считат за еквивалентни на 78 килограма странични продукти.
Член 148
Сурови материали, които не е нужно да се покриват от договори
Чрез дерогация от член 147, суровите материали, изброени в приложение ХХII, не е нужно да се покриват от договори.
За да могат да получават плащания, кандидатстващите лица, които искат да използват оставени под угар земи за производството на тези сурови материали, следва заедно със заявленията си за плащане до компетентните органи в държавите-членки да представят и писмена декларация, в която да се посочва, че въпросните сурови материали ще се използват или продават само за целите, които са в съответствие с приложение ХХIII.
Член 149
Еквивалентни количества на соево брашно за страничните продукти от маслодайни растения
1. Компетентните органи, които са засегнати, следва да информират Комисията колкото е възможно по-скоро, но в срок не по-късно от 30 юни на годината, през която суровите продукти ще бъдат реколтирани, относно количествата по видове, на страничните продукти, които са предназначени за човешка консумация или за храна на животните, и които са в резултат от договор, както е посочено в член 147, и който договор покрива рапица (rapeseed), рапица (colza seed), слънчоглед или соя, които се покриват от кодове по КН 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91, 1206 00 99 или 1201 00 90, както и площите, по видове, които са засети с тези видове маслодайни култури.
2. На базата на информацията, предоставена по силата на параграф 1, Комисията следва да изчисли прогнозното общо количество странични продукти, които са предназначени за човешка консумация или за храна на животните, изчислени под формата на еквивалент на соево брашно, за което се прилагат следните коефициенти:
-
соеви калъпи - 48 %,
-
калъпи от рапица (colza) - 32 %,
-
калъпи от слънчоглед - 28 %.
Ако в резултат на това изчисление, направено по силата на първата алинея, Комисията установи, че има превишение на тавана от един милион тона за странични продукти, които са предназначени за човешка консумация или за храна на животните, то тогава тя следва да фиксира колкото е възможно по-скоро, но в срок не по-късно от 31 юли на годината, през която суровите продукти ще бъдат събрани, процента на намаление, който следва да се приложи към всеки един договор, за целите на изчисляването на максималното количество странични продукти, които са предназначени за човешка консумация или за храна на животните.
РАЗДЕЛ 3
Изменения и прекратяване на договора
Член 150
Изменения и прекратяване на договора
Когато страните по договора изменят или прекратят договора след като кандидатстващото лице е подало заявление за подпомагане, то тогава това кандидатстващото лице може да продължи да поддържа това заявление за подпомагане само при условие, че с оглед да се позволи необходимите проверки да бъдат извършени, лицето уведоми компетентните органи за всяко едно такова изменение или прекратяване на договора, не по-късно от крайната дата, посочена от въпросната държава-членка за изменения на заявлението за подпомагане.
Член 151
Изключителни обстоятелства
Без да се засягат разпоредбите на член 150, когато едно кандидатстващо лице информира компетентните органи, че поради изключителни обстоятелства, той няма да има възможност да предостави цялото количество суров материал, посочен в договора, или част от него, то тогава компетентните органи, след като получат достатъчно доказателства за наличието на такива изключителни обстоятелства, могат да разрешат такива изменения в договора, които да изглеждат обосновани, или пък могат да разрешат и неговото прекратяване.
Когато земята, която се покрива от договор, е намалена в резултат на изменения към договора или когато договорът е бил прекратен, то тогава, с цел да запазят правото си за плащане, кандидатстващите лица следва:
а)
наново да оставят под угар въпросната земя, по какъвто и да било начин, който е разрешен от страна на компетентните органи;
б)
да се въздържат от продажби, прехвърляния или използване на суровите материали, които са били отглеждани върху земи, които са били премахнати (извадени) от обхвата на договора.
Член 152
Промени в крайната употреба
Без да се засягат разпоредбите на член 150, изкупвачите или първите преработватели могат да променят предвидената отначало крайна употреба на суровите материали, както е посочено в член 147, параграф 2, буква е), след като веднъж суровите материали по договора са им били доставени и след като са били изпълнени условията, заложени в член 154, параграф 1 и в първата алинея от член 157, параграф 3.
Промените в крайната употреба следва да са направени в съответствие с условията, заложени във втората алинея от член 145, параграф 1 и в член 163, параграф 3.
Изкупвачите или първите преработватели следва да уведомяват компетентните органи към тях предварително, с оглед извършване на необходимите проверки.
РАЗДЕЛ 4
Представителни добиви и доставени количества
Член 153
Представителни добиви
Всяка година държавите-членки следва да определят, като използват подходяща процедура, представителни добиви, които трябва да бъдат получени, и следва да уведомят за това засегнатите кандидатстващи лица.
Въпреки това суровите материали, изброени в приложение ХХII, могат да бъдат изключени от представителните добиви.
Член 154
Количества, които следва да бъдат доставени
1. Кандидатстващите лица следва да декларират общото количество реколтирани сурови материали, по видове, на компетентните органи и следва да потвърдят количествата доставени сурови материали и субектите, на които са били направени доставките.
2. Реалните количества, които следва да бъдат доставени от страна на кандидатстващите лица следва да съответстват поне на представителните добиви.
Въпреки това в надлежно обосновани случаи, като изключение от общото правило, държавите-членки могат да приемат количество, което е до 10 % под представителните добиви.
Нещо повече, когато компетентните органи са разрешили изменение или прекратяване на договори, в съответствие с член 151, то тогава те могат, когато това им се струва обосновано, да намалят количествата, които кандидатстващите лица са длъжни да доставят по силата на първа алинея.
РАЗДЕЛ 5
Условия за изплащане на помощта
Член 155
Плащане
1. Помощта може да бъде изплатена на кандидатстващите лица преди суровият материал да е бил преработен. Въпреки това такива плащания следва да се изплащат само когато необходимите количества сурови материали, по силата на настоящата глава, са били доставени на изкупвача или на първия преработвател и когато:
а)
е била направена декларацията, посочена в член 154, параграф 1;
б)
е било депозирано при компетентните органи копие от договора с изкупвача или с първия преработвател, в съответствие с член 158, параграф 1, и когато са били изпълнени условията, заложени в член 145, параграф 1;
в)
компетентните органи са получили уверение, че е била внесена пълната гаранция, предвидена в член 158, параграф 2;
г)
компетентните органи, отговорни за плащането, са проверили и са установили, че по отношение на всяко едно заявление за плащане са спазени условията, заложени в член 147.
2. В случаите, в които става дума за двугодишни култури, при които суровите материали се реколтират само по време на втората година след култивирането, плащанията следва да се извършват по време на всяка от двете години след дата на сключване на договора, както е предвидено в член 147, при условие че компетентните органи установят, че:
а)
задълженията, заложени в параграф 1, букви б), в) и г) от настоящия член, са изпълнени още от първата година след култивирането; и
б)
задълженията, заложени в параграф 1, буква а) от настоящия член, са изпълнени и че информацията, посочена в първа алинея от член 157, параграф 3, е предадена по време на втората година от култивирането.
По отношение на първата година на култивиране плащанията следва да се извършват само при условие, че компетентните органи са получили доказателства, че гаранцията, заложена в член 158, параграф 2, е била внесена. По отношение на втората година след култивирането плащането може да се извърши и без да е била внесена гаранция.
3. В случаите, в които става дума за трайни насаждения или многогодишни култури, изплащането на помощта ще се извършва всяка година, като се започне от датата на сключване на договора. Условията, заложени в параграф 2, следва да се прилагат mutatis mutandis.
РАЗДЕЛ 6
Задължения за изкупвачите и кандидатстващите за подпомагане субекти
Член 156
Брой на преработвателите
Продуктите, които не са предназначени за храна, следва да бъдат получени най-много от трети пореден преработвател.
Член 157
Задължения
1. Изкупвачите и първите преработватели следва да предоставят на компетентните органи към тях копие от договора, в съответствие с разписание, което следва да бъде установено от въпросната държава-членка, но не по-късно от крайния срок за подаване на заявления за подпомагане за въпросната година във въпросната държава-членка.
Когато кандидатстващите лица, изкупвачите и първите преработватели изменят или прекратяват договори преди датата, посочена в член 150 в определена година, то тогава изкупвачите или първите преработватели следва да депозират при компетентните органи при тях копие на изменения, допълнен или прекратен договор, не по-късно от тази дата.
2. Първите преработватели следва да предоставят на компетентните органи при тях необходимата им информация относно преработвателната верига, за която става дума, по-специално що се отнася до цените и техническите коефициенти за преработка, които следва да бъдат използвани при определянето на количествата крайни продукти, които могат да бъдат получени, както е посочено във втората алинея от член 164, параграф 2.
3. Изкупвачите или първите преработватели, които са придобили сурови материали от кандидатстващите лица следва да уведомят компетентните органи при тях относно получените количества сурови материали, като се посочват биологичните видове, името и адреса на другата страна на договора, която е доставила суровите материали, мястото на доставката и референция към договора, в рамките на ограничение във времето, заложено от държавите-членки, които разрешават плащанията да бъдат направени в рамките на периода, който е посочен в член 28 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Когато държавата-членка на изкупвачите или първият преработвател не е същата като държавата-членка, в която са били получени суровите материали, то тогава въпросните компетентни органи следва да информират компетентните органи към кандидатстващото лице, по отношение на общите количества доставени сурови материали, в рамките на 40 работни дни от получаването на информацията, посочена в първа алинея.
РАЗДЕЛ 7
Гаранция
Член 158
Гаранции, които се внасят от страна на изкупвачите или на първите преработватели
1. Изкупвачите и първите преработватели следва да внесат пълната гаранция, както е предвидено в параграф 2, в полза на компетентните органи, до крайния срок за подаване на заявленията за плащане за въпросната година във въпросната държава-членка.
2. Гаранцията, която трябва да се внесе по отношение на всеки суров материал, следва да се изчисли като се умножи сумата на всички площи, които са покрити от договор, подписан от въпросния изкупвач или първи преработвател и използван за производството на сурови материали, по сумата от 250 EUR на хектар.
3. Когато договорите бъдат изменени или прекратени, в съответствие с член 150 и член 151, внесените гаранции следва да бъдат съответно коригирани.
4. Процент от гаранцията следва да бъде освободен за всеки суров материал, при условие че компетентните органи при въпросния изкупвач или първи преработвател е в състояние да докаже, че:
а)
количеството суров материал е било преработено в съответствие с начините на използване, заложени в член 147, параграф 2, буква е), като при необходимост се вземат предвид всякакви промени, които са били направени вследствие на член 152; и
б)
когато договорите се отнасят до рапица (rapeseed), рапица (colza seed), слънчоглед или соя, които се покриват от кодове по КН 1205 90 00, 1206 00 91, 1206 00 99 или 1201 00 90, и се прилага процедурата, заложена във втора алинея от член 149, параграф 2, то тогава за количеството странични продукти, което е в повече от максималното количество за консумация от човека и храна на животните, са намерени пазарни ниши, различни от тези на пазарите на храни и фуражи.
5. Без да се засягат разпоредбите на параграф 4, когато гаранцията е била внесена от изкупвача, тя следва да бъде освободена веднага след като въпросния суров материал е бил доставен на първия преработвател, при условие че компетентните органи при изкупвача разполагат със сведения, че първият преработвател вече е внесъл еквивалентна на тази гаранция при компетентните органи при него.
Член 159
Първични и подчинени на тях изисквания
1. Следните задължения представляват първичните изисквания по смисъла на член 20 от Регламент (ЕИО) № 2220/85:
а)
задължението да преработи количествата сурови продукти основно в крайните продукти, посочени в договора. Суровите материали следва да бъдат преработени в срок най-късно до 31 юли на втората година след тази на реколтиране;
б)
задължението преди датата, посочена в буква а), да намери пазарни ниши, различни от тези на пазарите на храни и фуражи за количествата странични продукти, които са в повече от максималното количество за консумация от човека и храна на животните, когато се прилага процедурата, заложена във втора алинея от член 149, параграф 2 от настоящия регламент;
в)
задължението продуктите да бъдат придружени от контролно копие на формуляра Т5, в съответствие с член 160 и член 161 от настоящия регламент.
2. Следните задължения, които се възлагат на изкупвачите и първите преработватели, представляват подчинените (вторични) изисквания, по смисъла на член 20 от Регламент (ЕИО) № 2220/85:
а)
задължението да приемат доставката на всички сурови материали, които са им били доставени от кандидатстващите лица, по силата на член 145, параграф 3 от настоящия регламент;
б)
задължението да представят копия от договорите, в съответствие с член 157, параграф 1 от настоящия регламент;
в)
задължението да предоставят необходимата информация в съответствие с първа алинея от член 157, параграф 3 от настоящия регламент;
г)
задължението да внесат гаранции в съответствие с член 158, параграф 1 от настоящия регламент.
РАЗДЕЛ 8
Документи за продажба, трансфер или доставка в друга държава-членка или за износ
Член 160
Контролно копие на формуляра Т5
1. Когато първите преработватели продадат или прехвърлят на други преработватели в други държави-членки междинни продукти, които се покриват от договори, както е посочено в член 147, то тогава продуктите трябва да се придружават от контролни копия на формуляра Т5, които да са издадени в съответствие с Регламент (ЕИО) № 2454/93.
Когато лица, които събират продукцията, продадат или прехвърлят на първи преработватели, установени в други държави-членки, сурови материали, които се покриват от договори, следва да се прилага първа алинея.
2. В полето „Други“ в клетка 104 на контролните копия на формуляра Т5 трябва да бъде записан един от следните текстове:
-
Producto destinado a su transformación o entrega de acuerdo con lo establecido en el articulo 147 del Reglamento (CE) no 1973/2004 de la Comisión;
-
Použito pro zpracování nebo dodávku v souladu s článkem 147 nařízení Rady (ES) 1973/2004
-
Skal anvendes til forarbejdning eller levering i overensstemmelse med artikel 147 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1973/2004
-
Zur Verarbeitung oder Lieferung gemäß Artikel 147 der Verordnung (EG) Nr. 1973/2004 der Kommission zu verwenden
-
Προς χρήση για μεταποίηση ή παράδοση σύμφωνα με το άρθρο 147 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1973/2004 της Επιτροπής
-
To be used for processing or delivery in accordance with Article 147 of Commission Regulation (EC) No 1973/2004
-
Kasutamiseks töötlemisel või tarnimisel vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1973/2004 artiklile 147
-
À utiliser pour transformation ou livraison conformément aux dispositions de l'article 147 du règlement (CE) no 1973/2004 de la Commission
-
Da consegnare o trasformare conformemente all'articolo 147 del regolamento (CE) n. 1973/2004 della Commissione
-
Izmantot pārstrādei vai piegādei saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 1973/2004 147. panta nosacījumiem
-
Naudoti perdirbimui arba pristatymui pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 1973/2004 147 straipsnio nuostatas
-
A Bizottság 2004/1973/EK rendelete szerint feldolgozásra, vagy átadásra használandó
-
Te gebruiken voor verwerking of aflevering overeenkomstig artikel 147 van Verordening (EG) nr. 1973/2004 van de Commissie
-
Do wykorzystania w procesie przetwórstwa bądź do dostawy zgodnie z postanowieniami zawartymi w art. 147 rozporządzenia Komisji (WE) nr 1973/2004
-
A utilizar para transformação ou entrega em conformidade com o artigo 147 do Regulamento (CE) n.o 1973/2004 da Comissão
-
Na spracovanie alebo dodávku v súlade s èlánkom 147 nariadenia Komisie (ES) č. 1973/2004
-
Se uporablja za predelavo ali dostavo v skladu s členom 147 Uredbe Komisije (ES) št. 1973/2004
-
Käytetään jalostamiseen tai toimittamiseen komission asetuksen (EY) N:o 1973/2004 147 artiklan mukaisesti
-
Används till bearbetning eller leverans i enlighet med artikel 147 i kommissionens förordning (EG) nr 1973/2004.
-
A se utiliza pentru transformare și livrare în conformitate cu dispozițiile articolului 147 din Regulamentul (CE) nr. 1973/2004 al Comisiei.
Член 161
Контролно копие на формуляра Т5 за износ
Когато един или повече крайни продукти, междинни продукти, копродукти или странични продукти, които се покриват от договори, както е записано в член 147, са предназначени за износ в трети страни, контролното копие на формуляра Т5 следва да се издаде от компетентните органи в държавата-членка, в която са произведени тези продукти, с цел да се покрият техните транспортни разходи в рамките на Общността.
В полето „Други“ в клетка 104 на контролните копия на формуляра Т5, трябва да бъде записан един от следните текстове:
-
Este producto no podrá acogerse a ninguna de las medidas previstas en el apartado 2 del artículo 1 del Reglamento (CE) no 1258/1999 del Consejo
-
Pro tento produkt nemůže být poskytnuto financování podle čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 1258/1999 Rady
-
De finansieringsforanstaltninger, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999, kan ikke anvendes på dette produkt
-
Dieses Erzeugnis kommt für keine Finanzierungen gemäß Artikel 1 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1258/1999 des Rates in Betracht
-
Το προϊόν αυτό δεν µπορεί να τύχει καµιάς από τις χρηµατοδοτήσεις που προβλέπονται στο άρθρο 1 παράγραφος 2 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 1258/1999 του Συµβουλίου
-
This product shall not qualify for any benefit pursuant to Article 1(2) of Council Regulation (EC) No 1258/1999
-
Kõnealuse toote puhul nõukogu määruse (EÜ) nr 1258/1999 artikli 1 lõikele 2 vastavaid soodustusi ei anta.
-
Ce produit ne peut pas bénéficier des financements prévus à l'article 1er, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1258/1999 du Conseil
-
Questo prodotto non può beneficiare delle misure di cui all'articolo 1, paragrafo 2 del regolamento (CE) n. 1258/1999 del Consiglio
-
Šis produkts nevar saņemt Padomes Regulas (EK) Nr. 1258/1999 1. panta 2. punkta noteikto finansējumu
-
Šiam produktui netaikoma jokia išmoka pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1258/1999 1 straipsnio 2 punktą.
-
Ez a termék nem jogosult az 1258/1999/EK tanácsi rendelet 1. cikkének (2) bekezdése szerinti semmilyen ellátásra
-
Dit product komt niet in aanmerking voor financieringen zoals bedoeld in artikel 1, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1258/1999 van de Raad
-
Ten produkt nie kwalifikuje się do finansowania przewidzianego w art. 1 ust. 2 rozporządzenia Rady (WE) nr 1258/1999
-
O presente produto não pode beneficiar de medidas ao abrigo do n.o 2 do artigo 1.o do Regulamento (CE) n.o 1258/1999 do Conselho
-
Tento produkt nie je oprávnený na financovanie uvedené v odseku 2 článku 1 nariadenia Rady (ES) č. 1258/1999
-
Ta proizvod ni upravičen do financiranja iz člena 1(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1258/1999
-
Tähän tuotteeseen ei sovelleta neuvoston asetuksen (EY) N:o 1258/1999 1 artiklan 2 kohdan mukaisia toimenpiteitä
-
De åtgärder som avses i artikel 1.2 i rådets förordning (EG) nr 1258/1999 kan inte användas för denna produkt.
-
Acest produs nu poate beneficia de finanțările prevăzute la articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1258/1999 al Consiliului.
Първата и втората алинея следва да се прилагат само когато крайните продукти, изброени в приложение ХХIII, междинните продукти, копродуктите или страничните продукти, които се покриват от договори, както е записано в член 147, би следвало да получат експортни субсидии, в случай че са били произведени от сурови материали, които са били отгледани по друг начин, различен от този по настоящата схема.
Член 162
Алтернативи на контролното копие на формуляра Т5
Без да се засягат разпоредбите на член 159, параграф 1, буква б), ако контролното копие на формуляра Т5 не се върне в офиса на излизане на институцията, която е отговорна за контрола в държавата-членка, където е регистриран първият производител, в рамките на срок от два месеца след изтичането на крайния срок за преработката на сурови материали, заложен в член 159, параграф 1, буква а), в резултат на обстоятелства, които не зависят от първия преработвател, следните документи могат да се приемат като алтернативни на контролното копие на формуляра Т5:
а)
фактури, удостоверяващи закупуването на междинните продукти;
б)
заявления от страна на втория преработвател, които удостоверяват, че суровите материали са били преработени в продукти, които не са предназначени;
в)
сертифицирани фотокопия на счетоводни документи на втория преработвател, които доказват, че преработката действително е била извършена.
РАЗДЕЛ 9
Проверки
Член 163
Поддържане на архиви
1. Компетентните органи в държавата-членка следва да посочат конкретно вида на архивите, които трябва да се поддържат от страна на преработвателите, както и честотата на обслужване, което трябва да бъде поне веднъж месечно.
В случая с архивите, те следва да съдържат най-малко следната информация:
а)
количествата от различните сурови материали, изкупени и продадени за преработка при тази схема;
б)
имената и адресите на първите преработватели.
В случая с преработвателите, такива архиви включват поне следната информация:
а)
количествата преработени сурови материали за преработка;
б)
количествата преработени сурови материали и количествата и видовете крайни продукти и вторични продукти, получени от тях;
в)
отпадъците по време на преработка;
г)
унищожените количества и причините за тяхното унищожаване;
д)
количествата и видовете продукти, които са били продадени или прехвърлени от страна на преработвателя, както и получените за тях средства;
е)
и където това е приложимо, имената и адресите на последващите преработватели.
2. Компетентните органи при първия преработвател следва да проверят дали договорът, който е бил предаден, е в съответствие с условията, заложени в член 145, параграф 1. Ако тези условия не са спазени, следва да бъдат уведомени компетентните органи при лицето, подало заявлението.
3. С оглед изчисляването на икономическата стойност на продуктите, посочени в член 145, параграф 1, на базата на информацията, посочена в член 157, параграф 2, въпросните компетентни органи следва да сравнят сумата на стойностите на всички продукти, които не са предназначени за храна, със сумата на стойностите на всички други продукти, които са предназначени за други цели, а са били получени чрез същата преработвателна операция. Всяка стойност следва да се равнява на съответното количество, умножено по средната аритметична стойност на фабричните цени, които са били отчетени по време на предишната пазарна година. Когато не са налице такива цени, компетентните органи следва да определят съответните цени, по-специално на базата на информацията, посочена в член 157, параграф 2.
Член 164
Проверки в сградите на лицата, събиращи продукцията и на преработвателите
1. Компетентните органи на държавите-членки, в които се намират лицата, които събират продукцията, следва да провеждат проверки в сградите на не по-малко от 25 % от лицата, които събират продукцията, които са установени на територията на страната, избрани на базата на анализ на риска. Тези проверки следва да се състоят от физически проверки и инспекции на търговските документи, с цел да се установи съвместимост между изкупуването на сурови материали и съответстващите доставки (продажби).
2. Компетентните органи на държавите-членки, в които се извършва преработката, следва да проверяват за съответствие с член 146, параграф 1, в сградите на не по-малко от 25 % от преработвателите, които се намират на територията на страната, избрани на базата на анализ на риска. Тези проверки трябва да включват най-малко следното:
а)
сравнение на сумата на стойностите на всички енергийни продукти със сумата на стойностите на всички други продукти, които са предназначени за други цели, а са били получени чрез същата преработвателна операция;
б)
анализ на производствената система на преработвателя, който включва физически проверки и инспекции на търговски документи, с оглед да се верифицира, че когато става въпрос за преработватели, доставките на сурови материали и крайните продукти, копродуктите и страничните продукти са съвместими.
За целите на проверките, посочени в буква б) от първа алинея, компетентните органи следва да се базират по-специално на техническите коефициенти за преработка за въпросните сурови материали. Когато в законодателството на Общността съществуват такива коефициенти за износа, те следва да се прилагат. Когато не съществуват такива, но пък съществуват други такива коефициенти в законодателството на Общността, те следва да се прилагат. Във всички други случаи инспекциите следва да разчитат основно на коефициентите, които са общоприети от преработвателната индустрия.
3. За преработвателните операции, посочени в член 146, следва да се провеждат проверки на поне 10 % от лицата, които са подали заявления, избрани на базата на анализ на риска, като се вземат предвид:
а)
сумите на помощта;
б)
броят на селскостопанските парцели и площите, които се покриват от едно заявление за подпомагане;
в)
развитията след последната година;
г)
резултатите от проверките, които са били направени през последните години;
д)
други параметри, които следва да бъдат посочени от държавите-членки, на базата на представителността на подадените декларации.
4. Когато проверките, посочени в параграф 3, покажат нередности в не по-малко от 3 % от случаите, компетентните органи следва да провеждат допълнителни проверки по време на годината и следователно следва да увеличат процента на земеделските производители, които ще бъдат подлагани на проверки на място по време на следващата година.
5. Ако е било предвидено, че определени елементи на проверките, посочени в параграф 1, параграф 2 и параграф 3, могат да се провеждат на базата на проба (извадка), то тогава тази проба следва да гарантира достоверно и представително равнище на проверката.
6. Всяка проверка на място следва да бъде обект на доклад за инспекцията, подписан от инспектора, който доклад трябва да съдържа подробности относно проведената проверка. Докладът трябва по-специално да посочва следното:
а)
датата на проверката;
б)
присъствалите на проверката лица;
в)
проверените периоди;
г)
използваните техники за проверяване, включително където това е приложимо, референции към методите на вземане на пробите;
д)
резултатите от проверката.
Член 165
Производство на коноп
Следва да се прилагат разпоредбите по отношение на конопа, посочени в член 29 от Регламент (ЕО) № 795/2004 и в член 33 от Регламент (ЕО) № 796/2004.
Член 166
Допълнителни мерки и взаимно подпомагане
1. Държавите-членки следва да предприемат всички по-нататъшни мерки, които са необходими за правилното прилагане на настоящата глава, и ще предостави взаимното подпомагане, което е необходимо за целите на проверките, които се изискват в съответствие с настоящата глава. Когато настоящата глава не предвижда подходящите намаления и изключения, държавите-членки могат да прилагат съответните национални санкции срещу играчите на пазара, които са обвързани с процедурата по отпускане на помощта.
2. Доколкото е необходимо или наложено от настоящата глава, държавите-членки следва да си помагат една на друга с цел да се осигури ефективен контрол, и да стане възможно автентичността на предадените документи и точността на разменената информация да бъдат проверени.
РАЗДЕЛ 10
Изключване от схемата и подаване на информация
Член 167
Изключване на суровите материали от схемата
Държавите-членки могат да изключат който и да било суров селскостопански материал от схемата, установена с настоящата глава когато тези материали поставят трудности от гледна точка на контрола, публичното здравеопазване, околната среда, наказателното право (криминалното законодателство), или при наличието на намален процент крайни продукти, които не са предназначени за храна.
Член 168
Минимални площи
За всеки един от суровите материали, посочени в член 145, параграф 1, държавите-членки могат да поставят минимална култивирана площ.
Член 169
Подаване на информация
Държавите-членки следва да изпратят на Комисията, в срок най-късно до 15 октомври на годината, която следва въпросната година, следната информация:
а)
площите, които се получават, вследствие на договорите, посочени в член 147, и декларациите, посочени в член 146, параграф 2 и член 148, за всеки един суров материал;
б)
количествата от всеки вид суров материал, както и за всеки краен продукт, страничен продукт и копродукт, който е бил получен, като за всеки един от тях се посочват подробности за вида суров материал, който е бил използван;
в)
мерките, които са били предприети по силата на член 146;
г)
суровите материали, които са били изключени от схемата, по силата на член 167;
д)
минималните площи, които са били фиксирани, в съответствие с член 168.
ГЛАВА 17
ПЛАЩАНИЯ НА БАЗАТА НА ПЛОЩ ЗА ХМЕЛ
Член 170
Допълнителни плащания на земеделските производители, произвеждащи хмел
1. Допълнителните плащания, посочени в член 68а от Регламент (ЕО) № 1782/2003, следва да се отпускат на земеделските производители, произвеждащи хмел, на базата на обработваните хектари, за площите, които отговарят на условията, заложени в член 110о от същия този регламент, при условие че:
а)
те са засели площите си с една единна плътност от не по-малко от 1 500 растения на хектар в случай на садене на двойна жица, или от 2 000 растения на хектар в случай на садене на двойна жица;
б)
те са преминали нормални операции по отглеждането им.
2. Площ „засята с хмел“, посочена като понятие в член 110о от Регламент (ЕО) № 1782/2003, означава площта, означена чрез линията, която съединява външните страни на колчетата. Където на тази линия има растения хмел, към тази площ, от двете страни, ще се прибавя една допълнителна ивица, която да съответства на средната широчина на един ред в един парцел. Тази допълнителна ивица не трябва да представлява част от площ, за която има публично право за преминаване. Двете главни редици в краищата на редиците с хмел, които редици са необходими за маневриране на селскостопанската техника, също така се включват в тази площ, при условие че дължината на нито една от тези главни редици не надвишава осем метра и че те не представляват част от площ, за която има публично право за преминаване.
3. Площите, които са засети с млади растения хмел, които се отглеждат основно като млади продукти, с цел по-нататъшно отглеждане, не се считат за допустими за получаване на допълнителни плащания.
4. Общата разполагаема сума за допълнителни плащания следва да се разпределя поравно между допустимите за подпомагане площи, които са засети с хмел, на територията на въпросната държава-членка.
Член 171
Плащания за признати групи на производителите на хмел
1. Признатите организации на производителите следва да подават заявления за получаване на помощите, посочени във втория параграф от член 68а от Регламент (ЕО) № 1782/2003, в срок не по-късно от 1 септември на годината на реколтиране.
2. Сумата, която се изплаща на признатите организации на производителите, следва да бъде изцяло в съответствие с мерките, заложени в член 7, параграф 1, букви а) до г), от Регламент (ЕИО) № 1696/71 в рамките на 3 години от датата на плащането. Всяка сума, която в рамките на този период не е била използвана за тези цели, следва да се върне обратно на разплащателната агенция и да се извади от разноските, които се финансират от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието, раздел „Гарантиране“.
3. Помощта, която е била задържана, по отношение на реколтите преди 2005 г., в съответствие с член 12, параграф 5, буква в) от Регламент (ЕИО) № 1696/71, следва да бъде изразходена в срок най-късно до 31 декември 2008 г.
4. Държава-членка, която отпуска плащания на признати организации на производителите, следва да предоставят на годишна основа доклади до Комисията, относно използването на средствата, които са били отпуснати от страна на така признатите организации на производителите, включително и описание на мерките, заложени в член 7, параграф 1, букви а) до г) от Регламент (ЕИО) № 1696/71, финансирани посредством това плащане. Този доклад следва да бъде изпратен в срок най-късно до 30 юни всяка година.
5. Общата разполагаема сума в определена държава-членка, под формата на плащания за признатите организации на производителите, посочени в член 68а от Регламент (ЕО) № 1782/2003, следва да се разпредели на онези групи, пропорционално на площите, които отговарят на условията на член 170 от настоящия регламент, и за които членовете на тези организации са подали заявления за подпомагане, по силата на раздел II на дял II от Регламент (ЕО) № 796/2004.
ГЛАВА 18
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 172
Отмяна
1. Регламент (ЕИО) № 1686/72, Регламент (ЕИО) № 1445/76, Регламент (ЕО) № 1644/1996, Регламент (ЕО) № 2316/1999, Регламент (ЕО) № 2461/1999, Регламент (ЕО) № 2550/2001, Регламент (ЕО) № 2199/2003 и Регламент (ЕО) № 2237/2003 се отменят, считано от 1 януари 2005 г.
Въпреки това те ще продължат да се прилагат по отношение на заявленията за подпомагане за пазарната 2004/2005 г. или за периода на премиране 2004/2005 г., както по отношение на предишните пазарни години или периоди на премиране. В случай, че се прилага член 66 или член 71 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, член 20, параграфи от 2 до 5 от Регламент (ЕО) № 2316/1999 ще продължат да се прилагат до завършването на начинанията на земеделските производители.
2. Регламент (ЕО) № 2342/1999 се отменя, считано от 1 януари 2005 г. Той ще продължи да се прилага по отношение на заявленията, които са били подадени за годината 2004.
3. Регламент (ЕО) № 609/1999 се отменя, считано от 1 януари 2005 г. Той ще продължи да се прилага, въпреки това, по отношение на заявленията за директни плащания по отношение на реколта 2004, както и по отношение на реколта 2005, в случай че се прилага член 71, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
4. Препратки към отменените регламенти следва да се разбират като препратки към настоящия регламент.
Член 173
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той ще се прилага по отношение на заявления за помощи за пазарните години или периодите за премиране, които започват след 1 януари 2005 г., с изключение на член 10, който ще се прилага от датата на влизане в сила на настоящия регламент.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел 29 октомври 2004 година.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1973/2004,
annettu 29 päivänä lokakuuta 2004,
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä, jotka koskevat mainitun asetuksen IV ja IV a osastossa säädettyjä tukijärjestelmiä sekä kesannoidun maan käyttöä raaka-aineiden tuottamiseen
SISÄLLYSLUETTELO
1 luku
Soveltamisala ja yleiset säännökset
2 luku
Durumvehnän erityinen laatupalkkio
3 luku
Valkuaiskasvipalkkio
4 luku
Riisin lajikohtainen tuki
5 luku
Pähkinöiden pinta-alatuki
6 luku
Tärkkelysperunan tuki
7 luku
Lypsylehmäpalkkio ja lisätuet
8 luku
Energiakasvien tuki
1 jakso
Määritelmät
2 jakso
Sopimus
3 jakso
Sopimuksen muuttaminen tai irtisanominen
4 jakso
Edustavat sadot ja toimitettavat määrät
5 jakso
Edellytykset tuen maksamiseksi
6 jakso
Sopimus sekä hakijan ja ensimmäisen jalostajan velvollisuudet
7 jakso
Vakuudet
8 jakso
Toiseen jäsenvaltioon myyntiä, luovutusta tai toimittamista taikka vientiä koskevat asiakirjat
9 jakso
Tarkastukset
10 jakso
Järjestelmän ulkopuolelle jättäminen ja arviointi
9 luku
Peltokasvien erityinen aluetuki
10 luku
Siementuet
11 luku
Peltokasvien pinta-alatuki
1 jakso
Peltokasvien pinta-alatuen tukikelpoisuuden yleiset edellytykset
2 jakso
Tiettyjä peltokasveja koskevat erityissäännökset
3 jakso
Perusalat, viitesadot ja enimmäismäärät
4 jakso
Kesannointi
5 jakso
Loppusäännökset
12 luku
Lammas- ja vuohipalkkiot
1 jakso
Suorat tuet
2 jakso
Enimmäismäärät, varannot ja siirrot
3 jakso
Lisätuet
4 jakso
Yleiset säännökset
13 luku
Naudanlihatuet
1 jakso
Erityispalkkio (asetuksen (EY) N:o 1782/2003 123 artikla)
2 jakso
Kausiporrastuspalkkio (asetuksen (EY) N:o 1782/2003 124 artikla)
3 jakso
Emolehmäpalkkio (asetuksen (EY) N:o 1782/2003 125-129 artikla)
4 jakso
Erityispalkkiota ja emolehmäpalkkiota koskevat yhteiset säännökset
5 jakso
Teurastuspalkkio (asetuksen (EY) N:o 1782/2003 130 artikla)
6 jakso
Lisätuet (asetuksen (EY) N:o 1782/2003 133-136 artikla)
7 jakso
Yleiset säännökset
8 jakso
Siirtymä- ja loppusäännökset
14 luku
Yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmä
15 luku
Täydentävät kansalliset suorat tuet
16 luku
Kesannoidun maan käyttö raaka-aineiden tuottamiseen
1 jakso
Määritelmät
2 jakso
Sopimus
3 jakso
Sopimuksen muuttaminen tai irtisanominen
4 jakso
Edustavat sadot ja toimitettavat määrät
5 jakso
Edellytykset tuen maksamiseksi
6 jakso
Sopimus ja velvollisuudet
7 jakso
Vakuudet
8 jakso
Toiseen jäsenvaltioon myyntiä, luovutusta tai toimittamista taikka vientiä koskevat asiakirjat
9 jakso
Tarkastukset
10 jakso
Järjestelmän ulkopuolelle jättäminen ja ilmoitukset
17 luku
Humalan pinta-alatuki
18 luku
Loppusäännökset
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon Tšekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian liittymisasiakirjan ja erityisesti sen 41 artiklan ensimmäisen kohdan,
ottaa huomioon yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29 päivänä syyskuuta 2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003 (1) ja erityisesti sen 110 artiklan sekä 145 artiklan c, d, e ja f alakohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 IV ja IV a osastossa vahvistetaan tietyt viljelijöiden tukijärjestelmät. Joidenkin kyseisten järjestelmien täytäntöönpanosäännöt on jo vahvistettu seuraavissa säädöksissä: siemenalan tuen tietyistä yksityiskohtaisista säännöistä 2 päivänä elokuuta 1972 annettu komission asetus (ETY) N:o 1686/72 (2), Lolium perenne L. eri lajikkeiden luettelosta 22 päivänä kesäkuuta 1976 annettu komission asetus (ETY) N:o 1445/76 (3), soveltamista koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen vahvistamisesta palkoviljojen tuen myöntämistä varten 30 päivänä heinäkuuta 1996 annettu komission asetus (EY) N:o 1644/96 (4), tuen myöntämistä humalantuottajille koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 19 päivänä maaliskuuta 1999 annettu komission asetus (EY) N:o 609/1999 (5), tukijärjestelmästä tiettyjen peltokasvien viljelijöille annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1251/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä lokakuuta 1999 annettu komission asetus (EY) N:o 2316/1999 (6), naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1254/1999 yksityiskohtaisista säännöistä palkkiojärjestelmien soveltamisen osalta 28 päivänä lokakuuta 1999 annettu komission asetus (EY) N:o 2342/1999 (7), neuvoston asetuksen (EY) N:o 1251/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä, siltä osin kuin on kyse kesannoidun maan käytöstä sellaisten raaka-aineiden tuottamiseen, joita käytetään yhteisössä muuhun kuin välittömästi ihmisten tai eläinten ravinnoksi tarkoitettujen tuotteiden valmistukseen 19 päivänä marraskuuta 1999 annettu komission asetus (EY) N:o 2461/1999 (8), lampaan- ja vuohenliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2529/2001 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä palkkiojärjestelmien osalta sekä asetuksen (EY) N:o 2419/2001 muuttamisesta 21 päivänä joulukuuta 2001 annettu komission asetus (EY) N:o 2550/2001 (9), siirtymävaiheen toimenpiteistä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1259/1999 soveltamiseksi vuonna 2004 yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän osalta Tšekissä, Virossa, Kyproksessa, Latviassa, Liettuassa, Unkarissa, Maltassa, Puolassa, Sloveniassa ja Slovakiassa 16 päivänä joulukuuta 2003 annettu komission asetus (EY) N:o 2199/2003 (10), yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003 IV osastossa säädettyjen tiettyjen tukijärjestelmien soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 23 päivänä joulukuuta 2003 annettu komission asetus (EY) N:o 2237/2003 (11). Yhteisön lainsäädännön selkeyden vuoksi on aiheellista kumota kyseiset säädökset ja korvata ne yhdellä asetuksella, jossa säädetään 1 päivästä tammikuuta 2005 sovellettavista kaikkien kyseisten järjestelmien täytäntöönpanosäännöistä.
(2)
Jotta kyseisten järjestelmien hallinnointi olisi tehokasta, pinta-alatuet olisi rajoitettava tiettyihin aloihin ja edellytykset olisi täsmennettävä.
(3)
Maltalla on paljon alle 0,3 hehtaaria kooltaan olevia pientiloja. Jotta monet Maltan viljelijät eivät jäisi ilman pinta-alaan perustuvia suoria tukia, pinta-alaan perustuvia suoria tukia koskevan hakemuksen vähimmäismääräksi olisi Maltalla vahvistettava 0,1 hehtaaria, ja Maltan olisi sallittava poiketa asetuksen (EY) N:o 1782/2003 107 artiklan 9 kohdan säännöksistä vuosina 2005 ja 2006.
(4)
Olisi estettävä viljely ainoastaan pinta-alatuen saamiseksi. Olisi määriteltävä viljelykasvien kylvöön ja viljelyyn liittyvät tietyt edellytykset erityisesti durumvehnän, valkuaiskasvien ja riisin osalta. Yhteisön maatalouskäytäntöjen moninaisuuden huomioon ottamiseksi olisi noudatettava paikallisia vaatimuksia.
(5)
Yhden viljellyn lohkon osalta olisi samana vuonna sallittava ainoastaan yksi pinta-alatukihakemus paitsi silloin, kun pinta-alatukea myönnetään saman viljelykasvin lisätukena tai kun tuki koskee siementen tuotantoa. Pinta-alatukea voidaan myöntää viljelykasveille, joihin sovelletaan yhteisön rakenne- tai ympäristöpolitiikkaan kuuluvaa muuta tukijärjestelmää.
(6)
Pinta-alatukeen perustuvissa tukijärjestelmissä säädetään, että kun pinta-ala, jolle tukea haetaan, ylittää taatun enimmäispinta-alan taikka perusalat tai osaperusalat, viljelijäkohtaista alaa, jolle tukea haetaan, vähennetään kyseisenä vuonna suhteessa ylityksen määrään. Sen vuoksi on aiheellista vahvistaa komission ja jäsenvaltioiden välistä tiedonvaihtoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt ja määräajat vähennyskertoimen vahvistamiseksi sekä pinta-alojen, joista tukea on maksettu, ilmoittamiseksi komissiolle. Samoja säännöksiä olisi sovellettava tilakohtaisten viitemäärien kokonaismäärän vähentämiseen sovellettaessa asetuksen (EY) N:o 1782/2003 95 artiklan 4 kohtaa.
(7)
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 73 artiklan mukaisesti durumvehnän erityisen laatupalkkion myöntämisen edellytyksenä on, että käytetään tietty määrä tuotantoalueella korkealaatuisiksi suurimoiden ja pastavalmisteiden tuotannossa tunnustettujen lajikkeiden varmennettuja siemeniä. Kyseisten vaatimusten noudattamisen varmistamiseksi kussakin jäsenvaltiossa olisi vahvistettava lajiketarkastusmenetelmää koskevat perusteet ja tukikelpoisia lajikkeita koskevan luettelon laatimismenettely sekä käytettävien varmennettujen siementen vähimmäismäärä.
(8)
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 antamisen ja durumvehnän erityisen laatupalkkion voimaantulon välisen lyhyen aikavälin vuoksi on mahdotonta laatia jo nyt luetteloa vuonna 2005 tukikelpoisista lajikkeista suunnitellun tarkastusmenetelmän mukaisesti. Sen vuoksi jäsenvaltioiden on tarpeen laatia nykyisten lajikkeiden valikoimaan perustuva siirtymäkauden luettelo.
(9)
Valkuaiskasveja kylvetään joillain alueilla perinteisesti yhdessä viljojen kanssa maataloudellisista syistä. Tästä viljelystä saatava sato koostuu pääasiassa valkuaiskasveista. Tällä tavoin viljeltyjä aloja olisi valkuaiskasvipalkkion myöntämistä varten pidettävä valkuaiskasvien viljelyaloina.
(10)
Olisi määriteltävä makeita lupiineja koskevat vaatimukset ja kokeet lupiinien karvauden määrittämiseksi.
(11)
Pähkinöiden tukijärjestelmän tehokkuuden ja moitteettoman hallinnoinnin vuoksi myönnettyä pinta-alatukea ei pitäisi käyttää toisarvoisten viljelmien tai yksittäisten puiden rahoittamiseen. Sen vuoksi olisi määriteltävä erikoistuneen tarhan vähimmäispalstakoko ja puutiheys. On aiheellista säätää siirtymätoimenpiteistä ottaen huomioon vaikeudet, joita saattaa aiheutua silloin, kun olemassa olevien parannussuunnitelmien voimassaolo päättyy vasta uuden tukijärjestelmän voimaantulon jälkeen.
(12)
Riisin lajikohtaisen tuen maksuedellytykset ja laskenta riippuvat asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 kullekin tuottajajäsenvaltiolle vahvistetun perusalan tai vahvistettujen perusalojen lisäksi myös kyseisten perusalojen mahdollisesta jakamisesta osaperusaloihin sekä kunkin jäsenvaltion tämän alajaon tekemiseksi valitsemista puolueettomista perusteista sekä edellytyksistä, joiden vallitessa viljeltyjä lohkoja viljellään, ja perusalojen vähimmäiskoosta. Tämän vuoksi olisi annettava yksityiskohtaiset säännöt perusalojen ja niiden osa-alojen vahvistamista, hallinnointia ja viljelemistä varten.
(13)
Jos havaitaan asetuksen (EY) N:o 1782/2003 82 artiklassa tarkoitettu perusalan ylittyminen, riisin lajikohtaista tukea on vähennettävä. Tämän vähennyksen laskentaa koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen vahvistamiseksi olisi määriteltävä huomioon otettavat perusteet sekä sovellettavat kertoimet.
(14)
Riisin lajikohtaisen tuen maksujen seuranta edellyttää, että komissiolle on toimitettu tietyt perusalojen ja niiden osa-alojen viljelyyn liittyvät tiedot. Tätä tarkoitusta varten olisi määriteltävä yksityiskohtaisesti tiedot, jotka jäsenvaltioiden olisi toimitettava komissiolle samoin kuin kyseisten toimitusten määräajat.
(15)
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 93 ja 94 artiklassa säädetään perunatärkkelyksen valmistukseen tarkoitettujen perunoiden viljelijöille myönnettävästä tuesta, joka edellyttää viljelysopimusta ja jota maksetaan perunatärkkelystuotannon kiintiöjärjestelmästä 27 päivänä heinäkuuta 1994 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1868/94 (12) vahvistetun kiintiön rajoissa. Sen vuoksi olisi vahvistettava kyseisen tuen myöntämisen edellytykset ja tarvittaessa tehtävä ristiinviittaukset asetuksessa (EY) N:o 1868/94 säädettyä kiintiöjärjestelmää koskeviin voimassa oleviin säännöksiin.
(16)
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 95 ja 96 artiklassa säädetään, että tuottajille maksetaan lypsylehmäpalkkio ja lisätukea. Maito- ja maitotuotealan maksun vahvistamisesta 29 päivänä syyskuuta 2003 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1788/2003 (13) säädetään erityissäännöksistä tapauksissa, joissa toimintaa ei harjoiteta. Tästä syystä on aiheellista säätää, että lypsylehmäpalkkiota ja lisätukea ei myönnetä, kun tilakohtaisen viitemäärän hallussaan pitävä luonnollinen tai oikeushenkilö ei enää täytä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1788/2003 5 artiklan c alakohdassa tarkoitettuja edellytyksiä sen 12 kuukauden pituisen jakson aikana, joka edeltää asianomaisen vuoden 31 päivää maaliskuuta.
(17)
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 88-92 artiklassa säädetään uudesta viljelijöille myönnettävää energiakasvien tukea koskevasta järjestelmästä. Asetuksen (EY) N:o 2461/1999 mukaisesti tukea ei myönnetä sokerijuurikkaalle, ja sen vuoksi sokerijuurikas olisi jätettävä energiakasvien tukijärjestelmän ulkopuolelle.
(18)
Olisi määriteltävä edellytykset kyseisen tuen saamiseksi. Sitä tarkoitusta varten olisi säädettävä, että tuottajan ja ensimmäisen jalostajan välillä on tehtävä kyseisiä maatalouden raaka-aineita koskeva sopimus. Olisi myös määriteltävä edellytykset, joita sovelletaan silloin, kun viljelijä itse toteuttaa jalostuksen tilallaan.
(19)
Jotta varmistettaisiin, että raaka-aine jalostetaan määrätyksi energiatuotteeksi, ensimmäisen jalostajan olisi asetettava vakuus huolimatta siitä, että tukea ei myönnetä sille vaan viljelijälle. Vakuuden on oltava määrältään riittävä takaamaan, että raaka-aineita ei lopulta käytetä muuhun kuin alkuperäiseen tarkoitukseensa. Tukijärjestelmän valvonnan tehostamiseksi on tämän lisäksi syytä rajoittaa raaka-aineiden sekä puolijalosteiden myynti kahteen myyntikertaan ennen lopullista jalostusta.
(20)
Olisi erotettava selvästi toisistaan hakijan velvollisuudet, jotka päättyvät, kun korjatun raaka-aineen koko määrä on toimitettu, sekä ensimmäisen jalostajan velvollisuudet, jotka alkavat toimitushetkellä ja päättyvät, kun raaka-aineet on lopullisesti jalostettu energiatuotteiksi.
(21)
Raaka-aineiden ja niistä saatujen tuotteiden tiettyihin kuljetuksiin yhteisössä olisi sovellettava valvontajärjestelmiä, jotka edellyttävät tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (14) mukaisesti myönnettävien T5-valvontakappaleiden käyttöä. On säädettävä muista todisteista, mikäli T5-valvontakappale katoaa ensimmäisestä jalostajasta riippumattomien olosuhteiden vuoksi.
(22)
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 98 artiklassa säädetään peltokasvien erityisen aluetuen vähentämisestä, kun haetun tuen kokonaismäärä ylittää vahvistetun enimmäismäärän. Sen vuoksi olisi vahvistettava vähennyskertoimen laskentaa koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
(23)
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 99 artiklassa säädetään mahdollisuudesta myöntää suoraa tukea yhden tai useamman siemenlajin tuotantoa varten.
(24)
Kyseistä tukea voidaan myöntää ainoastaan perussiementen tai varmennettujen siementen tuotantoon, ja kyseiset tuotteet olisi määriteltävä selkeästi viittaamalla siementen varmentamista ja kaupan pitämistä koskeviin direktiiveihin: rehukasvien siementen pitämisestä kaupan 14 päivänä kesäkuuta 1966 annettu neuvoston direktiivi 66/401/ETY (15), viljakasvien siementen pitämisestä kaupan 14 päivänä kesäkuuta 1966 annettu neuvoston direktiivi 66/402/ETY (16), öljy- ja kuitukasvien siementen pitämisestä kaupan 13 päivänä kesäkuuta 2002 annettu neuvoston direktiivi 2002/57/EY (17).
(25)
Tarkastusten mahdollistamiseksi perussiementen ja varmennettujen siementen tuotannosta olisi tehtävä viljelysopimuksia tai viljelyilmoituksia, jotka liitetään yhteen hakemukseen, ja siemenlaitokset ja jalostajat olisi hyväksyttävä tai rekisteröitävä virallisesti. Olisi säädettävä tarvittavista toimenpiteistä tapauksiin, joissa jäsenvaltion siemenlaitos tai jalostaja lisää siemeniä toisessa jäsenvaltiossa.
(26)
Hallinnollisista syistä tukea olisi myönnettävä kussakin jäsenvaltiossa ainoastaan kyseisen jäsenvaltion alueella korjatuille tuotteille.
(27)
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 liitteen XI mukaisesti tuotantotukea voidaan maksaa Cannabis sativa L. -lajikkeen perussiemenille ja varmennetuille siemenille, joiden tetrahydrokannabinolipitoisuus on alle 0,2 prosenttia. Jotta varmistetaan tuen myöntämistä koskevien sääntöjen yhdenmukainen soveltaminen koko yhteisössä, olisi käytettävä yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 säädettyjen täydentävien ehtojen, tuen mukauttamisen ja yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 796/2004 (18) liitteessä II Cannabis sativa L. -lajikkeelle vahvistettujen tukikelpoisten lajikkeiden luetteloa.
(28)
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 108 artiklassa määritellään peltokasvien pinta-alatukiin oikeutetut maa-alueet. Mainitussa artiklassa sallitaan tiettyjä poikkeuksia, joita jäsenvaltioiden on valvottava, mutta ne eivät saa vaikuttaa vastoin mainitun asetuksen säännöksiä. Tämän vaaran välttämiseksi olisi säädettävä soveltuvista toimenpiteistä, jotta voitaisiin pitää tukikelpoisen maan kokonaispinta-ala nykytasollaan ja estää sitä kasvamasta merkittävästi. Näihin toimenpiteisiin voi eräissä tapauksissa kuulua aiemmin tukikelpoisten alueiden luokitteleminen alueiksi, jotka eivät oikeuta tukeen.
(29)
Jäsenvaltiot, joissa maissi ei ole perinteinen viljelykasvi, voivat myöntää peltokasvien pinta-alatukea nurmisäilörehulle. Sen vuoksi on tarpeen määritellä nurmisäilörehun käsite.
(30)
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 106 artiklassa säädetään, että kuiduntuotantoon tarkoitetun pellavan ja hampun pinta-alatukien edellytyksenä on 27 päivänä heinäkuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1673/2000 (19) 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun sopimuksen tekeminen tai sitoumuksen antaminen. Olisi säädettävä, että tukihakemusten hallinnoinnista vastaaville jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille on toimitettava jäljennös sopimuksesta tai sitoumuksesta. Olisi varmistettava myös, että kuiduntuotantoon tarkoitetut pellava- ja hamppulajikkeet on lueteltu kuitukasveina viljelykasvien yhteisessä lajikeluettelossa ja erityisesti pellavan tapauksessa kuitupellavana. Hampun osalta hyväksyttyjen lajikkeiden tetrahydrokannabinolipitoisuus saa lisäksi olla enintään 0,2 prosenttia. Sen vuoksi olisi laadittava pellavan tukikelpoisten lajikkeiden luettelo. Hampun tukikelpoiset lajikkeet luetellaan komission asetuksen (EY) N:o 796/2004 liitteessä II. Hamppua koskevien vakuuksien lisäämiseksi olisi myös edellytettävä, että käytettävien siementen on oltava varmennettuja.
(31)
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 109 artiklassa edellytetään, että viljan, öljykasvien ja valkuaiskasvien tuottajat kylvävät siemenet viimeistään 31 päivänä toukokuuta. Tietyissä tapauksissa kylvöä voidaan siirtää 31 päivän toukokuuta jälkeiseksi ajaksi ilmasto-olosuhteiden vuoksi. Olisi siirrettävä tiettyjen kasvien viimeistä kylvöpäivää ja hakemusten jättöpäivää tietyillä alueilla. Pidennetyt kylvökaudet eivät saisi heikentää tukijärjestelmän tehokkuutta tai valvontajärjestelmää, josta säädetään asetuksen (EY) N:o 1782/2003 II osaston 4 luvussa.
(32)
Sokerimaissin säännöllisen tarjonnan varmistamiseksi jalostajille koko markkinointivuoden ajan olisi annettava tuottajille mahdollisuus pidentää kylvökauttaan. Sen vuoksi sokerimaissin viimeinen kylvöpäivä olisi siirrettävä 15 päivään kesäkuuta.
(33)
On aiheellista säätää, että durumvehnän lisäkorvauksen ja erityistuen myöntäminen edellyttää, että käytetään vähimmäismäärä varmennettuja durumvehnän siemeniä. Ottaen huomioon maatalouden monimuotoisuus eri jäsenvaltioissa ja niiden eri alueilla tämän määrän vahvistaminen olisi jätettävä asianomaisille jäsenvaltioille.
(34)
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 103 artiklan soveltamiseksi olisi määriteltävä kastelun käsite.
(35)
Olisi täsmennettävä perusalan mahdollisen ylityksen arvioinnissa huomioon otettavat alat sekä kyseisen määrän vahvistamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt. Siinä tapauksessa, että maissille, kastelluille viljelyaloille tai nurmisäilörehulle vahvistetaan erikseen perusala, olisi säädettävä yksityiskohtaisista säännöistä kyseisen perusalan mahdollisen ylittymisen laskemisessa huomioon otettavista pinta-aloista. Perusalan mahdollista ylittämistä koskevan osuuden vahvistamisesta annetuilla yksityiskohtaisilla säännöillä olisi taattava, että perusalaa noudatetaan kaikissa tapauksissa. Olisi myös vahvistettava durumvehnän taattujen enimmäispinta-alojen ylityksen määrän laskutapa. Olisi myös täsmennettävä asetuksen (EY) N:o 1782/2003 102 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun tukien enimmäismäärän ylittymisen vahvistamismenettely.
(36)
Sovellettaessa asetuksen (EY) N:o 1782/2003 71 artiklaa peltokasvien pinta-alatuen myöntäminen edellyttää, että asianomaiset viljelijät kesannoivat osan tilansa viljelyalasta. Olisi annettava täytäntöönpanoa koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä järjestelmän tehokkuuden varmistamiseksi. Sen vuoksi olisi säädettävä, että kesannoinnissa huomioon olettavat pinta-alat ovat verrattavissa alueellista perusalaa laskettaessa huomioon otettuihin aloihin. Olisi määriteltävä asetuksen (EY) N:o 1782/2003 107 artiklan 3 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitetut palkokasvit.
(37)
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 107 artiklan 6 kohdan mukaisesti ja sovellettaessa sen 66 artiklaa olisi vahvistettava vapaaehtoisesti kesannoitua alaa koskevat yksityiskohtaiset säännöt. Kyseisten sääntöjen olisi oltava yhdenmukaisia asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 käyttöön otetun yleisen järjestelmän kanssa.
(38)
On tarpeen vahvistaa asetuksen (EY) N:o 1782/2003 IV osaston 11 luvussa säädettyjen lammas- ja vuohipalkkioiden tukikelpoisuusperusteet ja erityisesti vaaditut edellytykset.
(39)
Asetuksen (EY) No 1782/2003 113 artiklan 2 kohdassa säädetään palkkion myöntämisestä eräillä yhteisön alueilla sijaitseville vuohenlihan tuottajille. Nämä alueet olisi tämän vuoksi määriteltävä tässä säännöksessä säädettyjen perusteiden mukaisesti.
(40)
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 114 artiklan 1 kohdan mukaisesti niille viljelijöille, joiden tilan maatalousmaasta vähintään 50 prosenttia sijaitsee epäsuotuisilla alueilla, voidaan maksaa lisäpalkkiota. Kyseisen asetuksen 113 artiklan 2 kohdassa viitataan erityisiin maantieteellisiin alueisiin, joilla vuohenlihan tuottajat täyttävät vuohipalkkion saamisen edellytykset. Olisi säädettävä siitä, että kyseiset perusteet täyttävien viljelijöiden on annettava ilmoitus, jonka mukaan vähintään 50 prosenttia tilan maatalousmaasta sijaitsee epäsuotuisilla alueilla tai alueilla, joilla vuohipalkkiota voidaan maksaa.
(41)
Jotta tukikelpoisuutta uuhipalkkion oikeaan tasoon voitaisiin valvoa, jäsenvaltioiden olisi laadittava luettelo lampaanmaitoa tai lampaanmaitotuotteita kaupan pitävistä viljelijöistä.
(42)
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 116, 117 ja 118 artiklassa käyttöön otetun viljelijäkohtaisia enimmäismääriä koskevan järjestelmän täytäntöönpanemiseksi voimassa olevien hallinnollisten sääntöjen soveltamista voidaan jatkaa, erityisesti ilmaiseksi myönnettävien oikeuksien, tavanomaisten oikeuksien käytön, vähimmäiskäyttö mukaan luettuna, oikeuksien väliaikaisen luovutuksen tai siirron, viljelijäkohtaisten enimmäismäärien muutosten ilmoittamisen ja kansallisen varannon kautta tehtävän oikeuksien siirron osalta. Jotkut kyseisistä säännöistä ovat erityissäännöksiä poikkeuksellisia ja asianmukaisesti perusteltuja olosuhteita varten, kuten oikeuksien käyttämisen osalta pienviljelijät ja laajaperäistämis- ja varhaiseläkeohjelmiin osallistuvat viljelijät, tai oikeuksien siirtämisen osalta palkkio-oikeuksien periytyminen ja julkisessa tai yhteisessä omistuksessa laiduntamista varten olevia maa-alueita käyttävät viljelijät.
(43)
Komissio valvoo uusia järjestelyjä, ja sen vuoksi jäsenvaltioiden on toimitettava sille asianmukaisella tavalla olennaiset tiedot palkkiosääntöjen täytäntöönpanosta.
(44)
Lisätukien osalta komissiolle on tarvittaessa toimitettava yksityiskohtaiset tiedot kansallisista säännöistä ja niiden täytäntöönpanosta.
(45)
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 IV osaston 12 luvussa säädetään naudanlihatuista. Olisi vahvistettava tukikelpoisuusperusteet ja erityisesti tukien myöntämistä koskevat edellytykset.
(46)
Alueellisen enimmäismäärän ja eläintiheyden tavoitteiden vuoksi eläimille, joihin näitä kahta toimenpidettä on sovellettu, ei voida enää hakea erityispalkkiota saman ikäryhmän osalta. Kausiporrastuspalkkion osalta tällaisia eläimiä on pidettävä eläiminä, joista on myönnetty erityispalkkio.
(47)
Olisi säädettävä, että asetuksen (EY) N:o 1782/2003 123 artiklan 3 kohdan b alakohdassa säädetty hallinnollinen asiakirja laaditaan ja myönnetään jäsenvaltiossa. Eri jäsenvaltioiden erityisten hallinto- ja valvontaedellytysten huomioon ottamiseksi olisi sallittava muodoltaan erilaisia hallinnollisia asiakirjoja.
(48)
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 123 artiklan 3 kohdan a alakohdassa ja 130 artiklan 1 kohdassa säädetään, että erityispalkkion ja teurastuspalkkion myöntämisedellytyksenä on pitoaika. Tämän vuoksi kyseinen aika ja sen kesto olisi määriteltävä.
(49)
Teurastuksen yhteydessä myönnettävän erityispalkkion myöntämisedellytysten olisi vastattava teurastuspalkkion myöntämisedellytyksiä. Olisi täsmennettävä asiakirjat, joiden on oltava eläimen mukana teurastukseen, lähettämiseen tai vientiin asti. Palkkion myöntämiseen teurastuksen yhteydessä liittyy erityispiirteitä, joiden huomioon ottamiseksi olisi täsmennettävä härkien ikäedellytykset sekä täysikasvuisten nautojen ruhon tarjontamuoto.
(50)
Kausiporrastuspalkkion myöntämisedellytykset olisi säädettävä siten, että ne vastaavat teurastuspalkkion myöntämistä koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä. Komission olisi määriteltävä käytettävissä olevien tietojen perusteella, mitkä jäsenvaltiot vastaavat kyseisen palkkiojärjestelmän soveltamisedellytyksiä.
(51)
Olisi määriteltävä asetuksen (EY) N:o 1782/2003 125 artiklassa säädetty emolehmän käsite. Sitä varten olisi pidettävä komission asetuksen (EY) N:o 2342/1999 mukaisia samoja rotuja. Voimassa olevien keskeisten vaatimusten soveltamista voidaan lisäksi jatkaa, erityisesti kun kyse on keskimääräisestä maitotuotoksesta ja kansallisesta lisäpalkkiosta.
(52)
Voimassa olevien hallinnollisten sääntöjen soveltamista voidaan jatkaa, erityisesti viljelijäkohtaisten enimmäismäärien, viljelijäkohtaisia enimmäismääriä ja kansallista varantoa koskevien ilmoitusten, ilmaiseksi saatujen oikeuksien, oikeuksien käytön, oikeuksien siirron ja väliaikaisen luovutuksen sekä kansallisen varannon kautta tehtävien siirtojen osalta.
(53)
Komission olisi määriteltävä käytettävissä olevien tietojen perusteella, mitkä jäsenvaltiot täyttävät asetuksen (EY) N:o 1782/2003 129 artiklassa säädetyn erityisjärjestelmän soveltamisedellytykset. Olisi määriteltävä palkkion myöntämistä koskevat erityiset yksityiskohtaiset säännöt.
(54)
Olisi määriteltävä eläintiheyden laskutapa. Olisi vahvistettava päivämäärä, jolta maidon viitemäärä otetaan huomioon.
(55)
Laajaperäistämispalkkiojärjestelmän eläintiheyden laskemisessa olisi otettava huomioon kaikki tilalla olevat vähintään kuuden kuukauden ikäiset eläimet. Tämä edellyttää erityisiä sääntöjä eläinten laskemisesta ja tuottajan ilmoituksesta järjestelmään osallistumisesta. Olisi säädettävä nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmän käyttöönottamisesta sekä naudanlihan ja naudanlihatuotteiden pakollisesta merkitsemisestä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 820/97 kumoamisesta 17 päivänä heinäkuuta 2000 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1760/2000 (20) tarkoitetun atk-pohjaisen tietokannan käyttämisestä.
(56)
Olisi huolehdittava siitä, että laajaperäistämispalkkiota ei myönnetä viljelijöille, jotka noudattavat laajaperäistämispalkkion myöntämiseksi vaadittavia eläintiheyden keskiarvoja keinotekoisesti.
(57)
Olisi säädettävä menettelyt sen määrittämiseksi käytettävissä olevien tietojen perusteella, mitkä jäsenvaltiot täyttävät asetuksen (EY) N:o 1782/2003 132 artiklan 4 kohdassa säädetyn lypsylehmien osalta myönnettävän laajaperäistämispalkkion edellytykset. Olisi määriteltävä palkkion myöntämistä koskevat erityiset yksityiskohtaiset säännöt. Olisi vahvistettava vähimmäispitoaika.
(58)
Olisi annettava erityissäännöksiä, jotka koskevat ajanjaksojen, päivämäärien ja pitoajan aikarajojen sääntöjen soveltamista.
(59)
Yksinkertaistamisen vuoksi teurastuspalkkiohakemus olisi tehtävä yhdennetyssä järjestelmässä säädetyllä eläintukihakemuksella, jos siinä on kaikki palkkion maksamiseen oikeuttavat tiedot ja jos eläin on teurastettu samassa jäsenvaltiossa tai toisessa jäsenvaltiossa taikka viety maasta.
(60)
Asetuksessa (EY) N:o 1760/2000 tarkoitettua tietokantaa olisi voitava käyttää teurastuspalkkion hallinnon helpottamiseen, jos jäsenvaltio arvioi tietokantansa tarjoavan riittävät takeet palkkioiden maksamista koskevien tietojen oikeellisuudesta.
(61)
Vasikoiden teurastuspalkkion edellytyksenä on enimmäispainorajan noudattaminen. Sen vuoksi on tarpeen määritellä ruholle vakiotarjontamuoto, johon tätä enimmäispainoa sovelletaan.
(62)
Lisätukien osalta komissiolle on toimitettava yksityiskohtaiset tiedot kansallisista säännöistä ja niiden täytäntöönpanosta.
(63)
Jotta viljelijät voisivat saada palkkiot mahdollisimman nopeasti, olisi säädettävä ennakoiden myöntämisestä. Kansallisten tai alueellisten enimmäismäärien soveltamisen vuoksi olisi kuitenkin varmistettava, ettei ennakko ole lopullista maksua suurempi. Tämän vuoksi olisi säädettävä, että jäsenvaltio voi vähentää ennakon prosenttiosuutta niissä palkkiojärjestelmissä, joita mainitut enimmäismäärät koskevat.
(64)
Asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 säädetään aineiden tai tuotteiden, joita ei ole hyväksytty eläinlääkintää koskevassa sääntelyssä, laittomaan käyttöön tai hallussapitoon sovellettavista seuraamuksista. Toistuvissa rikkomistapauksissa olisi jätettävä seuraamusten kestosta päättäminen jäsenvaltioille, joilla on paremmat mahdollisuudet arvioida tehdyn rikkomuksen tosiasiallinen vakavuus.
(65)
On tarpeen vahvistaa erityispalkkio- ja emolehmäpalkkiojärjestelmien soveltamiseksi huomioon otettavien tekijöiden määräytymispäivä. Moitteettoman ja yhdenmukaisen hallinnon varmistamiseksi kyseisen päivämäärän olisi pääsääntöisesti oltava hakemusten jättöpäivä. Teurastuksen yhteydessä maksettavan erityispalkkion osalta olisi kuitenkin säädettävä erityisistä säännöistä, jotta vältetään suuremman palkkion saamiseksi tehtävät siirrot vuodelta toiselle. Teurastuspalkkion tapauksessa teurastus- tai vientipäivä on parempi tapa todeta toimien tosiasiallinen toteuttaminen.
(66)
Palkkioiden määräytymisperusteen määräytymispäivänä sovellettava valuuttakurssi olisi vahvistettava siten, että periaatteessa palkkiot eivät kansalliseksi valuutaksi muunnettaessa kärsi yhden ainoan päivän kurssista johtuvista äkillisistä muutoksista.
(67)
Olisi säädettävä eräistä jäsenvaltioiden tiedonantovelvollisuuksista. Tietojen toimittamisen ja analysoinnin helpottamiseksi olisi säädettävä, että tiedot esitetään yhdenmukaisesti.
(68)
Uuteen järjestelmään siirtymisen helpottamiseksi on tarpeen säätää siirtymäsäännöksistä, jotka koskevat eläinten merkitsemis- ja tunnistamisvelvollisuutta.
(69)
Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003 143 b artiklassa sallitaan Tšekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian (uudet jäsenvaltiot) korvata suorat tuet yhtenäisellä tuella, jäljempänä ”yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmä”. Tšekki, Viro, Kypros, Latvia, Liettua, Unkari, Puola ja Slovakia ovat päätyneet kyseiseen vaihtoehtoon. Sen vuoksi olisi säädettävä yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
(70)
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 143 b artiklan 5 kohdan toisen alakohdan mukaisesti ja jotta vältettäisiin useiden sellaisten hakemusten käsittely, joiden tuet tilaa kohti olisivat alle 50 euroa, Tšekki, Viro, Latvia, Liettua, Unkari, Puola ja Slovakia ovat pyytäneet lupaa vahvistaa tukikelpoinen tilakohtainen vähimmäisala suuremmaksi kuin 0,3 hehtaaria.
(71)
Tšekki, Viro, Kypros, Latvia, Liettua, Unkari, Puola ja Slovakia ovat arvioineet sen osan käytössään olevasta maatalousmaasta, joka on 30 päivänä kesäkuuta 2003 hyvässä viljelykunnossa, ja ehdottaneet sen mukauttamista tilakohtaisen tukikelpoisen vähimmäismäärän mukaisesti.
(72)
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 143 c artiklassa säädetään uusien jäsenvaltioiden mahdollisuudesta täydentää viljelijälle maksettavaa suoraa tukea edellyttäen, että komissio antaa siihen luvan. Olisi vahvistettava tämän mahdollisuuden täytäntöönpanoa koskevat yleiset säännöt.
(73)
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 55 artiklan b alakohdassa ja 107 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa säädetään kesannoinnista vapautuksesta, jos kesannoitua maata käytetään sellaisten raaka-aineiden tuottamiseen, joita käytetään yhteisössä muuhun kuin välittömästi ihmisten tai eläinten ravinnoksi tarkoitettujen tuotteiden valmistukseen, edellyttäen että sovelletaan tehokkaita valvontajärjestelmiä.
(74)
On suotavaa, että tietyin edellytyksin sokerijuurikkaan, maa-artisokan ja juurisikurin viljelyä kesantoaloilla ei jätetä järjestelmän ulkopuolelle. Kyseisille viljelykasveille ei voida myöntää tukea, koska se voi aiheuttaa häiriöitä sokerin markkinoilla. On kuitenkin tarpeen toimia niin, että kyseisillä viljelmillä noudatetaan kesannoitujen alojen käyttöä koskevia sääntöjä.
(75)
Olisi määriteltävä edellytykset, joilla kyseisestä järjestelmästä myönnetään tukea. Sitä varten on syytä täsmentää edellytystä, joka koskee tuottajan ja joko keräilijän tai ensimmäisen jalostajan välillä kyseisistä maatalouden raaka-aineista tehtävää sopimusta. Lisäksi on määriteltävä edellytykset, joita sovelletaan silloin, kun viljelijä toteuttaa jalostuksen itse tilallaan.
(76)
Jotta varmistetaan neuvoston päätöksellä 93/355/ETY (21) hyväksytyn GATT-sopimukseen liittyvän Euroopan talousyhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen välisen öljysiemeniä koskevan yhteisymmärryspöytäkirjan 7 kohdan noudattaminen, on tarpeen ottaa käyttöön soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, jotta voidaan tarvittaessa vähentää ihmisten tai eläinten ravinnoksi tuotettavissa olevien ja tarkoitettujen sivutuotteiden määrää, jos kyseisten tuotteiden kokonaismäärä ylittää vuosittain miljoona tonnia soijapapujauhoekvivalenttina ilmaistuna.
(77)
Sen varmistamiseksi, että raaka-aine valmistetaan säädetyksi lopputuotteeksi, keräilijän tai ensimmäisen jalostajan on asetettava vakuus siitä huolimatta, että tuki myönnetään viljelijälle. Jotta järjestelmän valvonta olisi tehokasta, on syytä rajoittaa jalostajien lukumäärää.
(78)
On tarpeen erottaa selvästi toisistaan hakijan velvollisuudet, jotka päättyvät, kun korjattu raaka-aineen koko määrä on toimitettu, ja keräilijän tai ensimmäisen jalostajan velvollisuudet, joihin liittyy vakuuden antaminen ja jotka alkavat toimitushetkellä ja päättyvät, kun raaka-aineet on lopullisesti jalostettu lopputuotteiksi.
(79)
Raaka-aineiden ja niistä saatujen tuotteiden tiettyihin kuljetuksiin yhteisössä olisi sovellettava valvontajärjestelmiä, jotka edellyttävät asetuksen (ETY) N:o 2454/93 mukaisesti myönnettävien T5-valvontakappaleiden ja ilmoitusten käyttöä. On säädettävä vaihtoehtoisista todisteista, jos T5-valvontakappaletta ei palauteta keräilijän tai ensimmäisen jalostajan toimivaltaiselle viranomaiselle ensimmäisestä jalostajasta tai keräilijästä riippumattomien olosuhteiden vuoksi. Jotta voitaisiin varmistaa tukijärjestelmän tehokkuus ja moitteeton hallinnointi, olisi annettava kyseistä valvontaa koskevat säännökset.
(80)
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 110 o artiklassa säädettyjen humalan pinta-alatuen tukikelpoisuusedellytysten lisäksi olisi vahvistettava lisäperusteita, jotta varmistettaisiin tuen myöntäminen aloista, joilla humalaa viljellään tavanomaisissa viljelyolosuhteissa. Ala, jolle on kylvetty humalaa, olisi määriteltävä yhteisön tasolla, jotta varmistettaisiin se, että alat, joista maksetaan lisätukea, lasketaan samalla tavalla. On tarpeen säätää, millä tavoin jäsenvaltiota kohti käytettävissä oleva lisätukien kokonaismäärä jaetaan tukikelpoisille aloille.
(81)
Olisi vahvistettava aikaraja, johon mennessä hyväksyttyjen humalan tuottajaryhmittymien olisi käytettävä humala-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 26 päivänä heinäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1696/71 (22) 7 artiklan 1 kohdan a-d alakohdassa lueteltuihin toimenpiteisiin liittyvät tuet ja johon mennessä komissiolle olisi ilmoitettava tuen käyttötavasta. Määrät, joita ei ole käytetty tietyn ajanjakson kuluessa, olisi maksettava takaisin. On tarpeen säätää, millä tavoin hyväksytylle humalan tuottajaryhmittymälle jäsenvaltiota kohti käytettävissä oleva tuen kokonaismäärä jaetaan.
(82)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat suorien tukien hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 LUKU
SOVELTAMISALA JA YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Aihe ja soveltamisala
1. Tässä asetuksessa annetaan asetuksen (EY) N:o 1782/2003 IV ja IV a osastossa säädettyjen seuraavien tukijärjestelmien soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt:
a)
mainitun asetuksen IV osaston 1 luvussa säädetty durumvehnän erityinen laatupalkkio;
b)
mainitun asetuksen IV osaston 2 luvussa säädetty valkuaiskasvipalkkio;
c)
mainitun asetuksen IV osaston 3 luvussa säädetty riisin lajikohtainen tuki;
d)
mainitun asetuksen IV osaston 4 luvussa säädetty pähkinöiden pinta-alatuki;
e)
mainitun asetuksen IV osaston 5 luvussa säädetty energiakasvien tuki;
f)
mainitun asetuksen IV osaston 6 luvussa säädetty tärkkelysperunan tuki;
g)
mainitun asetuksen IV osaston 7 luvussa säädetyt lypsylehmäpalkkio ja lisätuet;
h)
mainitun asetuksen IV osaston 8 luvussa säädetty peltokasvien erityinen aluetuki;
i)
mainitun asetuksen IV osaston 9 luvussa säädetty siementuki;
j)
mainitun asetuksen IV osaston 10 luvussa säädetty peltokasvien pinta-alatuki;
k)
mainitun asetuksen IV osaston 11 luvussa säädetyt lammas- ja vuohipalkkiot;
l)
mainitun asetuksen IV osaston 12 luvussa säädetyt naudanlihatuet;
m)
mainitun asetuksen IV osaston 13 luvussa säädetty palkoviljojen tuki;
n)
mainitun asetuksen 143 b artiklassa säädetty yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmä;
o)
mainitun asetuksen 143 c artiklassa säädetyt täydentävät kansalliset suorat tuet;
p)
mainitun asetuksen IV osaston 10 d luvussa säädetty humalan pinta-alatuki.
2. Tässä asetuksessa vahvistetaan yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat asetuksen (EY) N:o 1782/2003 III osastossa säädetyn tilatukijärjestelmän sekä mainitun asetuksen IV osaston 10 luvussa säädetyn peltokasvien pinta-alatukijärjestelmän mukaisesti kesannoidun maan käyttöä raaka-aineiden tuottamiseen.
2 artikla
Tukiedellytykset
1. Edellä 1 artiklan a, b, c, e, h, i, j, m ja p alakohdassa tarkoitettuja suoria tukia myönnetään kunkin viljelykasvin osalta yksinomaan vähintään 0,3 hehtaarin pinta-aloille, joista on tehty hakemus ja joiden jokainen viljelty lohko ylittää jäsenvaltion asetuksen (EY) N:o 796/2004 14 artiklan 4 kohdassa säädettyä rajoitusta noudattaen vahvistaman vähimmäiskoon.
Maltan osalta 1 artiklan a, b, c, e, h, i, j, m ja p alakohdassa tarkoitettuja suoria tukia myönnetään kunkin viljelykasvin osalta yksinomaan vähintään 0,1 hehtaarin pinta-aloille, joista on tehty hakemus ja joiden jokainen viljelty lohko ylittää jäsenvaltion asetuksen (EY) N:o 796/2004 14 artiklan 4 kohdassa asetettua rajoitusta noudattaen vahvistaman vähimmäiskoon.
2. Edellä 1 artiklan a, b, c, h ja j alakohdassa tarkoitettua suoraa tukea myönnetään yksinomaan kokonaisuudessaan kylvetyille pinta-aloille, joilla on suoritettu kaikki tavanomaiset paikallisten vaatimusten mukaiset viljelytoimet.
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 IV osaston 1 luvussa tarkoitetun durumvehnän erityisen laatupalkkion ja mainitun asetuksen IV osaston 10 luvussa tarkoitetun peltokasvien tuen tapauksessa täysimääräisesti kylvetyillä ja paikallisten vaatimusten mukaisesti viljellyillä pinta-aloilla kasvatetut viljelykasvit, jotka eivät saavuta kukinta-astetta asianomaisen jäsenvaltion tunnustamien poikkeuksellisten sääolojen vuoksi, ovat kuitenkin tukikelpoisia edellyttäen, että kyseisiä pinta-aloja ei käytetä muihin tarkoituksiin ennen kyseistä kasvuvaihetta.
3. Yhden viljellyn lohkon osalta voidaan samana vuonna tehdä enintään yksi hakemus pinta-alatuesta, joka kuuluu neuvoston asetuksen (EY) N:o 1258/1999 (23) 1 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti rahoitettavaan järjestelmään.
Kuitenkin
a)
viljellylle lohkolle, jolle on haettu saman vuoden osalta asetuksen (EY) N:o 1782/2003 IV osaston 1 luvussa säädettyä durumvehnän erityistä laatupalkkiota tai mainitun asetuksen IV osaston 2 luvussa säädettyä valkuaiskasvipalkkiota, voidaan hakea asetuksen (EY) N:o 1782/2003 IV osaston 10 luvussa säädettyä peltokasvien tukea;
b)
viljellylle lohkolle, jolle on haettu saman vuoden osalta asetuksen (EY) N:o 1782/2003 IV osaston 3 luvussa säädettyä riisin lajikohtaista tukea tai mainitun asetuksen IV osaston 2 luvussa säädettyä valkuaiskasvipalkkiota, voidaan hakea asetuksen (EY) N:o 1782/2003 IV osaston 9 luvussa säädettyä siementukea;
c)
viljellylle lohkolle, jolle on haettu saman vuoden osalta asetuksen (EY) N:o 1782/2003 IV osaston 5 luvussa säädettyä energiakasvien tukea, voidaan hakea asetuksen (EY) N:o 1782/2003 IV osaston 10 luvussa säädettyä peltokasvien pinta-alatukea, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 1782/2003 90 artiklan toisen alakohdan soveltamista, tai sille voidaan hakea asetuksen (EY) N:o 1782/2003 IV osaston 3 luvussa säädettyä riisin lajikohtaista tukea;
d)
viljellylle lohkolle, jolle on haettu saman vuoden osalta asetuksen (EY) N:o 1782/2003 IV osaston 10 luvussa säädettyä peltokasvien tukea, voidaan hakea asetuksen (EY) N:o 1782/2003 IV osaston 9 luvussa säädettyä siementukea.
4. Alat, joita käytetään asetuksen (EY) N:o 1782/2003 55 artiklan b alakohdassa ja 107 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettujen raaka-aineiden tuottamiseen tai joita viljellään mainitun asetuksen IV osaston 5 luvussa säädetyn energiakasvien tukijärjestelmän mukaisesti, eivät ole oikeutettuja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/1999 (24) II osaston VIII luvussa säädettyyn yhteisön tukeen, lukuun ottamatta mainitun asetuksen 31 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa säädettyä nopeakasvuisten lajien istutuskustannuksiin myönnettävää tukea.
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 55 artiklan b alakohdassa ja 107 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetuille raaka-aineille, joita viljellään kesannoiduilla aloilla, sekä niistä johdetuille välituotteille, lopputuotteille, rinnakkaistuotteille ja sivutuotteille, ei voida myöntää asetuksen (EY) N:o 1258/1999 1 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdan mukaista Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston tukiosaston rahoitusta.
5. Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 IV osaston 2 luvussa säädetyn valkuaiskasvipalkkion ja mainitun asetuksen IV osaston 10 luvussa säädetyn peltokasvien pinta-alatuen soveltamiseksi ”makeilla lupiineilla” tarkoitetaan lupiinilajikkeita, joiden tuottamista siemenistä enintään viisi prosenttia on karvaita. Karvaiden siementen pitoisuus lasketaan soveltamalla tämän asetuksen liitteessä I säädettyä koetta.
3 artikla
Ilmoitukset
Jäsenvaltioiden on toimitettava seuraavat tiedot komissiolle sähköisessä muodossa:
a)
viimeistään kyseisen vuoden 15 päivänä syyskuuta: niistä pinta-aloista saatavilla olevat tiedot tai asetuksen (EY) N:o 1782/2003 95 ja 96 artiklassa säädetyn lypsylehmäpalkkion ja lisätuen tapauksessa määrät, joille on haettu tukea kyseisenä kalenterivuonna, tarvittaessa osaperusalan mukaan eriteltyinä;
b)
viimeistään kyseisen vuoden 31 päivänä lokakuuta: lopulliset tiedot a alakohdassa tarkoitetuista pinta-aloista tai määristä, ottaen huomioon jo tehdyt tarkastukset;
c)
viimeistään seuraavan vuoden 31 päivänä heinäkuuta: lopulliset tiedot pinta-aloista tai määristä, joiden osalta tuki on kyseisenä vuonna tosiasiallisesti maksettu, sen jälkeen kun tarvittavat asetuksen (EY) N:o 796/2004 IV osaston 1 luvussa säädetyt pinta-alan vähennykset on tehty.
Pinta-alat on ilmoitettava hehtaareina kahden desimaalin tarkkuudella. Määrät on ilmoitettava tonneina kolmen desimaalin tarkkuudella.
4 artikla
Vähennyskerroin
1. Pinta-alaan sovellettava vähennyskerroin asetuksen (EY) N:o 1782/2003 75 artiklassa, 78 artiklan 2 kohdassa, 82 ja 85 artiklassa, 89 artiklan 2 kohdassa, 98 ja 143 artiklassa sekä 143 b artiklan 7 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa tai määriin sovellettava vähennyskerroin ja puolueettomat perusteet mainitun asetuksen 95 artiklan 4 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa on vahvistettava viimeistään kyseisen vuoden 15 päivänä marraskuuta tämän asetuksen 3 artiklan b alakohdan mukaisesti toimitettujen tietojen perusteella.
2. Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 75, 82 ja 85 artiklan sekä 95 artiklan 4 kohdassa, 98 ja 143 artiklassa sekä 143 b artiklan 7 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa jäsenvaltioiden on ilmoitettava sovellettu vähennyskerroin komissiolle viimeistään kyseisen vuoden 1 päivänä joulukuuta ja mainitun asetuksen 95 artiklan 4 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa sovelletut puolueettomat perusteet.
2 LUKU
DURUMVEHNÄN ERITYINEN LAATUPALKKIO
5 artikla
Lajiketarkastus
1. Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 74 artiklan 1 kohdassa lueteltujen jäsenvaltioiden on laadittava tämän artiklan 2-5 kohdassa vahvistetun lajiketarkastusmenetelmän mukaisesti luettelo durumvehnälajikkeista, joille voidaan myöntää mainitun asetuksen 72 artiklassa tarkoitettu durumvehnän erityinen laatupalkkio.
2. Jäsenvaltioiden on vähintään joka toinen vuosi määriteltävä vähintään kaksi edustavaa lajiketta. Edustavien lajikkeiden on oltava varmennetuimpia durumvehnälajikkeita.
3. Jäsenvaltioiden on analysoitava durumvehnälajikkeet seuraavien laatuparametrien mukaisesti ja sovellettava kuhunkin parametriin asianmukaista painotuskerrointa:
a)
valkuaispitoisuus (40 %);
b)
gluteenin laatu (30 %);
c)
keltaisuusindeksi (20 %);
d)
ominaispaino tai tuhannen jyvän paino (10 %).
Ensimmäisen alakohdan a-d alakohdassa tarkoitettujen laatuparametrien yhteenlaskettu keskiarvo kerrottuna ilmoitetulla prosenttiarvolla muodostaa lajikkeiden laatuindeksin.
Kunkin jäsenvaltion on vähintään kahden vuoden ajan verrattava durumvehnälajikkeiden laatuindeksejä paikallistason edustavien lajikkeiden laatuindekseihin. Tarkasteltavia lajikkeita ovat kunkin jäsenvaltion kansalliseen lajikeluetteloon merkityt lajikkeet lukuun ottamatta lajikkeita, joista ei ole kolmen viime vuoden osalta saatavilla määritystietoja, koska kyseisiä lajikkeita ei enää käytetä tai varmenneta.
Tätä varten kunkin jäsenvaltion on laskettava edustaville lajikkeille määritetyn keskimääräisen laatuindeksin, joka on 100, perusteella ensimmäisen alakohdan a-d alakohdassa tarkoitetun kunkin laatuparametrin osalta muille durumvehnälajikkeille määriteltävä prosenttiosuus indeksiin 100 verrattuna. Ainoastaan niille durumvehnälajikkeille, joiden indeksi on vähintään 98, voidaan myöntää durumvehnän erityinen laatupalkkio.
4. Jäsenvaltio voi sulkea tukikelpoisten lajikkeiden luettelon ulkopuolelle lajikkeet, joiden osalta läpikuultavuutensa menettäneiden durumvehnän jyvien keskiarvo on yli 27 prosenttia.
5. Jonkin toisen jäsenvaltion kansalliseen lajikeluetteloon merkittyjä lajikkeita voidaan niin ikään tarkastella niiden tukikelpoisuuden kannalta.
6 artikla
Määritysmenetelmät
1. Valkuaispitoisuuden, ominaispainon ja läpikuultavuutensa menettäneiden durumvehnän jyvien määrän määrittämiseksi sovelletaan komission asetuksessa (EY) N:o 824/2000 (25) vahvistettuja määritysmenetelmiä.
2. Keltaisuusindeksi mitataan ICC 152 -menetelmällä tai vastaavalla tunnustetulla menetelmällä.
3. Gluteenin laatu mitataan ICC 158 -menetelmällä tai ICC 151 -menetelmällä.
7 artikla
Varmennettujen siementen määrä
Jäsenvaltioiden on vahvistettava erityisen laatupalkkion maksuvuotta edeltävän vuoden 1 päivään lokakuuta mennessä direktiivin 66/402/ETY (26) mukaisesti varmennettujen siementen vähimmäismäärä, joka käytetään voimassa olevia maatalouskäytänteitä noudattaen asianomaisella tuotantoalueella.
8 artikla
Julkaisut ja tiedonannot
1. Jäsenvaltioiden on julkaistava durumvehnän erityiseen laatupalkkioon kansallisella tai alueellisella tasolla tukikelpoisten valituksi tulleiden lajikkeiden luettelo talvilajikkeiden osalta viimeistään palkkionmaksuvuotta edeltävän vuoden 1 päivänä lokakuuta ja kevätlajikkeiden osalta viimeistään palkkionmaksuvuotta edeltävän vuoden 31 päivänä joulukuuta.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kuukauden kuluessa 1 kohdassa säädetyistä päivämääristä 1 kohdassa tarkoitettu luettelo sekä annettava sille tiedoksi käytettävien varmennettujen siementen vähimmäismäärä, jos sitä on muutettu.
9 artikla
Voimassaoloaika
1. Edellä 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun luetteloon hyväksytyille lajikkeille voidaan myöntää durumvehnän erityistä laatupalkkiota viiden vuoden ajan siitä, kun ne on ensimmäisen kerran otettu luetteloon.
2. Kunkin lajikkeen tukikelpoisuutta voidaan jatkaa viidellä vuodella niiden laatumääritysten tulosten perusteella, jotka laaditaan viisivuotisen tukikelpoisuuskauden toisena ja kolmantena vuonna.
10 artikla
Siirtymätoimenpiteet
1. Jäsenvaltioiden on julkaistava durumvehnän erityiseen laatupalkkioon vuodeksi 2005 tukikelpoisten valituksi tulleiden lajikkeiden luettelo talvilajikkeiden osalta viimeistään 1 päivänä lokakuuta 2004 ja kevätlajikkeiden osalta viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2004.
2. Jäsenvaltioiden on vahvistettava 1 kohdassa tarkoitettu luettelo poistamalla kansalliseen lajikeluetteloon merkittyjen lajikkeiden luettelosta ne lajikkeet, joita ei ole varmennettu vuosina 2003 ja 2004, sekä ne lajikkeet, jotka eivät täytä vähintään kahta seuraavista parametreista:
a)
valkuaispitoisuus vähintään 11,5 prosenttia;
b)
ominaispaino vähintään 78 kilogrammaa hehtolitralta tai tuhannen jyvän paino vähintään 42 grammaa;
c)
läpikuultavuutensa menettäneiden durumvehnän jyvien osuus enintään 27 prosenttia;
d)
gluteenipitoisuus vähintään 10 prosenttia.
3. Palkkioon vuosina 2005 ja 2006 oikeutettujen lajikkeiden luettelo voi sisältää lajikkeita, jotka kuuluvat jonkin toisen jäsenvaltion valittujen lajikkeiden luetteloon kyseisen toisen jäsenvaltion toteuttamien laatumääritysten tulosten perusteella.
3 LUKU
VALKUAISKASVIPALKKIO
11 artikla
Vilja- ja valkuaiskasvien seoskasvustot
Alueilla, joilla valkuaiskasveja kylvetään perinteisesti yhdessä viljojen kanssa, valkuaiskasvipalkkio maksetaan hakijan pyynnöstä sillä edellytyksellä, että hakija todistaa kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisia viranomaisia tyydyttävällä tavalla, että valkuaiskasvit ovat tässä seoksessa vallitsevana. Kyseisille pinta-aloille ei voida myöntää asetuksen (EY) N:o 1782/2003 98 artiklassa säädettyä peltokasvien erityistä aluetukea.
4 LUKU
RIISIN LAJIKOHTAINEN TUKI
12 artikla
Kylvöpäivät
Jotta riisin lajikohtaista tukea voitaisiin myöntää, ilmoitetut viljelyalat on kylvettävä viimeistään
a)
kyseistä satokautta edeltävänä 30 päivänä kesäkuuta Espanjassa ja Portugalissa;
b)
31 päivänä toukokuuta asetuksen (EY) N:o 1782/2003 80 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa muissa tuottajajäsenvaltioissa.
Ranskan Guyanassa viljelyalat on kuitenkin kylvettävä kummankin kylvöjakson osalta viimeistään niitä edeltävänä 31 päivänä joulukuuta ja 30 päivänä kesäkuuta, ja riisin lajikohtaista tukea myönnetään kumpanakin kylvöjaksona keskimäärin kylvetyn alan perusteella.
13 artikla
Vähennyskerroin
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 82 artiklassa tarkoitettu riisin lajikohtaiseen tukeen sovellettava vähennyskerroin lasketaan tämän asetuksen liitteen II mukaisesti.
14 artikla
Ilmoitukset
1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle 3 artiklan mukaisesti seuraavat tiedot:
a)
viimeistään 15 päivänä syyskuuta
i)
luettelo kansalliseen lajikeluetteloon merkityistä lajikkeista, jotka on luokiteltu neuvoston asetuksen (EY) N:o 1785/2003 (27) liitteessä I olevassa 2 kohdassa määriteltyjen perusteiden mukaan;
ii)
kylvöalat, joiden osalta on jätetty riisin lajikohtaista tukea koskevat hakemukset, riisilajikkeiden, perusalojen ja osaperusalojen mukaisesti jaoteltuina, tämän asetuksen liitteessä III olevan A osan taulukon mukaisesti;
b)
viimeistään 31 päivänä lokakuuta niihin kylvöaloihin liittyvät muutokset, joiden osalta riisin lajikohtaista tukea koskevat hakemukset on jätetty ja jotka on annettu tiedoksi a alakohdan mukaisesti ja liitteessä III olevassa B osassa vahvistettua mallia käyttäen;
c)
viimeistään 31 päivänä heinäkuuta niitä kylvöaloja koskevat tiedot, joista riisin lajikohtainen tuki on tosiasiallisesti maksettu kuluneelta markkinointivuodelta, liitteessä II määritellyn laskentamenetelmän mukaisesti ja liitteessä III olevassa C osassa vahvistettua mallia käyttäen.
2. Ranskan Guyanan osalta kylvöaloja koskevat tiedot on toimitettava kumpanakin kylvöjaksona keskimäärin kylvetyn alan perusteella.
3. Jäsenvaltiot voivat tarkistaa vuosittain perusalansa tai -alojensa alajakoa osa-aloihin sekä puolueettomia perusteita, joihin alajaot perustuvat. Niiden on toimitettava tiedot komissiolle viimeistään kyseistä satokautta edeltävänä 15 päivänä toukokuuta.
5 LUKU
PÄHKINÖIDEN PINTA-ALATUKI
15 artikla
Edellytykset yhteisön tuen saamiseksi
1. Tässä luvussa tarhalla tarkoitetaan yhdenmukaista ja yhtenäistä pähkinäpuiden istutusalaa, jonka sisällä ei ole muita viljelyksiä tai viljelmiä ja joka on maantieteellisesti yhtenäinen. Yksittäisiä pähkinäpuita tai pelkkää pähkinäpuuriviä tien tai toisen viljelyksen reunalla ei pidetä tarhana.
Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat sallia muiden kuin pähkinäpuiden kasvatuksen tarhassa edellyttäen, että niiden määrä on enintään 10 prosenttia 3 kohdassa vahvistetusta puiden lukumäärästä. Jäsenvaltiot voivat tämän lisäksi sallia kastanjapuiden kasvatuksen tarhassa, jos 3 kohdassa vahvistettua puiden lukumäärää noudatetaan tukikelpoisten pähkinäpuiden osalta.
2. Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 83 artiklassa säädettyä pinta-alatukea voidaan myöntää ainoastaan pähkinöitä tuottaville tarhoille, jotka täyttävät tämän artiklan 3 ja 4 kohdassa säädetyt edellytykset asetuksen (EY) N:o 796/2004 11 artiklan mukaisesti vahvistettuna päivänä.
Kun kyseessä on tarha, jossa viljellään erityyppisiä pähkinöitä, ja kun tuki on eriytetty tuotteiden mukaan, sovelletaan enemmistönä olevan pähkinätyypin osalta määriteltyjä tukikelpoisuusedellytyksiä ja tukitasoa.
3. Tarhojen palstakoon on oltava vähintään 0,10 hehtaaria.
Pähkinäpuiden lukumäärän tarhassa on hehtaaria kohti oltava vähintään
i)
125 hasselpähkinöiden osalta;
ii)
50 manteleiden osalta;
iii)
50 saksanpähkinöiden osalta;
iv)
50 pistaasipähkinöiden osalta;
v)
30 johanneksenleivän osalta.
4. Jäsenvaltiot voivat puolueettomien perusteiden mukaisesti vahvistaa vähimmäispalstakoon ja puutiheyden 3 kohdassa säädettyä korkeammiksi kyseessä olevien alueiden ja tuotantoalojen erityispiirteiden huomioon ottamiseksi.
16 artikla
Edellytykset kansallisen tuen saamiseksi
Edellä olevaa 15 artiklaa sovelletaan asetuksen (EY) N:o 1782/2003 87 artiklassa säädettyyn kansalliseen tukeen.
Jäsenvaltio voi vahvistaa muita tukikelpoisuusperusteita edellyttäen, että kyseiset perusteet ovat johdonmukaisia tukijärjestelmän ympäristöön, maaseutuun, yhteiskuntaan ja talouteen kohdistuvien tavoitteiden kanssa eivätkä johda tuottajien väliseen syrjintään, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 1782/2003 87 artiklan soveltamista. Jäsenvaltioiden on vahvistettava tarpeelliset järjestelyt sen valvomiseksi, että viljelijät noudattavat tukikelpoisuusperusteita.
17 artikla
Ilmoitukset
1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle joka tapauksessa ennen jäsenvaltioiden asetuksen (EY) N:o 796/2004 11 artiklan mukaisesti hakemuksen jättämiselle vahvistamaa päivämäärää ja viimeistään
a)
31 päivänä maaliskuuta 15 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut korkeammat tasot ja perusteet sekä 16 artiklassa tarkoitetut lisäperusteet;
b)
15 päivänä toukokuuta tuotekohtainen pinta-alatuen taso ja/tai muutettu taattu kansallinen ala, jäljempänä ”taattu kansallinen ala”, jos jäsenvaltio eriyttää tuen asetuksen (EY) N:o 1782/2003 83 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
2. Komissiolle 1 kohdan mukaisesti toimitettavia tietoja koskevaa muutosta sovelletaan seuraavaan vuoteen, ja kyseisen jäsenvaltion on toimitettava kyseinen muutos ja sen perusteena olevat puolueettomat perusteet tiedoksi komissiolle viipymättä.
18 artikla
Siirtymätoimenpiteet
1. Jäsenvaltiot voivat määritellä, voidaanko asetuksen (EY) N:o 1782/2003 86 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut parannussuunnitelmat keskeyttää ennen niiden suunniteltua voimassaolon päättymistä ja millä edellytyksin, ja voidaanko mainitun asetuksen IV osaston 4 luvussa säädettyä järjestelmää soveltaa kyseisiin pinta-aloihin.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja edellytyksiä vahvistaessaan jäsenvaltioiden on varmistettava, että
a)
suunnitelmaa ei keskeytetä ennen vuotuisen jakson täydellistä loppuun saattamista;
b)
suunnitelman alkuperäiset tavoitteet on saavutettu jäsenvaltiota tyydyttävällä tavalla.
6 LUKU
TÄRKKELYSPERUNAN TUKI
19 artikla
Tukikelpoisuus
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 93 artiklassa säädettyä tärkkelysperunan tukea myönnetään perunoille, joista on tehty komission asetuksen (EY) N:o 2236/2003 (28) 3 artiklassa säädetty viljelysopimus, jollain komission asetuksen (EY) N:o 2235/2003 (29) liitteessä I kuvatulla menetelmällä määritellyn perunoiden nettopainon ja toimitettujen perunoiden tärkkelyspitoisuuden perusteella mainitun asetuksen liitteessä II vahvistettujen tukimäärien mukaisesti.
Tärkkelysperunoiden tukea ei myönnetä perunoille, joiden tärkkelyspitoisuus on alle 13 prosenttia, paitsi jos sovelletaan asetuksen (EY) N:o 2236/2003 5 artiklan 3 kohdan toista alakohtaa.
20 artikla
Vähimmäishinta
Tärkkelysperunan tukeen sovelletaan vaatimusta, jonka mukaan on esitettävä todisteet siitä, että vähintään asetuksen (EY) N:o 1868/94 4 a artiklassa tarkoitettu hinta on maksettu tehtaalle toimitettuna -vaiheessa asetuksen (EY) N:o 2235/2003 liitteessä II vahvistettujen tukimäärien mukaisesti.
Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 2236/2003 10 artiklan 2 kohtaa.
21 artikla
Tuen maksaminen
1. Rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 1782/2003 28 artiklan soveltamista jäsenvaltion, jonka alueella perunatärkkelys valmistettiin, on maksettava tärkkelysperunan tuki viljelijälle, kun kaikki hänen kyseisen markkinointivuoden määränsä on toimitettu perunatärkkelystä tuottavaan yritykseen, neljän kuukauden kuluessa päivästä, jona toimitettiin tämän asetuksen 20 artiklassa tarkoitetut todisteet ja edellyttäen, että tämän asetuksen 19 artiklassa tarkoitettuja edellytyksiä on noudatettu.
2. Jäsenvaltiot voivat maksaa ennakkoa markkinointivuoden 1 päivästä joulukuuta alkaen viljelijän kyseisen markkinointivuoden osalta tärkkelystä tuottavaan yritykseen toimittamien tärkkelysperunamäärien eri osien perusteella. Kukin ennakkomaksu myönnetään toimitettujen tärkkelysperunoiden määrälle, josta on esitetty 20 artiklassa tarkoitetut todisteet ja joiden osalta on noudatettu 19 artiklassa tarkoitettuja edellytyksiä.
3. Muuntokurssi tärkkelysperunan tuen ilmaisemiseksi kansallisena valuuttana on asetuksen (EY) N:o 2236/2003 20 artiklan mukaisesti sovellettava muuntokurssi.
7 LUKU
LYPSYLEHMÄPALKKIO JA LISÄTUET
22 artikla
Toiminnan harjoittamatta jättäminen
1. Kun luonnollinen tai oikeushenkilö, jolla on tilakohtainen viitemäärä, ei täytä asetuksen (EY) N:o 1788/2003 5 artiklan c alakohdassa tarkoitettuja edellytyksiä kyseisen vuoden 31 päivänä maaliskuuta päättyvän kahdentoista kuukauden jakson aikana, lypsylehmäpalkkioita ja lisätukea ei makseta kyseisen vuoden osalta, ellei asianomainen henkilö pysty osoittamaan ennen tukihakemuksen määräaikaa toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla, että tuotanto on aloitettu.
2. Edellä olevaa 1 kohtaa ei sovelleta ylivoimaisen esteen tapauksissa eikä asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa, jotka vaikuttavat tilapäisesti asianomaisten tuottajien tuotantokapasiteettiin ja jotka ovat toimivaltaisen viranomaisen tunnustamia.
8 LUKU
ENERGIAKASVIEN TUKI
1 JAKSO
Määritelmät
23 artikla
Määritelmät
Tässä luvussa tarkoitetaan
a)
’hakijalla’ viljelijää, joka viljelee asetuksen (EY) N:o 1782/2003 88 artiklassa tarkoitettuja pinta-aloja saadakseen mainitussa artiklassa tarkoitettua tukea;
b)
’ensimmäisellä jalostajalla’ maatalouden raaka-aineiden käyttäjää, joka ryhtyy ensimmäiseen jalostukseen saadakseen yhtä tai useampaa asetuksen (EY) N:o 1782/2003 88 artiklan toisessa kohdassa mainituista tuotteista.
2 JAKSO
Sopimus
24 artikla
Raaka-aineen käyttö
1. Kaikkia maatalouden raaka-aineita, sokerijuurikasta lukuun ottamatta, voidaan viljellä asetuksen (EY) N:o 1782/2003 88 artiklassa säädettyä tukea saavilla pinta-aloilla edellyttäen, että raaka-aineen ensisijainen käyttötarkoitus on jonkin mainitun artiklan toisessa kohdassa tarkoitetun energiatuotteen valmistus.
Raaka-aineista jalostamalla saatujen energiatuotteiden taloudellisen arvon on oltava suurempi kuin tällaisesta jalostuksesta saatujen muihin käyttötarkoituksiin tarkoitettujen muiden tuotteiden arvo 39 artiklan 3 kohdassa vahvistetun menetelmän mukaisesti arvioituna.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuista raaka-aineista on tehtävä sopimus asetuksen (EY) N:o 1782/2003 90 artiklan mukaisesti ja tässä jaksossa säädetyin edellytyksin.
3. Hakijoiden on toimitettava korjattu raaka-aine kokonaisuudessaan ensimmäiselle jalostajalle, jonka on otettava se vastaan sekä taattava vastaavan raaka-ainemäärän käyttö yhden tai useamman asetuksen (EY) N:o 1782/2003 88 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetun energiatuotteen valmistukseen yhteisössä.
Jos ensimmäinen jalostaja käyttää tosiasiallisesti korjatun raaka-aineen väli- tai sivutuotteen valmistamiseen, hän voi käyttää vastaavan määrän kyseistä väli- tai sivutuotetta yhden tai useamman ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun lopputuotteen valmistamiseen.
Toisessa alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa ensimmäisen jalostajan on ilmoitettava asiasta sille toimivaltaiselle viranomaiselle, jolle vakuus on asetettu. Jos vastaava määrä käytetään muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa raaka-aine on korjattu, asianomaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava toisilleen kyseisestä toimesta.
4. Sopimussuhteita sääntelevien kansallisten säännösten mukaisesti ensimmäinen jalostaja voi valtuuttaa kolmannen osapuolen ottamaan vastaan raaka-aineen tukea hakeneelta maanviljelijältä. Valtuutuksen saajan on toimittava jalostajan nimissä ja lukuun, ja jalostaja on yksin vastuussa tässä luvussa säädettyjen velvollisuuksien noudattamisesta.
25 artikla
Poikkeukset
1. Sen estämättä, mitä 24 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat antaa hakijalle luvan
a)
käyttää CN-koodiin ex 0602 90 41 kuuluvia lyhyen kasvukauden metsäpuita tai kaikkia korjattuja CN-koodeihin 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 ja 1206 00 99 kuuluvia vilja- tai öljykasveja
i)
polttoaineena maatilansa lämmityksessä,
ii)
energian tai biopolttoaineiden tuotantoon tilallaan;
b)
jalostaa kaikki korjattu raaka-aine maatilallaan CN-koodiin 2711 29 00 kuuluvaksi biokaasuksi.
2. Hakijan on 1 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa
a)
annettava 26 artiklassa tarkoitetun sopimuksen korvaava ilmoitus, jossa hän sitoutuu käyttämään tai jalostamaan suoraan mainitussa ilmoituksessa tarkoitetun raaka-aineen; kyseisiin tapauksiin sovelletaan 26-40 artiklaa soveltuvin osin;
b)
annettava jäsenvaltion nimeämän laitoksen tai yrityksen punnita kerätty raaka-aine ja otettava käyttöön käytettyä raaka-ainetta sekä jalostuksesta saatuja tuotteita ja sivutuotteita koskeva erillinen kirjanpito; vilja- ja öljykasvien sekä olkien osalta sekä myös, jos kasvi käytetään kokonaisuudessaan, punnituksen sijaan voidaan kuitenkin hyväksyä raaka-aineen tilavuuden määritys.
3. Edellä olevaa 1 kohtaa soveltavien jäsenvaltioiden on toteutettava tarkastustoimenpiteet, joilla voidaan riittävällä tavalla varmistaa raaka-aineen suora käyttö tilalla tai jalostus CN-koodiin 2711 29 00 kuuluvaksi biokaasuksi.
4. Edellä olevan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti käytetyt vilja- tai öljykasvit on denaturoitava jäsenvaltion vahvistamalla tavalla. Jäsenvaltiot voivat sallia öljykasvien siementen 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitetusta jalostuksesta saatavan öljyn denaturoinnin siementen denaturoinnin sijaan edellyttäen, että denaturointi tapahtuu heti öljyksi jalostamisen jälkeen ja siementen käyttöä koskevat valvontatoimenpiteet otetaan käyttöön.
26 artikla
Sopimus
1. Hakijan on esitettävä tukihakemuksensa tueksi toimivaltaiselle viranomaiselleen itsensä ja ensimmäisen jalostajan välillä tehty sopimus.
2. Hakijan on varmistettava, että sopimuksessa mainitaan seuraavat tiedot:
a)
sopimuspuolten nimet ja osoitteet;
b)
sopimuksen kesto;
c)
kunkin raaka-aineen laji ja viljelty pinta-ala;
d)
kaikki raaka-aineen odotettavissa olevan määrän toimittamiseen sovellettavat edellytykset;
e)
sitoumus 24 artiklan 3 kohdassa säädettyjen velvollisuuksien noudattamisesta;
f)
raaka-aineen suunnitellut ensisijaiset lopulliset käyttötarkoitukset, joiden on kaikkien oltava 24 artiklan 1 kohdassa ja 39 artiklan 3 kohdassa vahvistettujen edellytysten mukaisia.
3. Hakijan on varmistettava sopimuksen tekeminen sellaiseen päivämäärään mennessä, että ensimmäinen jalostaja voi antaa hakijan toimivaltaiselle viranomaiselle jäljennöksen sopimuksesta 34 artiklan 1 kohdassa vahvistettuihin määräaikoihin mennessä.
4. Jäsenvaltiot voivat valvontasyistä edellyttää, että kukin hakija saa tehdä ainoastaan yhden toimitussopimuksen kutakin raaka-ainetta kohti.
3 JAKSO
Sopimuksen muuttaminen tai irtisanominen
27 artikla
Sopimuksen muuttaminen tai irtisanominen
Jos sopimuspuolet muuttavat sopimusta tai irtisanovat sen hakijan tukihakemuksen jättämisen jälkeen, hakija säilyttää oikeuden hakea tukea vain, jos hän ilmoittaa muutoksesta tai irtisanomisesta toimivaltaiselle viranomaiselle tukihakemuksen muutokselle kyseisessä jäsenvaltiossa vahvistetun määräajan kuluessa, jotta tarvittavat tarkastukset voidaan suorittaa.
28 artikla
Poikkeukselliset olosuhteet
Jos hakija ilmoittaa toimivaltaiselle viranomaiselle, että poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi hän ei voi toimittaa sopimuksessa ilmoitettua raaka-ainetta tai osaa siitä, toimivaltainen viranomainen voi, saatuaan riittävät todisteet näistä poikkeuksellisista olosuhteista, antaa luvan sopimuksen muuttamiseen siinä määrin kuin muutos näyttää olevan perusteltavissa, tai sen irtisanomiseen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 27 artiklan soveltamista.
Jos sopimuksen muutos johtaa siihen sisältyvän pinta-alan vähenemiseen tai jos sopimus irtisanotaan, hakija menettää sopimuksesta poistettujen pinta-alojen osalta oikeutensa tässä luvussa tarkoitettuun tukeen.
29 artikla
Lopullisten käyttötarkoitusten muutokset
Ensimmäinen jalostaja voi muuttaa 26 artiklan 2 kohdan f alakohdassa tarkoitettuja raaka-aineiden suunniteltuja ensisijaisia lopullisia käyttötarkoituksia sen jälkeen, kun sopimuksen mukainen raaka-aine on toimitettu ensimmäiselle jalostajalle ja 31 artiklan 1 kohdan sekä 34 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetyt edellytykset on täytetty, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 27 artiklan soveltamista.
Lopullisten käyttötarkoitusten muutosten on täytettävä 24 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa ja 39 artiklan 3 kohdassa vahvistetut edellytykset.
Ensimmäisen jalostajan on tehtävä ennakkoilmoitus toimivaltaiselle viranomaiselleen, jotta tarvittavat tarkastukset voidaan suorittaa.
4 JAKSO
Edustavat sadot ja toimitettavat määrät
30 artikla
Edustavat sadot
Jäsenvaltioiden on asianmukaista menettelyä noudattaen vahvistettava joka vuosi edustavat sadot, jotka on tosiasiallisesti saavutettava, ja ilmoitettava ne asianomaisille hakijoille.
31 artikla
Toimitettavat määrät
1. Hakijan on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselleen korjatun raaka-aineen kokonaismäärä lajeittain ja vahvistettava sekä toimitetun raaka-aineen määrä että sopimuspuoli, jolle hän on toimittanut tämän raaka-aineen.
2. Määrän, joka hakijan on tosiasiallisesti toimitettava ensimmäiselle jalostajalle, on vastattava vähintään edustavaa satoa.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa hyväksyä poikkeuksellisesti enintään 10 prosentin vajauksen mainitusta edustavasta sadosta.
Jos toimivaltainen viranomainen on antanut luvan sopimuksen muuttamiseen tai irtisanomiseen 28 artiklan mukaisesti, se voi lisäksi vähentää määrää, joka hakijan on tämän kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti toimitettava, siinä määrin kuin se näyttäisi olevan perusteltavissa.
5 JAKSO
Edellytykset tuen maksamiseksi
32 artikla
Tuen maksaminen
1. Hakijalle voidaan maksaa tukea ennen raaka-aineen jalostamista. Tämä tuki maksetaan kuitenkin vasta, kun tässä luvussa toimitettavaksi edellytetty raaka-aineen määrä on toimitettu ensimmäiselle jalostajalle ja jos
a)
31 artiklan 1 kohdassa säädetty ilmoitus on tehty;
b)
jäljennös sopimuksesta on toimitettu ensimmäisen jalostajan toimivaltaiselle viranomaiselle 34 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja 24 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut edellytykset on täytetty;
c)
toimivaltainen viranomainen on saanut todisteen siitä, että 35 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu vakuus on annettu kokonaisuudessaan;
d)
tuen maksamisesta vastaava toimivaltainen viranomainen on tarkistanut kunkin hakemuksen osalta, että 26 artiklassa säädetyt edellytykset on täytetty.
2. Jos kaksivuotisten kasvien osalta sadonkorjuu ja sen seurauksena myös raaka-aineen toimittaminen tapahtuu vasta toisena viljelyvuonna, tukea maksetaan 26 artiklassa tarkoitetun sopimuksen tekemistä seuraavien kahden vuoden ajan, jos toimivaltaiset viranomaiset toteavat, että
a)
tämän artiklan 1 kohdan b, c ja d alakohdassa tarkoitettuja velvollisuuksia on noudatettu ensimmäisestä viljelyvuodesta alkaen;
b)
tämän artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädettyjä velvollisuuksia sekä 34 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen tietojen ilmoittamisvelvollisuutta on noudatettu toisena vuonna.
Ensimmäisenä viljelyvuonna tukea maksetaan ainoastaan, jos toimivaltainen viranomainen on saanut todisteet siitä, että 35 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu vakuus on annettu. Toisena viljelyvuonna ei edellytetä vakuuden antamista tuen maksamiseksi.
3. Pysyvien tai monivuotisten kasvien tapauksessa tuki maksetaan vuosittain sopimuksen tekemisen jälkeen. Edellä 2 kohdassa säädettyjä edellytyksiä sovelletaan soveltuvin osin.
6 JAKSO
Sopimus sekä hakijan ja ensimmäisen jalostajan velvollisuudet
33 artikla
Jalostajien lukumäärä
Energiatuotteiden on oltava enintään toisen jalostajan valmistamia.
34 artikla
Sopimus sekä hakijan ja ensimmäisen jalostajan velvollisuudet
1. Ensimmäisen jalostajan on annettava jäljennös sopimuksesta toimivaltaiselle viranomaiselleen kyseisen jäsenvaltion vahvistaman aikataulun mukaisesti kyseisessä jäsenvaltiossa kyseisenä vuonna tehtävän tukihakemuksen viimeiseen jättöpäivään mennessä.
Jos hakija ja ensimmäinen jalostaja muuttavat sopimusta tai irtisanovat sen sopimuksen ennen 27 artiklassa tarkoitettua päivää minä tahansa vuonna, ensimmäisen jalostajan on annettava jäljennös muutetusta tai irtisanotusta sopimuksesta toimivaltaiselle viranomaiselleen kyseiseen päivään mennessä.
2. Ensimmäisen jalostajan on toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselleen kyseistä jalostusketjua koskevat tarvittavat tiedot ja erityisesti tiedot niistä hinnoista ja teknisistä jalostuskertoimista, joiden avulla määritellään 40 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettujen saatavissa olevien lopputuotteiden määrä.
3. Ensimmäisen jalostajan, joka on vastaanottanut hakijan toimittaman raaka-aineen, on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselleen vastaanotetun raaka-aineen määrä lajeittain eriteltynä, raaka-aineen toimittaneen sopimuspuolen nimi ja osoite sekä toimituspaikka ja viittaus sopimukseen jäsenvaltioiden vahvistamaan määräaikaan mennessä sen varmistamiseksi, että tuki voidaan maksaa asetuksen (EY) N:o 1782/2003 28 artiklassa vahvistetussa ajassa.
Jos ensimmäisen jalostajan jäsenvaltio on eri kuin se, jossa raaka-aine on viljelty, ensimmäisen jalostajan toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava toimitetun raaka-aineen kokonaismäärä hakijan toimivaltaiselle viranomaiselle 40 työpäivän kuluessa ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen tietojen vastaanottamisesta.
7 JAKSO
Vakuudet
35 artikla
Ensimmäisen jalostajan antama vakuus
1. Ensimmäisen jalostajan on annettava toimivaltaiselle viranomaiselleen 2 kohdassa tarkoitettu vakuus kokonaisuudessaan kyseisenä vuonna kyseisessä jäsenvaltiossa tehtävän tukihakemuksen viimeiseen jättöpäivään mennessä.
2. Vakuus on kunkin raaka-aineen osalta 60 euroa hehtaarilta kerrottuna kaikkien sellaisten pinta-alojen summalla, joista on tehty ensimmäisen jalostajan allekirjoittama sopimus ja joita käytetään kyseisen raaka-aineen tuottamiseen.
3. Jos sopimusta muutetaan tai se irtisanotaan 27 tai 28 artiklan mukaisesti, vakuus mukautetaan vastaavasti.
4. Vakuus vapautetaan suhteellisesti kunkin raaka-aineen osalta, jos ensimmäisen jalostajan toimivaltainen viranomainen on saanut todisteet siitä, että kyseisten raaka-aineiden määrät on jalostettu 26 artiklan 2 kohdan f alakohdassa säädettyä vaatimusta noudattaen, ottaen tarvittaessa huomioon mahdolliset 29 artiklan mukaisesti tehdyt muutokset.
36 artikla
Ensisijaiset ja alempiasteiset vaatimukset
1. Seuraavat velvollisuudet ovat komission asetuksen (ETY) N:o 2220/85 (30) 20 artiklan mukaisia ensisijaisia vaatimuksia:
a)
velvollisuus jalostaa raaka-aineet ensisijaisesti sopimuksessa mainituiksi lopputuotteiksi; raaka-aineet on jalostettava sadonkorjuuvuotta seuraavan toisen vuoden 31 päivään heinäkuuta mennessä;
b)
velvollisuus liittää tuotteen mukaan T5-valvontakappale tämän asetuksen 37 ja 38 artiklan mukaisesti.
2. Seuraavat ensimmäisen jalostajan velvollisuudet ovat asetuksen (ETY) N:o 2220/85 20 artiklan mukaisia alempiasteisia vaatimuksia:
a)
velvollisuus ottaa vastaan kaikki hakijan tämän asetuksen 24 artiklan 3 kohdan mukaisesti toimittamat raaka-aineet;
b)
velvollisuus antaa jäljennös sopimuksesta tämän asetuksen 34 artiklan 1 kohdan mukaisesti;
c)
velvollisuus tehdä tämän asetuksen 34 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaiset ilmoitukset;
d)
velvollisuus antaa vakuus tämän asetuksen 35 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
8 JAKSO
Toiseen jäsenvaltioon myyntiä, luovutusta tai toimittamista taikka vientiä koskevat asiakirjat
37 artikla
T5-valvontakappale
Jos ensimmäinen jalostaja myy tai luovuttaa 26 artiklassa tarkoitetun sopimuksen kohteena olevia välituotteita toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelle toiselle jalostajalle, tuotteen mukana on oltava asetuksen (ETY) N:o 2454/93 mukaisesti annettu T5-valvontakappale.
T5-valvontakappaleen 104 kohtaan otsikon ”muuta” alle on merkittävä yksi seuraavista maininnoista:
-
Producto destinado a su transformación o entrega de acuerdo con lo establecido en el articulo 26 del Reglamento (CE) no 1973/2004 de la Comisión;
-
Použito pro zpracování nebo dodávku v souladu s článkem 26 nařízení Komise (ES) 1973/2004
-
Skal anvendes til forarbejdning eller levering i overensstemmelse med artikel 26 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1973/2004
-
Zur Verarbeitung oder Lieferung gemäß Artikel 26 der Verordnung (EG) Nr. 1973/2004 der Kommission zu verwenden
-
Προς χρήση για μεταποίηση ή παράδοση σύμφωνα με το άρθρο 26 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1973/2004 της Επιτροπής
-
To be used for processing or delivery in accordance with Article 26 of Commission Regulation (EC) No 1973/2004
-
Kasutamiseks töötlemisel või tarnimisel vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1973/2004 artiklile 26
-
À utiliser pour transformation ou livraison conformément aux dispositions de l'article 26 du règlement (CE) no 1973/2004 de la Commission
-
Da consegnare o trasformare conformemente all'articolo 26 del regolamento (CE) n. 1973/2004 della Commissione
-
Izmantot pārstrādei vai piegādei saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 1973/2004 26. panta nosacījumiem
-
Naudoti perdirbimui arba pristatymui pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 1973/2004 26 straipsnio nuostatas
-
A Bizottság 2004/1973/EK rendelete szerint feldolgozásra, vagy átadásra használandó
-
Te gebruiken voor verwerking of aflevering overeenkomstig artikel 26 van Verordening (EG) nr. 1973/2004 van de Commissie
-
Do wykorzystania w procesie przetwórstwa bądź do dostawy zgodnie z postanowieniami zawartymi w art. 26 rozporządzenia Komisji (WE) nr 1973/2004
-
A utilizar para transformação ou entrega em conformidade com o artigo 26 do Regulamento (CE) n.o 1973/2004 da Comissão
-
Na spracovanie alebo dodávku v súlade s článkom 26 nariadenia Komisie (ES) č. 1973/2004
-
Se uporablja za predelavo ali dostavo v skladu s členom 26 Uredbe Komisije (ES) št. 1973/2004
-
Käytetään jalostamiseen tai toimittamiseen komission asetuksen (EY) N:o 1973/2004 26 artiklan mukaisesti
-
Används till bearbetning eller leverans i enlighet med artikel 26 i kommissionens förordning (EG) nr 1973/2004.
38 artikla
T5-valvontakappaleen vaihtoehtoiset todisteet
Seuraavat asiakirjat voidaan hyväksyä T5-valvontakappaleen vaihtoehtoisina todisteina, kun T5-valvontakappaletta ei ensimmäisestä jalostajasta riippumattomien olosuhteiden vuoksi palauteta sen jäsenvaltion, johon ensimmäinen jalostaja on sijoittautunut, valvonnasta vastaavan elimen lähtötoimipaikkaan kahden kuukauden kuluessa siitä, kun 36 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetty raaka-aineiden jalostamista koskeva määräaika on päättynyt:
a)
välituotteiden ostolaskut;
b)
toisen jalostajan todistukset siitä, että raaka-aineet on jalostettu lopullisesti asetuksen (EY) N:o 1782/2003 88 artiklassa tarkoitetuiksi energiatuotteiksi; ja
c)
toisen jalostajan oikeaksi todistamat jäljennökset kirjanpitoasiakirjoista, joista käy ilmi, että jalostus on toteutettu.
9 JAKSO
Tarkastukset
39 artikla
Rekisterien pito
1. Jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on täsmennettävä rekisterit, joita jalostajan on pidettävä, sekä niiden jaksottaisuus, jonka on oltava vähintään kuukausittainen.
Kyseisissä rekistereissä on oltava vähintään seuraavat tiedot:
a)
jalostettaviksi ostettujen eri raaka-aineiden määrät;
b)
jalostettujen raaka-aineiden määrät sekä niistä saatujen lopputuotteiden, rinnakkaistuotteiden ja sivutuotteiden määrät ja lajit;
c)
jalostuksesta johtuva hävikki;
d)
hävitetyt määrät ja perustelut hävittämiselle;
e)
jalostajan myymien tai luovuttamien tuotteiden määrät ja lajit sekä niistä saadut hinnat;
f)
tarvittaessa myöhempien jalostajien nimet ja osoitteet.
2. Ensimmäisen jalostajan toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että esitetty sopimus noudattaa 24 artiklan 1 kohdassa säädettyjä edellytyksiä. Jos näitä edellytyksiä ei ole noudatettu, siitä on ilmoitettava hakijan toimivaltaiselle viranomaiselle.
3. Edellä 24 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden taloudellisen arvon laskemiseksi asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen on verrattava 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tietojen perusteella kaikkien energiatuotteiden yhteenlaskettua arvoa samasta jalostuksesta saatujen muihin käyttötarkoituksiin suunnattujen kaikkien muiden tuotteiden yhteenlaskettuun arvoon. Tuotteen arvo saadaan kertomalla sen määrä edellisen markkinointivuoden aikana kirjattujen vapaasti tehtaalla -hintojen keskiarvolla. Jos näitä hintoja ei ole käytettävissä, toimivaltaisen viranomaisen on määriteltävä asianomaiset hinnat erityisesti 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tietojen perusteella.
40 artikla
Jalostajien tiloissa tehtävät tarkastukset
1. Niiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten, joissa jalostukset on toteutettu, on tarkastettava 24 artiklan 1 kohdan säännösten noudattaminen vähintään 25 prosentilta niiden alueelle sijoittautuneita jalostajia heidän tiloissaan riskianalyysin perusteella. Kyseisiin tarkastuksiin on sisällyttävä vähintään
a)
kaikkien energiatuotteiden yhteenlasketun arvon vertaaminen samasta jalostuksesta saatujen muihin käyttötarkoituksiin suunnattujen kaikkien muiden tuotteiden yhteenlaskettuun arvoon;
b)
jalostajan tuotantojärjestelmän analyysi, johon kuuluu fyysisiä tarkastuksia ja kaupallisten asiakirjojen tarkastaminen, jotta voidaan jalostajan osalta varmistua raaka-aineiden toimitusten sekä lopputuotteiden, rinnakkaistuotteiden ja sivutuotteiden välisestä vastaavuudesta.
Ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitetussa tarkastuksessa toimivaltaisen viranomaisen käytettävä erityisesti kyseisten raaka-aineiden jalostuksen teknisiä kertoimia. Jos yhteisön lainsäädännössä on säädetty tällaisista kertoimista vientiä varten, sovelletaan näitä kertoimia. Niiden puuttuessa sovelletaan muita yhteisön lainsäädännössä säädettyjä kertoimia. Kaikissa muissa tapauksissa tarkastuksen on perustuttava jalostusteollisuudessa yleisesti hyväksyttyihin kertoimiin.
2. Edellä 25 artiklassa tarkoitettujen jalostustoimien osalta on tarkastettava 10 prosenttia hakijoista, jotka on valittu riskianalyysin perusteella ottaen huomioon
a)
tukien määrä;
b)
tukihakemukseen sisältyvien viljelylohkojen lukumäärä ja pinta-ala;
c)
muutokset edelliseen vuoteen verrattuna;
d)
aikaisempien vuosien tarkastusten yhteydessä tehdyt havainnot;
e)
muut parametrit, jotka jäsenvaltiot määrittelevät toimitettujen ilmoitusten edustavuuden perusteella.
3. Jos 2 kohdassa tarkoitetuissa tarkastuksissa ilmenee sääntöjenvastaisuuksia vähintään kolmessa prosentissa tapauksista, toimivaltaisen viranomaisen on kuluvan vuoden aikana tehtävä lisätarkastuksia ja lisättävä niiden viljelijöiden osuutta, joille on seuraavana vuonna tehtävä paikalla tehtäviä tarkastuksia.
4. Jos on säädetty, että tietyt 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen tarkastusten osa-alueet voidaan tehdä otoksen perusteella, kyseisen otoksen on taattava valvonnan luotettava ja edustava taso.
5. Jokaisesta paikalla tehdystä tarkastuksesta on laadittava tarkastajan allekirjoittama tarkastuskertomus, jonka perusteella on mahdollista tutkia tehtyihin tarkastuksiin liittyviä tietoja. Kertomuksessa on ilmoitettava erityisesti
a)
tarkastuspäivä;
b)
paikalla olleet henkilöt;
c)
tarkastettu ajanjakso;
d)
käytetyt tarkastustekniikat sekä tarvittaessa viittaus otantamenetelmiin;
e)
tarkastuksen tulokset.
41 artikla
Hampun tuotanto
Sovelletaan komission asetuksen (EY) N:o 795/2004 (31) 29 artiklassa ja asetuksen (EY) N:o 796/2004 33 artiklassa tarkoitettuja hamppuun liittyviä säännöksiä.
42 artikla
Lisätoimenpiteet ja keskinäinen avunanto
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tämän luvun asianmukaisen soveltamisen kannalta tarvittavat lisätoimenpiteet ja avustettava toisiaan tässä luvussa säädettyjen tarkastusten toteuttamiseksi. Jos tässä luvussa ei säädetä soveltuvista vähennyksistä tai ulkopuolelle jättämisistä, jäsenvaltiot voivat soveltaa aiheellisia kansallisia seuraamuksia tuen myöntämismenettelyssä mukana oleviin markkinoiden toimijoihin.
2. Jäsenvaltioiden on tarpeen mukaan tai siinä määrin kuin tämän luvun säännöksissä edellytetään avustettava toisiaan tehokkaiden tarkastusten varmistamiseksi ja toimitettujen asiakirjojen oikeellisuuden sekä vaihdettujen tietojen paikkansapitävyyden varmistamiseksi.
10 JAKSO
Energiakasvien tukijärjestelmän ulkopuolelle jättäminen ja arviointi
43 artikla
Raaka-aineiden jättäminen energiakasvien tukijärjestelmän ulkopuolelle ja vähimmäisviljelyala
1. Jäsenvaltiot voivat jättää minkä tahansa maatalouden raaka-aineen energiakasvien tukijärjestelmän ulkopuolelle, jos kyseisten raaka-aineiden vuoksi aiheutuu vaikeuksia valvonnan, kansanterveyden, ympäristön tai rikosoikeuden taikka lopullisten energiatuotteiden määrän vähenemisen suhteen.
2. Jäsenvaltiot voivat vahvistaa vähimmäisviljelyalan mille tahansa 24 artiklassa tarkoitetulle raaka-aineelle.
44 artikla
Arviointi
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle ennen sen vuoden loppua seuraavaa 15 päivää lokakuuta, jonka osalta tukea myönnetään, kaikki energiakasvien tuen arviointiin tarvittavat tiedot.
Kyseisiin tietoihin on sisällyttävä erityisesti
a)
pinta-alat kunkin raaka-aineen lajin osalta;
b)
kunkin raaka-ainelajin sekä saatujen lopputuotteiden, sivutuotteiden ja rinnakkaistuotteiden määrät sekä niihin käytettyjen raaka-aineiden laji;
c)
25 artiklan mukaisesti toteutetut toimenpiteet;
d)
43 artiklan 1 kohdan mukaisesti energiakasvien tuen ulkopuolelle jätetyt raaka-aineet ja 43 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut vähimmäisviljelyalat.
9 LUKU
PELTOKASVIEN ERITYINEN ALUETUKI
45 artikla
Kylvöpäivä
Ilmoitettu ala on kylvettävä asetuksen (EY) N:o 1782/2003 98 artiklassa säädetyn peltokasvien erityisen aluetuen myöntämiseksi jäsenvaltioiden vahvistamaan päivämäärään mennessä, ja tämä päivämäärä ei saa olla myöhempi kuin 15 päivä kesäkuuta.
10 LUKU
SIEMENTUET
46 artikla
Varmennetut siemenet
Sovellettaessa asetuksen (EY) N:o 1782/2003 99 artiklaa tukea on myönnettävä direktiiveissä 66/401/ETY, 66/402/ETY ja 2002/57/EY määriteltyjen sellaisten perussiementen ja virallisesti varmennettujen siementen tuotantoon, jotka noudattavat kyseisissä direktiiveissä säädettyjä vaatimuksia ja edellytyksiä tämän asetuksen 47-50 artiklan mukaisesti.
47 artikla
Siementen tuotanto
1. Siemenet on tuotettava
a)
joko siemenlaitoksen tai jalostajan ja siementen kasvattajan välisellä lisäyssopimuksella
b)
tai suoraan siemenlaitoksen tai jalostajan toimesta; kyseinen tuotanto on todistettava lisäysilmoituksella.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen siemenlaitosten tai jalostajien on oltava jäsenvaltioiden hyväksymiä tai rekisteröimiä. Jäsenvaltion hyväksyntä tai rekisteröinti pätee koko yhteisössä.
3. Siemenlaitoksen tai jalostajan, joka lisää tai lisäännyttää siemeniä jäsenvaltiossa, joka on muu kuin 2 kohdassa tarkoitettu hyväksymis- tai rekisteröimisvaltio, on toimitettava kyseisen toisen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille niiden pyynnöstä kaikki tarvittavat tiedot sen valvomiseksi, onko tukeen oikeutta.
48 artikla
Alueellinen tukikelpoisuus
Kukin jäsenvaltio voi myöntää tukea ainoastaan siemenille, jotka on korjattu sen alueella sen kalenterivuoden kuluessa, jona alkaa markkinointivuosi, jolle tuki vahvistettiin.
Tukea on myönnettävä kaikille siementen lisääjille edellytyksin joilla varmistetaan tuensaajien tasapuolinen kohtelu riippumatta siitä, mihin ne ovat sijoittautuneet yhteisössä.
49 artikla
Siementen kaupan pitäminen
Tukea myönnetään vain sillä edellytyksellä, että tuensaaja on pitänyt siemeniä kaupan kylvämistä varten satovuotta seuraavaan 15 päivään kesäkuuta mennessä. ”Kaupan pitämisellä” tarkoitetaan pitämistä saatavilla, varastossa tai myytävänä, tarjoamista myyntiin, myyntiä tai toimittamista kolmannelle osapuolelle.
50 artikla
Cannabis sativa L. -lajikkeet
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 99 artiklan 4 kohdan mukaiseen tukeen oikeutettuja Cannabis sativa L. -lajikkeita ovat asetuksen (EY) N:o 796/2004 liitteessä II luetellut lajikkeet.
11 LUKU
PELTOKASVIEN PINTA-ALATUKI
1 JAKSO
Peltokasvien pinta-alatuen tukikelpoisuuden yleiset edellytykset
51 artikla
Tukikelpoiset alueet
1. Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 10 luvun soveltamiseksi
a)
”pysyvillä laitumilla” tarkoitetaan komission asetuksen (EY) N:o 796/2004 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja pysyviä laitumia;
b)
”pysyvillä kasveilla” tarkoitetaan komission asetuksen (EY) N:o 795/2004 2 artiklan c alakohdassa tarkoitettuja pysyviä kasveja.
2. Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 108 artiklan ensimmäisen kohdan soveltamiseksi pysyvästi laitumena olevan maan on vuonna 2003 oltava
a)
maata, jonka viljelijä on vuotta 2003 koskevassa tukihakemuksessaan ilmoittanut olevan pysyvänä laitumena,
ja
b)
maata, jota viljelijä ei ole ilmoittanut vuotta 2003 koskevassa tukihakemuksessaan, paitsi jos voidaan osoittaa, että maa ei ollut pysyvänä laitumena vuonna 2003.
3. Jäsenvaltiot voivat asetuksen (EY) N:o 1782/2003 108 artiklan toisen kohdan mukaisesti poiketa kyseisen artiklan ensimmäisestä kohdasta ainoastaan seuraavin edellytyksin:
a)
jäsenvaltioiden on toteutettava toimenpiteitä rakenneuudistusohjelmaan kuuluvilla aloilla, jotka on määritelty viranomaisten määräämäksi maatilan rakenteen ja/tai tukikelpoisen pinta-alan muutokseksi, jotta voidaan estää peltokasvien tukeen oikeutetun kokonaisalan huomattava kasvu; se voidaan tehdä erityisesti päättämällä, että aiemmin tukikelpoisia pinta-aloja ei enää pidetä tukikelpoisina; jäsenvaltioiden hiljattain rakenneuudistusohjelmassa tukikelpoisiksi ilmoittamat alat saavat ylittää enintään viidellä prosentilla uusien ei-tukikelpoisiksi ilmoitettujen alojen määrän;
b)
jos muodossa tai toisessa tapahtuva julkinen interventio johtaa siihen, että voidakseen jatkaa tavanomaista maataloustoimintaansa viljelijä kesannoi maa-alan, jota ei aiemmin ole pidetty tukikelpoisena, ja kyseisen intervention seurauksena alun perin tukikelpoinen maa-ala menettää tukikelpoisuutensa, jäsenvaltio voi joko väliaikaisesti tai pysyvästi lisätä tukikelpoisen viljelymaansa kokonaispinta-alaa enintään 0,1 prosenttia jäsenvaltion perusalan kokonaismäärästä;
c)
jos viljelijät pystyvät perustelemaan asianmukaisesti ja objektiivisesti syyt tilansa ei-tukikelpoisen maa-alan vaihtamiseen tukikelpoiseen maa-alaan, jäsenvaltioiden on tarkistettava, ettei ole muita päteviä perusteita, joiden perusteella esitettyä vaihtoa on vastustettava, erityisesti ympäristövaarojen takia, ja niiden on osoitettava komissiolle jätetyssä suunnitelmassa, että tukeen oikeutettujen alojen kokonaismäärä pysyy muuttumattomana; vaihdot eivät missään tapauksessa saa johtaa tilan tukikelpoisen viljelymaan kokonaispinta-alan kasvuun; jäsenvaltioiden on säädettävä järjestelmästä tällaisten vaihtojen ennakolta ilmoittamiseksi ja hyväksymiseksi.
52 artikla
Tuen maksamisen edellytykset
Rajoittamatta 2 artiklan soveltamista peltokasvien pinta-alatukea myönnetään ainoastaan aloista
a)
jotka sijaitsevat ilmasto-olojen ja maatalouden harjoittamisen kannalta peltokasvinviljelyyn soveltuvilla alueilla; jäsenvaltiot voivat määrätä, ettei tietty alue sovellu tiettyjen peltokasvien viljelyyn;
b)
joilla viljelyä pidetään yllä vähintään tavanomaisissa kasvuolosuhteissa tapahtuvan kukinnan alkuun asti.
Durumvehnän viljelyä on lisäksi pidettävä yllä paikallisten vaatimusten mukaisesti vähintään sen vuoden 30 päivään kesäkuuta, jonka osalta tukea myönnetään, jollei satoa korjata täysin kypsyneenä ennen kyseistä päivää.
53 artikla
Alueellisen tuen määrä
1. Jos peltokasvien pinta-alatukeen oikeutetut tuottajan alat sijaitsevat useilla tuotantoalueilla, maksettavan tuen määrä määritetään jokaisen hakemukseen sisältyvän alan sijainnin mukaan.
2. Jäsenvaltioilla, jotka soveltavat erillistä käsittelyä maissille alueella, jolla maissi on tarkoitettu erityisesti säilörehuksi, on oikeus soveltaa kyseisen alueen rehuviljan satoa kaikkiin kyseisen alueen maissipinta-aloihin.
2 JAKSO
Tiettyjä peltokasveja koskevat erityissäännökset
54 artikla
Nurmisäilörehu
1. Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 100 artiklan 3 kohdan soveltamiseksi ”nurmisäilörehulla” tarkoitetaan pääasiassa nurmisiemenillä kylvettyä viljelyalaa, jonka sato korjataan vähintään kerran vuodessa tuoreena sen säilömiseksi suljetussa tilassa anaerobisella käymisellä.
Pinta-alatukea ei makseta pinta-aloille, jotka on otettu varmennettujen nurmisiementen tuotantoon kyseisenä markkinointivuonna direktiivin 66/401/ETY mukaisesti.
2. Tämän luvun säännöksiä sovelletaan nurmisäilörehuun, lukuun ottamatta 52 artiklan ensimmäisen kohdan b alakohdassa tarkoitettua kukintaan liittyvää edellytystä.
3. Nurmisäilörehun pinta-alatukeen ovat oikeutettuja niiden jäsenvaltioiden viljelijät, joissa säädetään erityisestä nurmisäilörehualasta liitteen IV mukaisesti.
55 artikla
Durumvehnä
1. Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 105 artiklassa säädetyn durumvehnän lisäkorvauksen ja erityistuen tukihakemukset ovat päteviä ainoastaan, jos
a)
asetuksen (EY) N:o 1782/2003 101 artiklassa tarkoitettu pinta-alatuen hakemus jätetään samalta hehtaarimäärältä durumvehnää;
b)
käytetään vähimmäismäärä direktiivin 66/402/ETY mukaisesti varmennettuja siemeniä.
2. Jäsenvaltioiden on vahvistettava ja ilmoitettava viljelijöille ennen sitä vuotta edeltävää 1 päivää lokakuuta, jolta tukea haetaan, varmennettujen siementen vähimmäismäärä, joka on käytettävä kyseisen jäsenvaltion viljelykäytäntöjen mukaisesti.
56 artikla
Kuiduntuotantoon tarkoitettu pellava ja hamppu
1. Kuiduntuotantoon tarkoitetun pellavan ja hampun pinta-alatukea myönnetään seuraavin edellytyksin:
a)
asetuksen (EY) N:o 1782/2003 106 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitetun sopimuksen tai sitoumuksen jäljennös on toimitettu viimeistään sen vuoden 15 päivänä syyskuuta, jolle tukea myönnetään, tai viimeistään jäsenvaltion vahvistamana aiempana päivänä;
b)
seuraavien siemenlajikkeiden käyttö:
i)
kuiduntuotantoon tarkoitetun pellavan osalta liitteessä V sen vuoden 15 päivänä toukokuuta olevat lajikkeet, jolle tukea myönnetään;
ii)
kuiduntuotantoon tarkoitetun hampun osalta asetuksen (EY) N:o 796/2004 liitteessä II sen vuoden 15 päivänä toukokuuta olevat lajikkeet, jolle tukea myönnetään; lajikkeiden on oltava direktiivin 2002/57/EY (32) mukaisesti varmennettuja.
2. Pinta-alatuen myöntämiseksi kuiduntuotantoon tarkoitetulle hampulle jäsenvaltiot voivat vahvistaa vähimmäiskylvömäärän, joka on yhdenmukainen hyvän hampunviljelykäytännön kanssa.
57 artikla
Kylvöpäivä
Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1782/2003 109 artiklassa säädetään, jäsenvaltiot voivat siirtää tämän asetuksen liitteessä VIII tarkoitettujen kasvien kylvön määräpäivää enintään 15 päivään kesäkuuta kyseisten jäsenvaltioiden määrittämillä, mainitussa liitteessä täsmennetyillä erityisillä alueilla.
3 JAKSO
Perusalat, viitesadot ja enimmäismäärät
58 artikla
Kastellut ja kastelemattomat alat
1. Jos asetuksen (EY) N:o 1782/2003 103 artiklassa tarkoitetuissa aluejakosuunnitelmissa määrätään satojen erittelemisestä kastelluille ja kastelemattomille viljelyaloille, jäsenvaltioiden on vahvistettava säännöt sen määrittelemiseksi, kastellaanko alaa kyseisen markkinointivuoden aikana. Niissä on vahvistettava erityisesti
a)
luettelo peltokasveista, joille voidaan myöntää pinta-alatukea kastelluilta aloilta saadun sadon mukaan;
b)
kuvaus kasteluvälineistä, jotka viljelijällä on oltava käytössä; välineiden on oltava oikeassa suhteessa asianomaisiin kasteltaviin aloihin ja niiden on mahdollistettava riittävä veden saanti kasvin tavanomaisen kehityksen varmistamiseksi sen kasvukaudella;
c)
huomioon otettava kastelukausi.
2. Edellä olevan 1 kohdan säännöksiä ei sovelleta Espanjan regadío-tuotantoalueilla eikä muilla alueilla silloin kun kastelu liittyy perinteisesti viljelylohkoihin, jolloin ne voidaan erottaa ja luetella.
59 artikla
Perusalan ylitys
1. Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 102 artiklan mukaisten alueellisten perusalojen ylitysten määrittämiseksi kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on otettava huomioon
a)
tämän asetuksen IV liitteessä vahvistettu alueellinen perusala;
b)
kunkin peltokasvin osalta jätettyjen pinta-alatuen hakemusten alojen summa, velvoitekesannointi mukaan luettuna, jos sovelletaan asetuksen (EY) N:o 1782/2003 71 artiklaa.
Vapaaehtoista kesannointia sovelletaan muuhun kuin kasteltuun alaan, muuhun kuin maissin alaan ja/tai muuhun kuin nurmisäiliörehun alaan.
2. Määritettäessä niiden alojen kokonaismäärää, joista on jätetty tukihakemuksia, ei oteta huomioon aloja eikä niiden osia, jotka hallinnollisissa tarkastuksissa on havaittu selvästi perusteettomiksi.
Hakemuksista otetaan tarvittaessa huomioon ne todelliset alat, jotka on määritetty asetuksen (EY) N:o 1782/2003 23 artiklan soveltamiseksi paikan päällä tehdyissä tarkastuksissa.
3. Niiden pinta-alojen yhteismäärään, joiden osalta on jätetty hakemukset ja jota on mukautettu 2 kohdan mukaisesti, lisätään asetuksen (EY) N:o 1782/2003 IV osaston 10 luvun mukaiset peltokasvien kylvöalat, joita käytetään mainitun asetuksen IV osaston 12 luvun mukaisen hakemuksen perusteena.
4. Perusalan ylittymisen määrä vahvistetaan liitteessä VI esitetyn taulukon mukaisesti.
60 artikla
Durumvehnän enimmäispinta-alan ylitys
1. Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 105 artiklan 1 kohdassa säädettyyn pinta-alatuen lisäkorvaukseen oikeutetun durumvehnän enimmäispinta-alan ylityksen toteamiseksi jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on otettava huomioon niiden pinta-alojen yhteismäärä, joille haetaan durumvehnän pinta-alatuen lisäkorvausta, mukautettuna tämän asetuksen 59 artiklan 2 kohdan mukaisesti, ja tarvittaessa vähennettynä asetuksen (EY) N:o 1782/2003 102 artiklan mukaisesti.
2. Edellä olevan 1 kohdan säännöksiä sovelletaan asetuksen (EY) N:o 1782/2003 105 artiklan 3 kohdassa vahvistettuun durumvehnän erityistukeen oikeutetun enimmäispinta-alan mahdollisen ylityksen toteamiseen.
61 artikla
Pinta-alan ylityksen lopullinen määrä ja vähennyskerroin
1. Jos todetaan 59 ja 60 artiklassa tarkoitettu pinta-alan ylitys, jäsenvaltion on määriteltävä viimeistään kyseisen vuoden 31 päivänä lokakuuta ylityksen lopullinen määrä pyöristettynä kahteen desimaaliin.
2. Näin saatua lopullista määrää käytetään tukikelpoisen alan suhteellisen vähennyksen laskemiseen
a)
asetuksen (EY) N:o 1782/2003 102 artiklan 1 kohdan mukaisen peltokasvien pinta-alatuen osalta;
b)
asetuksen (EY) N:o 1782/2003 105 artiklan mukaisen pinta-alatuen lisäkorvauksen ja durumvehnän erityistuen osalta sen jälkeen, kun mainitun asetuksen 102 artiklan 1 kohtaa on sovellettu.
62 artikla
Osaperusalat
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 102 artiklan 5 kohdan soveltamiseksi jäsenvaltioiden on määriteltävä seuraavat tekijät ja ilmoitettava niistä komissiolle viimeistään sen vuoden 15 päivänä syyskuuta, jolta pinta-alatukea haetaan
a)
jaettava kansallinen perusala;
b)
jäsenvaltioiden perusteet, joiden mukaan osaperusalat jaetaan;
c)
osaperusalat (lukumäärä, nimitys ja pinta-ala);
d)
yksityiskohtaiset säännöt ylittymisissä sovellettavien toimenpiteiden keskittämisestä.
63 artikla
Tukien yhteenlaskettu enimmäismäärä
Tukien yhteenlasketun enimmäismäärän ylityksen ja asetuksen (EY) N:o 1782/2003 102 artiklan 2 kohdassa säädetyn vähennyskertoimen määrittämiseksi jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on otettava huomioon mainitun asetuksen 102 artiklan 1 kohdassa ja 105 artiklan 2 kohdassa säädetty tukikelpoisten alojen suhteellinen vähennys.
4 JAKSO
Kesannointi
64 artikla
Määritelmä
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 107 artiklan 1 kohdan soveltamiseksi ”kesannoinnilla” tarkoitetaan pinta-alatukiin oikeutetun alan poistamista viljelykäytöstä asetuksen (EY) N:o 1782/2003 108 artiklan mukaisesti.
65 artikla
Edellytykset
1. Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 795/2004 32 artiklaa.
2. Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1782/2003 107 artiklan 9 kohdassa säädetään, Malta voi vuosina 2005 ja 2006 asettaa kesannoitujen alojen vähimmäiskokovaatimuksen alle 0,1 hehtaariin ja 10 metrin leveyteen.
66 artikla
Alueellinen jakautuminen
1. Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 II osastossa tarkoitettujen tukihakemusten on jakauduttava alueellisesti mainitun asetuksen 103 artiklassa tarkoitetun aluejakosuunnitelman mukaisesti.
2. Jokaista tiettyä tuotantoaluetta koskevaa pinta-alatukihakemusta kohti on tehtävä kesannointi-ilmoitus, joka vastaa vähintään samalla tuotantoalueella viljeltyjen hehtaarien määrää.
3. Jäsenvaltio voi säätää 2 kohdasta poikkeamisesta puolueettomien perusteiden mukaisesti.
4. Poiketen siitä, mitä 2 kohdassa säädetään, pinta-alatukihakemusta vastaava velvoitekesanto voidaan toteuttaa kokonaan tai osittain
a)
Espanjassa tilan sijaitessa niin kutsutulla secano- tai regadío -tuotantoalueella;
b)
muulla tuotantoalueella edellyttäen, että kesannoitavat pinta-alat sijaitsevat viljeltyjen alojen viereisillä tuotantoalueilla.
5. Edellä olevaa 3 ja 4 kohtaa sovellettaessa kesannoitavaa alaa on mukautettava kyseisten alueiden kesantokorvauksien määrittelyssä käytettyjen satojen eron huomioon ottamiseksi. Tämän kohdan soveltaminen ei saa kuitenkaan johtaa velvoitekesannon hehtaarimäärän alittumiseen.
67 artikla
Palkokasvit
1. Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 107 artiklan 3 kohdan soveltamiseksi ”palkokasveilla” tarkoitetaan aloja, joilla viljellään yhtä tai useampaa tämän asetuksen liitteessä VII lueteltua rehupalkokasvilajia. Sekoittaminen viljaan ja/tai nurmisiemeniin on sallittua, jos
a)
pinta-alalle kylvetään pääasiassa rehupalkokasveja;
b)
satoja ei ole mahdollista korjata erikseen.
Jos rehupalkokasvien kylvämiselle vahvistetaan jäsenvaltioiden vahvistamissa ympäristöön liittyvissä alueellisissa erityisvaatimuksissa enimmäistaso luonnonmukaisen maanviljelyn osalta, a alakohdassa vahvistettu edellytys täyttyy, jos jäsenvaltioiden vahvistamasta enimmäistasosta noudatetaan vähintään 85:tä prosenttia.
2. Pinta-alatukea ei makseta pinta-aloille, joille kylvetyt 1 kohdassa tarkoitetut rehupalkokasvit kuuluvat 15 päivän tammikuuta ja 31 päivän elokuuta välisenä aikana neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1786/2003 (33) säädettyyn tukijärjestelmään.
68 artikla
Vapaaehtoisesti kesannoidusta alasta maksettava korvaus
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 107 artiklan 6 kohdan soveltamiseksi sovellettaessa mainitun asetuksen 66 artiklaa jäsenvaltioiden on sallittava viljelijöiden kesannoida vähintään 10 prosenttia alasta, jolle on haettu peltokasvien pinta-alatukea ja jota ei käytetä kesannointioikeuksia koskevan korvauksen saamiseksi. Jäsenvaltio voi vahvistaa suurempia prosenttimääriä erityistilanteiden ja viljelymaan riittävän käytön turvaamisen perusteella.
Vapaaehtoisesta kesannoinnista maksettava perusmäärä on 63,00 euroa tonnilta markkinointivuodesta 2005/2006. Jos kastellulle ja kastelemattomalle maalle on vahvistettu eri satotasot, kesantokorvaukseen sovelletaan kastelemattomalle maalle vahvistettuja tasoja.
Jäsenvaltioiden on sovellettava kesannoitujen alojen erityistilannetta vastaavia aiheellisia toimenpiteitä, jotta varmistetaan kesannoitujen alojen ylläpitäminen hyvässä kunnossa maanviljelyn ja ympäristön kannalta sekä ympäristön suojeleminen.
5 JAKSO
Ilmoitukset
69 artikla
Ilmoitukset
1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle liitteessä IX esitetyissä taulukoissa luetellut tiedot niissä esitetyssä vakioidussa muodossa tuotantoalueittain, perusaloittain ja koko maan tasolla 3 artiklassa vahvistetun aikataulun mukaisesti.
2. Jos todetaan 59 ja 60 artiklassa tarkoitettu pinta-alan ylitys, kyseisen jäsenvaltion on vahvistettava ylityksen lopullinen määrä viipymättä ja viimeistään kyseisen vuoden 15 päivänä marraskuuta sekä ilmoitettava siitä komissiolle viimeistään kyseisen vuoden 1 päivänä joulukuuta. Perusalan ylityksen määrän perustana olevat tiedot on ilmoitettava liitteen VI kaavion mukaisesti.
3. Jos ylityksen määrä jaetaan asetuksen (EY) N:o 1782/2003 102 artiklan 5 kohdan ja 105 artiklan 2 kohdan mukaisesti, kyseisen jäsenvaltion on ilmoitettava tästä jakamisesta komissiolle viimeistään 15 päivänä marraskuuta.
4. Sovellettaessa 63 artiklaa kyseisen jäsenvaltion on ilmoitettava lopullinen vähennyskerroin komissiolle viimeistään kyseisen vuoden 1 päivänä joulukuuta.
12 LUKU
LAMMAS- JA VUOHIPALKKIOT
1 JAKSO
Suorat tuet
70 artikla
Hakemukset ja pitoaika
1. Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 II osaston 4 luvussa säädetyn yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän, jäljempänä ”yhdennetty järjestelmä”, vaatimusten lisäksi viljelijöiden on ilmoitettava uuhi- ja vuohipalkkio- sekä lisäpalkkiohakemuksessaan, pitävätkö he kaupan lampaanmaitotuotteita tai siitä valmistettuja tuotteita sinä vuonna, jolle palkkiota haetaan.
2. Uuhia ja/tai kuttuja pitävien viljelijöiden palkkiohakemukset on jätettävä toimivaltaiselle viranomaiselle ainoastaan yhtenä kyseisen jäsenvaltion vahvistamana ajanjaksona, joka saa alkaa aikaisintaan sen vuoden alkua edeltävänä 1 päivänä marraskuuta, jolle hakemuksia jätetään, ja jonka on päätyttävä viimeistään sen vuoden alkua seuraavana 30 päivänä huhtikuuta, jolle hakemuksia jätetään.
Yhdistynyt kuningaskunta voi kuitenkin vahvistaa Pohjois-Irlannille Ison-Britannian osalta vahvistetusta jättöajasta poikkeavan jättöajan.
3. Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 115 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu tilallapitoaika, jonka kuluessa viljelijä sitoutuu pitämään tilallaan palkkion kohteena olevan määrän uuhia ja/tai kuttuja, jäljempänä ”pitoaika”, on 100 päivää 2 kohdassa tarkoitetun hakemusten viimeisen jättöpäivän jälkeisestä ensimmäisestä päivästä laskettuna.
71 artikla
Vuohipalkkioon oikeutetut pinta-alat
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 113 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut perusteet täyttyvät liitteessä X luetelluilla alueilla.
Jäsenvaltioiden on kuitenkin säännöllisin väliajoin varmistettava, täyttyvätkö kyseiset perusteet kaikilla liitteessä X luetelluilla niiden alueisiin kuuluvilla alueilla. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava kyseisen arvioinnin perusteella komissiolle ennen sitä vuotta edeltävää 31 päivää heinäkuuta, jona muutosta sovelletaan, jos liitettä X on tarpeen muuttaa. Ilmoituksessa on mainittava erityisesti liitteessä X luetellut alueet tai niiden osat, joilla asetuksen (EY) N:o 1782/2003 113 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut perusteet eivät enää täyty, sekä alueet, jotka mahdollisesti täyttävät kyseiset perusteet, mutta jotka eivät vielä sisälly liitteeseen X. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle näiden uusien mahdollisten alueiden osalta ehdotustaan koskevat yksityiskohtaiset perustelut.
72 artikla
Lisäpalkkion ja vuohipalkkion hakeminen
1. Lisäpalkkion tai vuohipalkkion saadakseen viljelijän, jonka tilan maatalousmaasta vähintään 50 prosenttia mutta alle 100 prosenttia sijaitsee asetuksen (EY) N:o 1782/2003 114 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuilla alueilla tai tämän asetuksen liitteessä X luetelluilla alueilla, on esitettävä ilmoitus tai ilmoitukset, joista ilmenee hänen maa-alueensa sijainti tämän artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti.
2. Viljelijän, joka on velvollinen tekemään vuosittain ilmoituksen kaikesta tilallaan käytössä olevasta maatalousmaasta, on pinta-alatukihakemuksessa, josta säädetään asetuksen (EY) N:o 1782/2003 22 artiklan 1 kohdassa, mainittava ilmoituksessa ne maatalouskäytössä olevat lohkot, jotka sijaitsevat asetuksen (EY) N:o 1782/2003 114 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuilla alueilla tai tapauksen mukaan tämän asetuksen liitteessä X luetelluilla alueilla.
Viljelijän, joka ei ole velvollinen esittämään ensimmäisessä kohdassa tarkoitettua ilmoitusta, on esitettävä vuosittain erityinen ilmoitus, jossa tapauksen mukaan käytetään yhdennetyn järjestelmän mukaista viljelylohkojen tunnistusjärjestelmää.
Kyseisessä erityisessä ilmoituksessa on osoitettava kaikkien viljelijän omistamien, vuokraamien tai jonkin järjestelyn perusteella käyttämien maa-alueiden sijainti ja pinta-ala sekä ilmoitettava ne viljelykäytössä olevat lohkot, jotka sijaitsevat asetuksen (EY) N:o 1782/2003 114 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuilla alueilla tai tapauksen mukaan tämän asetuksen liitteessä X luetelluilla alueilla. Jäsenvaltiot voivat säätää, että tämä erityinen ilmoitus sisältyy uuhi- ja/tai vuohipalkkiohakemukseen. Jäsenvaltiot voivat myös edellyttää, että erityinen ilmoitus tehdään maatilan tulotukihakemuksen avulla.
3. Kansallinen toimivaltainen viranomainen voi pyytää esittämään omistuskirjan, vuokrasopimuksen tai viljelijöiden välisen kirjallisen sopimuksen sekä tarvittaessa todistuksen paikalliselta tai alueelliselta viranomaiselta, joka on luovuttanut maatalousmaana käytetyt maa-alueet kyseisen viljelijän käyttöön. Todistuksessa on mainittava tuottajalle myönnetyn maa-alueen pinta-ala sekä lohkot, jotka sijaitsevat asetuksen (EY) N:o 1782/2003 114 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuilla alueilla tai tapauksen mukaan tämän asetuksen liitteessä X luetelluilla alueilla.
73 artikla
Siirtolaiduntamista harjoittavat viljelijät
1. Sellaisten viljelijöiden jättämissä palkkiohakemuksissa, joiden tilat sijaitsevat asetuksen (EY) N:o 1782/2003 114 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetuilla maantieteellisillä alueilla ja jotka haluavat saada lisäpalkkion, on oltava merkintä
a)
paikasta tai paikoista, joissa siirtolaiduntamista harjoitetaan kuluvana vuonna;
b)
asetuksen (EY) N:o 1782/2003 114 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetusta vähintään 90 päivän jaksosta, joka on vahvistettu kuluvalle vuodelle.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen viljelijöiden palkkiohakemuksiin on liitettävä asiakirjat, joilla todistetaan, että siirtolaiduntamista on tosiasiallisesti harjoitettu kahtena edellisenä vuonna, jollei ylivoimaisesta esteestä tai asianmukaisesti perustelluista, karjaan vaikuttaneista luonnonolosuhteista muuta johdu, ja erityisesti siirtolaiduntamispaikan paikallisen tai alueellisen viranomaisen antama todistus, jolla osoitetaan, että siirtolaiduntamista on harjoitettu vähintään 90 peräkkäisenä päivänä.
Hakemusten hallinnollisen valvonnan yhteydessä jäsenvaltioiden on varmistettava, että palkkiohakemuksessa ilmoitettu siirtolaiduntamispaikka sijaitsee tosiasiallisesti jollakin asetuksen (EY) N:o 1782/2003 114 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla alueella.
74 artikla
Tukikelpoisuus
1. Palkkiot maksetaan viljelijälle tämän 70 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun pitoajan aikana tilallaan pitämien uuhien ja/tai kuttujen määrän perusteella.
2. Palkkiokelpoisina pidetään eläimiä, jotka täyttävät asetuksen (EY) N:o 1782/2003 112 artiklassa tarkoitetuissa määritelmissä säädetyt edellytykset tilallapitoajan viimeisenä päivänä.
75 artikla
Arvio viljelijöistä, jotka pitävät kaupan lampaanmaitoa tai lampaanmaitotuotteita
Jäsenvaltioiden on laadittava vuosittain viimeistään pitoajan 30:ntenä päivänä arvio lampaanmaitoa tai lampaanmaitotuotteita kaupan pitävistä viljelijöistä 70 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen viljelijöiden ilmoitusten perusteella.
Jäsenvaltioiden on otettava arvion laadinnassa huomioon tehtyjen tarkastusten tulokset ja kaikki muut toimivaltaisen viranomaisen käytettävissä olevat tietolähteet ja erityisesti jalostajilta tai jakelijoilta saadut tiedot viljelijöiden kaupan pitämästä lampaanmaidosta ja lampaanmaitotuotteista.
76 artikla
Tietojen toimittaminen
1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tiedoksi
a)
viimeistään kunkin vuoden 31 päivänä heinäkuuta kyseisen vuoden osalta esitettyjä palkkiohakemuksia koskevat tiedot liitteessä XI vahvistettua mallia käyttäen;
b)
viimeistään kunkin vuoden 31 päivänä heinäkuuta edellisvuonna maksettujen palkkioiden lukumäärä ja määrä, josta on vähennetty tarvittaessa asetuksen (EY) N:o 1782/2003 120 artiklassa säädetty tuki, tämän asetuksen liitteessä XII vahvistettua mallia käyttäen;
c)
viimeistään kunkin vuoden 31 päivänä lokakuuta muutokset asetuksen (EY) N:o 1782/2003 114 artiklan 2 kohdassa ja tämän asetuksen 73 artiklassa tarkoitettua siirtolaiduntamista harjoittavien maantieteellisten alueiden luetteloon.
Ensimmäisessä alakohdassa edellytetyt tiedot on pyynnöstä annettava lampaan- ja vuohenliha-alan virallisten tilastojen laadinnasta vastaavien kansallisten viranomaisten käyttöön.
2. Jos 1 kohdan mukaisesti edellytetyt tiedot muuttuvat erityisesti tarkastusten, oikaisujen tai aiempien lukujen kehittymisen perusteella, komissiolle on toimitettava muuttuneet tiedot kuukauden kuluessa muutoksesta.
2 JAKSO
Enimmäismäärät, varannot ja siirrot
77 artikla
Ilmaiseksi saadut oikeudet
Asianmukaisesti perusteltuja poikkeuksellisia olosuhteita lukuun ottamatta viljelijä, joka on saanut palkkio-oikeuksia ilmaiseksi kansallisesta varannosta, ei saa siirtää tai väliaikaisesti luovuttaa oikeuksiaan oikeuksien saamista seuraavana kolmena vuonna.
78 artikla
Oikeuksien käyttö
1. Viljelijä, jolla on käytettävissään palkkio-oikeuksia, voi käyttää ne itse ja/tai luovuttaa ne väliaikaisesti toiselle viljelijälle.
2. Jos viljelijä ei kunakin vuonna käytä vähintään 4 kohdassa säädettyä prosenttiosuutta palkkio-oikeuksistaan, käyttämättä jätetty osa on siirrettävä kansalliseen varantoon, paitsi seuraavissa tapauksissa:
a)
jos viljelijällä on enintään 20 palkkio-oikeutta ja jos tällainen viljelijä ei kahdesta peräkkäisestä kalenterivuodesta kumpanakin käytä vähimmäisprosenttiosuutta oikeuksistaan, ainoastaan jälkimmäisen kalenterivuoden aikana käyttämättä jätetty osa on siirrettävä kansalliseen varantoon;
b)
viljelijä osallistuu komission hyväksymään laajaperäistämisohjelmaan;
c)
viljelijä osallistuu komission hyväksymään varhaiseläkeohjelmaan, jossa oikeuksien siirto ja/tai väliaikainen luovutus ei ole pakollista;
d)
asianmukaisesti perustellut poikkeukselliset olosuhteet.
3. Väliaikainen luovutus voi koskea ainoastaan kokonaisia vuosia ja vähintään 79 artiklan 1 kohdassa säädettyä eläinten lukumäärää. Väliaikaisten luovutusten kausi saa kestää enintään kolme peräkkäistä vuotta; jokaisen kauden päättyessä viljelijä saa, jollei oikeuksia siirretä, takaisin kaikki oikeutensa, jotka hänen on käytettävä itse vähintään kahden peräkkäisen vuoden aikana. Jos viljelijä ei käytä itse vähintään 4 kohdassa säädettyä prosenttiosuutta oikeuksistaan kumpanakin kahdesta edellä mainitusta vuodesta, jäsenvaltion on, asianmukaisesti perusteltuja poikkeustapauksia lukuun ottamatta, vuosittain peruutettava ja vietävä käyttämättömät oikeudet kansalliseen varantoon.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin säätää komission hyväksymiin varhaiseläkeohjelmiin osallistuville viljelijöille väliaikaisen luovutuksen kokonaiskeston pidennyksestä kyseisten ohjelmien perusteella.
Viljelijät, jotka ovat sitoutuneet osallistumaan laajaperäistämisohjelmaan neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2078/92 (34) 2 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetun toimenpiteen mukaisesti tai asetuksen (EY) N:o 1257/1999 22 ja 23 artiklan mukaisesti, eivät saa sitoumuksensa kestäessä siirtää ja/tai luovuttaa väliaikaisesti oikeuksiaan. Tätä kieltoa ei kuitenkaan sovelleta silloin, kun ohjelmassa sallitaan oikeuksien siirto ja/tai väliaikainen luovutus sellaisille viljelijöille, joiden osallistuminen muihin kuin tässä alakohdassa tarkoitettuihin toimenpiteisiin edellyttää oikeuksien saamista.
4. Palkkio-oikeuksista on käytettävä vähintään 70 prosenttia.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin nostaa tätä prosenttiosuutta 100 prosenttiin. Niiden on ilmoitettava ennakolta komissiolle prosenttiosuus, jota ne aikovat soveltaa.
79 artikla
Oikeuksien siirto ja väliaikainen luovutus
1. Jäsenvaltiot voivat tuotantorakenteensa perusteella vahvistaa niiden palkkio-oikeuksien vähimmäismäärän, jotka voidaan siirtää osittain ilman tilan siirtoa. Tämä vähimmäismäärä saa olla enintään kymmenen palkkio-oikeutta.
2. Palkkio-oikeuksien siirto ja väliaikainen luovutus on pätevä vasta, kun oikeudet siirtävä ja/tai väliaikaisesti luovuttava viljelijä ja oikeudet vastaanottava viljelijä ovat ilmoittaneet siitä jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille.
Tällainen ilmoitus on tehtävä jäsenvaltion vahvistamassa määräajassa viimeistään sinä päivänä, jona palkkioiden hakukausi päättyy kyseisessä jäsenvaltiossa, niitä tapauksia lukuun ottamatta, joissa oikeudet siirretään perintönä. Tällaisissa tapauksissa oikeudet vastaanottavan viljelijän on pystyttävä esittämään asianmukaiset oikeudelliset asiakirjat sen osoittamiseksi, että hänellä on oikeus kuolleen viljelijän jäämistöön.
3. Tilaa siirtämättä toteutetun siirron osalta kansalliseen varantoon korvauksetta luovutettujen oikeuksien lukumäärä ei voi olla pienempi kuin yksi.
80 artikla
Viljelijäkohtaisen enimmäismäärän muuttaminen
Jos oikeudet siirretään tai luovutetaan väliaikaisesti, jäsenvaltioiden on määritettävä uusi viljelijäkohtainen enimmäismäärä ja annettava asianomaisten viljelijöiden palkkio-oikeuksien määrä näille tiedoksi viimeistään 60 päivän kuluessa viljelijän palkkiohakemuksen jättöajan viimeisestä päivästä.
Ensimmäistä kohtaa ei sovelleta, jos oikeudet siirretään perintönä 79 artiklan 2 kohdan edellytysten mukaisesti.
81 artikla
Viljelijät, jotka eivät omista käyttämäänsä maata
Viljelijä, joka käyttää ainoastaan yleisiä tai yhteisiä maita ja joka päättää olla jatkamatta näiden maiden käyttämistä laiduntamiseen ja siirtää kaikki oikeutensa toiselle viljelijälle, on rinnastettava viljelijään, joka myy tai siirtää tilansa. Kaikissa muissa tapauksissa häntä pidetään viljelijänä, joka siirtää ainoastaan palkkio-oikeutensa.
82 artikla
Siirto kansallisen varannon kautta
Jos jäsenvaltio säätää, että oikeuksien siirto on tehtävä kansallisen varannon kautta, sen on sovellettava tässä luvussa säädettyjä säännöksiä vastaavia kansallisia säännöksiä. Lisäksi tällöin
a)
jäsenvaltiot voivat säätää, että väliaikainen luovutus tehdään kansallisen varannon kautta;
b)
a alakohdan mukaisen palkkio-oikeuksien siirron tai väliaikaisen luovutuksen yhteydessä varantoon siirto tulee voimaan jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten annettua oikeudet siirtävälle ja/tai luovuttavalle viljelijälle ilmoituksen, ja siirto varannosta toiselle viljelijälle tulee voimaan näiden viranomaisten annettua tälle viljelijälle ilmoituksen.
Lisäksi ensimmäisessä kohdassa tarkoitetuilla kansallisilla säännöksillä on varmistettava, että jäsenvaltio maksaa suoraan viljelijöiden kesken siirrettävää maksua vastaavan maksun ottaen erityisesti huomioon kyseisen jäsenvaltion tuotannon kehityksen, kun kyseessä on muu kuin asetuksen (EY) N:o 1782/2003 117 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettu oikeuksien osa. Kyseinen maksu vastaa vastaavat oikeudet kansallisesta varannosta saavalta viljelijältä vaadittavaa maksua.
83 artikla
Viljelijäkohtaisten enimmäismäärien laskeminen
Palkkio-oikeuksien viljelijäkohtaisia enimmäismääriä aluksi laskettaessa ja myöhemmin muutettaessa ainoastaan kokonaisluvut otetaan huomioon.
Jos laskutoimituksen lopullinen tulos on muu kuin kokonaisluku, tulos pyöristetään lähimpään kokonaislukuun. Jos laskutoimituksen tulos on kuitenkin täsmälleen kahden kokonaisluvun välissä, otetaan huomioon suurempi kokonaisluku.
84 artikla
Tietojen toimittaminen
1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään 1 päivänä maaliskuuta 2005 asetuksen (EY) N:o 1782/2003 117 artiklan 2 kohdan mukaisesti kansalliseen varantoon luovutettava siirrettyjen palkkio-oikeuksien osa ja tarvittaessa mainitun asetuksen 117 artiklan 3 kohdan mukaisesti toteutetut toimenpiteet sekä mahdolliset muutokset ennen kunkin vuoden 1 päivää tammikuuta.
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava liitteissä XIII ja XIV olevaa taulukkoa käyttäen komissiolle viimeistään kunkin vuoden 30 päivänä huhtikuuta
a)
edeltävän vuoden aikana ilman tilan siirtoa tehtyjen oikeuksien siirtojen johdosta kansalliseen varantoon korvauksetta siirrettyjen palkkio-oikeuksien määrä;
b)
asetuksen (EY) N:o 1782/2003 118 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen käyttämättömien palkkio-oikeuksien määrä, jotka on siirretty kansalliseen varantoon edeltävän vuoden aikana;
c)
asetuksen (EY) N:o 1782/2003 118 artiklan 3 kohdan mukaisesti edeltävän vuoden aikana annettujen oikeuksien määrä;
d)
epäsuotuisten alueiden viljelijöille kansallisesta varannosta edellisenä vuonna myönnettyjen palkkio-oikeuksien määrä;
e)
oikeuksien siirtoon ja palkkiohakemuksiin liittyvien ajanjaksojen ja määräaikojen päivämäärät.
3 JAKSO
Lisätuet
85 artikla
Lisätuet
Jäsenvaltioiden, jotka soveltavat neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003 71 artiklaa, on ilmoitettava komissiolle mainitun asetuksen 119 artiklassa säädettyjen lisätukien myöntämistä koskevista kansallisista järjestelyistään. Tarvittaessa näihin tietoihin on sisällyttävä erityisesti seuraavat seikat:
a)
eläinkohtaisten tukien osalta
i)
ohjeelliset määrät eläintä kohti ja tuen myöntämiseen liittyvät järjestelyt,
ii)
alustava ennuste kokonaismenoista ja asianomaisten eläinten määrästä,
iii)
erityiset eläintiheyteen liittyvät vaatimukset,
iv)
muut tiedot soveltamista koskevista säännöistä;
b)
tarvittaessa pinta-alatukien osalta
i)
alueellisten perusalojen laskeminen,
ii)
alustavat hehtaarikohtaiset määrät,
iii)
alustava ennuste kokonaismenoista ja hehtaarien kokonaismäärästä,
iv)
muut tiedot soveltamista koskevista säännöistä;
c)
yksityiskohtaiset tiedot muista järjestelmistä, joita on otettu käyttöön lisätukien maksamiseksi.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kaikki näiden kansallisten järjestelyjen muutokset kuukauden kuluessa muutoksen tekemisestä.
4 JAKSO
Yleiset säännökset
86 artikla
Muuntaminen kansalliseksi valuutaksi
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 113, 114 ja 119 artiklassa tarkoitettujen palkkioiden ja tukien määrään sovellettavan valuuttakurssin määräytymispäivä on sen kalenterivuoden alkamispäivä, jonka osalta palkkiota tai tukea myönnetään.
Käytettävä valuuttakurssi on määräytymispäivää edeltävän vuoden joulukuussa sovellettavien valuuttakurssien ajan mukaan suhteellisesti laskettu keskiarvo. Komissio vahvistaa sen määräytymispäivää seuraavan kuukauden kuluessa.
13 LUKU
NAUDANLIHATUET
1 JAKSO
Erityispalkkio
(Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 123 artikla)
87 artikla
Hakemukset
1. Yhdennetyn järjestelmän vaatimusten lisäksi kussakin asetuksen (EY) N:o 1782/2003 22 artiklassa tarkoitetussa suorien tukien hakemuksessa on oltava
a)
eläinten lukumäärät ikäryhmittäin;
b)
viittaukset passeihin tai hallinnollisiin asiakirjoihin, jotka seuraavat hakemusten perusteena olevien eläinten mukana.
2. Hakemuksen voi tehdä ainoastaan eläimistä, jotka ovat 90 artiklassa tarkoitetun pitoajan alkamispäivänä
a)
sonnit vähintään seitsemän kuukauden ikäisiä;
b)
härät
i)
vähintään seitsemän ja enintään 19 kuukauden ikäisiä ensimmäisessä ikäryhmässä,
ii)
vähintään 20 kuukauden ikäisiä toisessa ikäryhmässä.
88 artikla
Palkkion myöntäminen
Eläimistä, joita ei ole hyväksytty erityispalkkiokelpoisiksi joko asetuksen (EY) N:o 1782/2003 123 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun suhteellisen vähennyksen soveltamisen tai mainitun asetuksen 131 artiklassa tarkoitetun eläintiheyden soveltamisen vuoksi, ei voi enää tehdä hakemusta samassa ikäryhmässä, ja niitä pidetään eläiminä, joista on myönnetty palkkio.
89 artikla
Passit ja hallinnolliset asiakirjat
1. Jos passia ei ole asetuksen (EY) N:o 1760/2000 6 artiklan mukaisilla edellytyksillä käytettävissä, se korvataan asetuksen (EY) N:o 1782/2003 123 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla kansallisella hallinnollisella asiakirjalla.
2. Jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on huolehdittava, että passilla tai hallinnollisella asiakirjalla voidaan varmistaa yhden ainoan palkkion myöntäminen eläintä ja ikäryhmää kohti. Tätä varten jäsenvaltioiden on annettava toisilleen tarvittavaa apua.
3. Jäsenvaltiot voivat säätää, että 1 kohdassa tarkoitettujen kansallisten hallinnollisten asiakirjojen on oltava jossakin seuraavista muodoista:
a)
asiakirja, joka seuraa jokaisen yksittäisen eläimen mukana;
b)
viljelijän pitämä yhdistetty luettelo, jossa on kaikki hallinnollista asiakirjaa varten säädetyt tiedot, jos kyseiset eläimet pysyvät samalla viljelijällä ensimmäisen hakemuksen jättämisestä siihen asti, kun ne saatetaan markkinoille teurastusta varten;
c)
keskusviranomaisen ylläpitämä yhdistetty luettelo, jossa on kaikki hallinnollista asiakirjaa varten säädetyt tiedot, jos jäsenvaltio tai jäsenvaltion alue, joka käyttää tätä mahdollisuutta, tarkastaa kaikki hakemukseen kuuluvat eläimet paikalla, valvoo näiden eläinten liikkumista sekä merkitsee jokaisen tarkastetun eläimen selvällä merkinnällä, ja viljelijöillä on velvollisuus suostua näihin toimenpiteisiin;
d)
keskusviranomaisen ylläpitämä yhdistetty luettelo, jossa on kaikki hallinnollista asiakirjaa varten säädetyt tiedot, jos jäsenvaltio toteuttaa tarvittavat toimenpiteet, jotta vältetään palkkion myöntäminen kaksi kertaa samasta ikäryhmästä, sekä toimittaa pyynnöstä viipymättä kaikki tiedot jokaista eläintä koskevasta palkkiosta.
4. Jäsenvaltiot, jotka päättävät käyttää yhtä tai useampaa tässä kohdassa säädetyistä mahdollisuuksista, on ilmoitettava siitä komissiolle ajoissa, ja niiden on toimitettava komissiolle asiaankuuluvat täytäntöönpanosäännökset.
Tämän kohdan c alakohdan soveltamiseksi jäsenvaltion alueina pidetään ainoastaan Isoa-Britanniaa ja Pohjois-Irlantia.
90 artikla
Pitoaika
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 123 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettu pitoaika on kaksi kuukautta, ja se alkaa hakemuksen jättöpäivää seuraavana päivänä.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin säätää, että viljelijä voi määritellä muun alkamispäivän, jonka alkamisajankohta saa olla enintään kaksi kuukautta hakemuksen jättöpäivästä.
91 artikla
Alueellinen enimmäismäärä
1. Jos asetuksen (EY) N:o 1782/2003 123 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun suhteellisen vähennyksen tuloksena palkkiokelpoisten eläinten lukumäärä on muu kuin kokonaisluku, desimaaliosasta myönnetään vastaava osuus palkkion yksikkömäärästä. Tätä varten otetaan huomioon ainoastaan ensimmäinen desimaali.
2. Kun jäsenvaltiot päättävät määritellä asetuksen (EY) N:o 1782/2003 122 artiklan a alakohdan mukaisia eri alueita tai muuttaa alueidensa nykyisiä osia, niiden on ilmoitettava tästä komissiolle ennen asianomaisen vuoden 1 päivää tammikuuta ja täsmennettävä ilmoituksessa kyseisen alueen määrittely sekä sitä koskeva enimmäismäärä. Kaikista myöhemmin tehtävistä muutoksista on ilmoitettava komissiolle ennen asianomaisen vuoden 1 päivää tammikuuta.
92 artikla
Eläinten tilakohtaiset enimmäismäärät
1. Jos jäsenvaltio päättää muuttaa asetuksen (EY) N:o 1782/2003 123 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua 90 eläimen tila- ja ikäryhmäkohtaista enimmäismäärää tai poiketa siitä, sen on ilmoitettava siitä komissiolle ennen asianomaisen kalenterivuoden 1 päivää tammikuuta.
Jos jäsenvaltio lisäksi vahvistaa tilakohtaisen eläinten vähimmäismäärän, jonka alittuessa suhteellista vähennystä ei sovelleta, sen on ilmoitettava siitä komissiolle ennen asianomaisen kalenterivuoden 1 päivää tammikuuta.
2. Edellä olevan 1 kohdan soveltamiseksi kaikista myöhemmin tehtävistä muutoksista on ilmoitettava komissiolle ennen asianomaisen vuoden 1 päivää tammikuuta.
93 artikla
Palkkion myöntäminen teurastuksen yhteydessä
1. Jäsenvaltiot voivat päättää erityispalkkion myöntämisestä teurastuksen yhteydessä seuraavasti:
a)
sonnien osalta yhdelle ikäryhmälle;
b)
härkien osalta ensimmäiselle tai toiselle ikäryhmälle tai yhdistämällä kummallekin ikäryhmälle myönnettävät palkkiot.
2. Jäsenvaltioiden, jotka päättävät myöntää erityispalkkion teurastuksen yhteydessä 1 kohdan mukaisesti, on säädettävä, että palkkio myönnetään myös palkkiokelpoisten eläinten toiseen jäsenvaltioon lähettämisen yhteydessä tai vietäessä niitä kolmanteen maahan.
3. Jos jäsenvaltiot päättävät myöntää erityispalkkion teurastuksen yhteydessä 1 kohdan mukaisesti, palkkion myöntämiseksi on sovellettava tämän jakson sekä 120 artiklan ja 121 artiklan 1 ja 2 kohdan säännöksiä soveltuvin osin.
4. Tukihakemuksessa on ilmoitettava 121 artiklan 1 kohdassa säädettyjen tietojen lisäksi, haetaanko tukea sonnista vai härästä, ja tukihakemukseen on liitettävä asiakirja, jossa on 89 artiklan 2 kohdan soveltamiseksi tarvittavat tiedot. Asiakirjan on oltava jokin seuraavista asiakirjoista jäsenvaltion valinnan mukaan:
a)
passi tai yksi kappale passista, jos käytetty passimalli muodostuu useasta kappaleesta;
b)
jäljennös passista, jos käytetty passimalli muodostuu yhdestä ainoasta kappaleesta, joka on palautettava toimivaltaiselle viranomaiselle asetuksen (EY) N:o 1760/2000 6 artiklan soveltamista varten; tässä tapauksessa jäsenvaltion on toteutettava toimenpiteet varmistaakseen sen, että jäljennöksen tiedot vastaavat alkuperäisen passin tietoja;
c)
kansallinen hallinnollinen asiakirja, jos käytettävissä ei ole asetuksen (EY) N:o 1760/2000 6 artiklassa tarkoitettujen edellytysten mukaista passia.
Jäsenvaltiot voivat pidättäytyä soveltamasta kansallista hallinnollista asiakirjaa. Tällöin niiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen estämiseksi, että eläimistä, joilla käydään yhteisön sisäistä kauppaa, myönnettäisiin samassa ikäryhmässä kaksi palkkiota.
Jos asetuksen (EY) N:o 1760/2000 3 artiklan b alakohdassa tarkoitetussa tietokannassa on jäsenvaltion edellyttämät tarvittavat tiedot sen varmistamiseksi, että yhtä eläintä ja yhtä ikäryhmää kohti myönnetään ainoastaan yksi palkkio, tukihakemukseen ei tarvitse liittää tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua asiakirjaa.
Poiketen siitä, mitä tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään, jos jäsenvaltio soveltaa 121 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädettyä mahdollisuutta, sen on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta viljelijä voi määritellä eläimet, joista hän hakee erityispalkkiota.
5. Sonneista on teurastuksen todistamisen yhteydessä mainittava teuraspaino.
6. Jos eläin lähetetään maasta, sen lähettäminen on todistettava lähettäjän ilmoituksella, johon on merkitty erityisesti eläimen määräjäsenvaltio.
Tällöin tukihakemuksessa on oltava seuraavat tiedot:
a)
lähettäjän nimi ja osoite (tai vastaava koodi);
b)
eläimen tunnistenumero;
c)
vakuutus siitä, että eläin on vähintään yhdeksän kuukauden ikäinen.
Tukihakemukset on jätettävä ennen eläimen asianomaisen jäsenvaltion alueelta poistumista ja todiste lähettämisestä on jätettävä kolmen kuukauden kuluessa eläimen asianomaisen jäsenvaltion alueelta poistumisesta.
94 artikla
Myöntämisjärjestelmän erityispiirteet
1. Poiketen siitä, mitä 90 artiklassa säädetään, palkkio maksetaan viljelijöille, jotka ovat pitäneet eläimiä kahden kuukauden vähimmäispitoajan, jonka päättymisestä teurastuspäivään on kulunut vähemmän kuin yksi kuukausi tai vientipäivään vähemmän kuin kaksi kuukautta.
Härkien osalta palkkion myöntämiseen on sovellettava seuraavia sääntöjä:
a)
ensimmäisen ikäryhmän palkkio voidaan maksaa vain, jos viljelijä on pitänyt eläintä vähintään kaksi kuukautta eläimen ollessa vähintään seitsemän kuukauden ja alle 22 kuukauden ikäinen;
b)
toisen ikäryhmän palkkio voidaan maksaa vain, jos viljelijä on pitänyt vähintään 20 kuukauden ikäistä eläintä vähintään kaksi kuukautta;
c)
palkkio voidaan maksaa molemmista ikäryhmistä yhdessä vain, jos viljelijä on pitänyt eläintä vähintään neljä peräkkäistä kuukautta a ja b alakohdassa tarkoitettujen ikäedellytysten mukaisesti;
d)
palkkio maksetaan toisesta ikäryhmästä ainoastaan, jos eläin on lähetetty toisesta jäsenvaltiosta sen saavutettua 19 kuukauden iän.
2. Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 131 artiklassa säädettyä eläintiheyttä laskettaessa jokainen eläin, jota koskevassa hakemuksessa on yhdistetty kaksi ikäryhmää, otetaan huomioon kahdesti.
3. Teuraspaino on vahvistettava neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1208/81 (35) 2 artiklassa tarkoitetun ruhon määritelmän perusteella.
Jos ruhon tarjontamuoto poikkeaa kyseisestä määritelmästä, on sovellettava komission asetuksen (ETY) N:o 563/82 (36) liitteen korjauskertoimia.
Jos eläin teurastetaan teurastamossa, jossa ei sovelleta yhteisön täysikasvuisten naudanruhojen luokitusasteikkoa, jäsenvaltio voi sallia painon vahvistamisen teurastetun eläimen elopainon perusteella. Tällöin teuraspainon katsotaan olevan vähintään 185 kilogrammaa, jos teurastetun eläimen elopaino oli vähintään 340 kilogrammaa.
95 artikla
Tietojen toimittaminen
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle 93 artiklan soveltamista ja siihen liittyviä menettelyjä koskevasta päätöksestään tai sen muutoksista ennen asianomaisen kalenterivuoden alkua.
2 JAKSO
Kausiporrastuspalkkio
(Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 124 artikla)
96 artikla
Palkkion soveltaminen
Komissio päättää viimeistään kunkin kalenterivuoden 1 päivänä syyskuuta, missä jäsenvaltioissa voidaan myöntää seuraavan kalenterivuoden kausiporrastuspalkkiota.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään sen kalenterivuoden 1 päivänä tammikuuta, jona palkkio myönnetään, jos ne päättävät soveltaa asetuksen (EY) N:o 1782/2003 124 artiklan 3 kohtaa.
97 artikla
Oikeus palkkioon
1. Kausiporrastuspalkkio voidaan myöntää ainoastaan häristä, joista on jo maksettu erityispalkkio tai joista erityispalkkiota pidetään 88 artiklan mukaisesti maksettuna kausiporrastuspalkkiota soveltavassa jäsenvaltiossa ja jotka teurastetaan kausiporrastuspalkkiota soveltavassa jäsenvaltiossa.
2. Kausiporrastuspalkkio voidaan myöntää ainoastaan viljelijälle, joka piti eläintä viimeksi ennen teurastusta.
98 artikla
Hakemukset
1. Viljelijän on jätettävä hakemus sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jonka alueella hänen tilansa sijaitsee.
2. Hakemus on laadittava 93 artiklan 4 kohdan sekä 121 artiklan säännösten, joita sovelletaan soveltuvin osin, mukaisesti.
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tarkistaakseen, että erityispalkkio on myönnetty, ja niiden on tarkastettava säännöllisesti ja ennalta ilmoittamatta 121 artiklassa säädettyjen todistusten oikeellisuus.
3 JAKSO
Emolehmäpalkkio
(Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 125-129 artikla)
99 artikla
Lihakarjarotua olevat lehmät
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 122 artiklan d alakohdan ja 129 artiklan 2 kohdan soveltamiseksi tämän asetuksen liitteessä XV lueteltuja nautaeläinrotuja ei katsota lihakarjarotua oleviksi lehmiksi.
100 artikla
Tuottajakohtainen enimmäisviitemäärä
1. Jos jäsenvaltio päättää muuttaa asetuksen (EY) N:o 1782/2003 125 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettua 120 000 kilogramman tuottajakohtaista enimmäisviitemäärää tai poiketa siitä, sen on ilmoitettava siitä komissiolle ennen asianomaisen kalenterivuoden 1 päivää tammikuuta.
2. Edellä olevan 1 kohdan soveltamiseksi myöhemmin tehtävistä kaikista muutoksista on ilmoitettava komissiolle ennen asianomaisen vuoden 1 päivää tammikuuta.
101 artikla
Pitoaika
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 125 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu kuuden kuukauden pitoaika alkaa hakemuksen jättöpäivää seuraavana päivänä.
102 artikla
Hakemukset
1. Kun palkkiota haetaan asetuksen (EY) N:o 1782/2003 125 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti, yhdennetyn järjestelmän vaatimusten lisäksi asetuksen (EY) N:o 1782/2003 22 artiklassa säädettyjä suoria tukia koskevassa hakemuksessa on oltava
a)
ilmoitus maidon tilakohtaisesta viitemäärästä, joka on myönnetty tuottajalle kyseisenä kalenterivuonna alkavan 12 kuukauden pituisen lisämaksujärjestelmän soveltamisajanjakson alkamista edeltävänä 31 päivänä maaliskuuta; jos tämä määrä ei ole tiedossa hakemuksen jättöpäivänä, se on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle niin pian kuin mahdollista;
b)
viljelijän sitoumus olla lisäämättä hakemuksen jättämistä seuraavien 12 kuukauden aikana tilakohtaista viitemääräänsä asetuksen (EY) N:o 1782/2003 125 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettua enimmäismäärää suuremmaksi.
Edellä olevaa b alakohtaa ei sovelleta, jos jäsenvaltio on poistanut mainitun enimmäismäärän.
2. Hakemukset on tehtävä jäsenvaltion erikseen vahvistaman kalenterivuoteen sisältyvän kuuden kuukauden ajanjakson kuluessa.
Jäsenvaltio voi säätää erillisistä jättökausista kyseisen jakson sisällä.
103 artikla
Keskimääräinen maitotuotos
Keskimääräinen maitotuotos lasketaan liitteessä XVI ilmoitettujen keskimääräisten maitotuotosten perusteella. Jäsenvaltio voi kuitenkin käyttää laskennassa jäsenvaltion hyväksymää asiakirjaa, jossa todistetaan viljelijän lypsykarjan keskimääräinen maitotuotos.
104 artikla
Ylimääräinen kansallinen palkkio
1. Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 125 artiklan 5 kohdassa säädettyä ylimääräistä kansallista emolehmäpalkkiota voidaan myöntää ainoastaan viljelijälle, joka saa samalta kalenterivuodelta emolehmäpalkkiota.
Ylimääräistä kansallista emolehmäpalkkiota myönnetään ainoastaan emolehmäpalkkioon oikeutettujen eläinten lukumäärän rajoissa, tarvittaessa vähennettynä asetuksen (EY) N:o 1782/2003 129 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa säädetyllä suhteellisella vähennyksellä.
2. Jäsenvaltiot voivat säätää lisäedellytyksiä ylimääräisen kansallisen emolehmäpalkkion myöntämiseksi. Niiden on ilmoitettava edellytyksistä komissiolle hyvissä ajoin ennen kuin niiden soveltaminen aloitetaan.
3. Komissio päättää viimeistään kunkin kalenterivuoden 1 päivänä syyskuuta, mitkä jäsenvaltiot täyttävät asetuksen (EY) N:o 1782/2003 125 artiklan 5 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetut edellytykset.
105 artikla
Viljelijäkohtainen enimmäismäärä
Jäsenvaltioiden on määriteltävä viljelijäkohtainen enimmäismäärä asetuksen (EY) N:o 1782/2003 126 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
106 artikla
Tietojen toimittaminen
1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään 1 päivänä maaliskuuta 2005 muutokset menettelyihin, joiden mukaisesti ne ovat toteuttaneet viljelijäkohtaisten enimmäismäärien vähentämisen asetuksen (EY) N:o 1782/2003 126 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle
a)
viimeistään 1 päivänä maaliskuuta 2005 asetuksen (EY) N:o 1782/2003 127 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa säädetyn vähennyksen laskentamenetelmän muutoksista;
b)
ennen kunkin vuoden 1 päivää tammikuuta tarvittaessa mainitun asetuksen 127 artiklan 2 a kohdan alakohdan mukaisesti toteutettujen toimenpiteiden muutokset.
3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle liitteessä XVIII olevassa 3 osassa vahvistettua taulukkoa käyttäen viimeistään 1 päivänä maaliskuuta alustavasti ja viimeistään 31 päivänä heinäkuuta lopullisesti kunkin kalenterivuoden osalta seuraavat tiedot:
a)
edeltävän kalenterivuoden aikana ilman tilan siirtoa tehtyjen oikeuksien siirtojen johdosta kansalliseen varantoon korvauksetta siirrettyjen palkkio-oikeuksien määrä;
b)
109 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen niiden käyttämättömien palkkio-oikeuksien määrä, jotka on siirretty kansalliseen varantoon edeltävän kalenterivuoden aikana;
c)
asetuksen (EY) N:o 1782/2003 128 artiklan 3 kohdan mukaisesti edeltävän kalenterivuoden aikana myönnettyjen oikeuksien määrä.
107 artikla
Ilmaiseksi saadut oikeudet
Lukuun ottamatta asianmukaisesti perusteltuja erityistapauksia viljelijä, joka on saanut palkkio-oikeuksia ilmaiseksi kansallisesta varannosta, ei kolmena seuraavana kalenterivuonna saa siirtää ja/tai väliaikaisesti luovuttaa oikeuksiaan.
108 artikla
Oikeuksien käyttö
1. Viljelijä, jolla on käytettävissään palkkio-oikeuksia, voi käyttää ne itse ja/tai luovuttaa ne väliaikaisesti toiselle tuottajalle.
2. Jos viljelijä ei kunakin kalenterivuonna käytä vähintään 4 kohdan mukaisesti vahvistettua prosenttiosuutta palkkio-oikeuksistaan, käyttämättä jätetty osa on siirrettävä kansalliseen varantoon, paitsi
-
jos viljelijällä on enintään seitsemän palkkio-oikeutta ja jos tällainen viljelijä ei kahdesta peräkkäisestä kalenterivuodesta kumpanakin käytä 4 kohdan mukaisesti vahvistettua vähimmäisprosenttiosuutta oikeuksistaan, jälkimmäisen kalenterivuoden aikana käyttämättä jätetty osa on siirrettävä kansalliseen varantoon;
-
jos viljelijä osallistuu komission hyväksymään laajaperäistämisohjelmaan;
-
jos viljelijä osallistuu komission hyväksymään varhaiseläkeohjelmaan, jossa oikeuksien siirto ja/tai väliaikainen luovutus ei ole pakollista;
tai
-
asianmukaisesti perustelluissa poikkeustapauksissa.
3. Väliaikainen luovutus voi koskea ainoastaan kokonaisia kalenterivuosia ja vähintään 109 artiklan 1 kohdassa säädettyä eläinten lukumäärää. Väliaikaisten luovutusten kausi saa kestää enintään kolme peräkkäistä vuotta; jokaisen kauden päättyessä viljelijä saa, jollei oikeuksia siirretä, takaisin kaikki oikeutensa, jotka hänen on käytettävä itse vähintään kahden peräkkäisen vuoden aikana. Jos viljelijä ei käytä itse vähintään 4 kohdan mukaisesti vahvistettua vähimmäisprosenttiosuutta oikeuksistaan kumpanakin kahdesta edellä mainitusta vuodesta, jäsenvaltion on, asianmukaisesti perusteltuja poikkeustapauksia lukuun ottamatta, vuosittain peruutettava ja vietävä käyttämättömät oikeudet kansalliseen varantoon.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin säätää komission hyväksymiin varhaiseläkeohjelmiin osallistuville viljelijöille väliaikaisen luovutuksen kokonaiskeston pidennyksestä kyseisten ohjelmien perusteella.
Viljelijät, jotka ovat sitoutuneet osallistumaan laajaperäistämisohjelmaan neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2078/92 (37) 2 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetun toimenpiteen mukaisesti tai asetuksen (EY) N:o 1257/1999 (38) 22 ja 23 artiklan mukaisesti, eivät saa sitoumuksensa kestäessä siirtää ja/tai luovuttaa väliaikaisesti oikeuksiaan. Tätä kieltoa ei kuitenkaan sovelleta silloin, kun ohjelmassa sallitaan oikeuksien siirto ja/tai väliaikainen luovutus sellaisille viljelijöille, joiden osallistuminen muihin kuin tässä alakohdassa tarkoitettuihin toimenpiteisiin edellyttää oikeuksien saamista.
4. Palkkio-oikeuksista on käytettävä vähintään 70 prosenttia. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin nostaa tätä prosenttiosuutta 100 prosenttiin.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ennakolta prosenttiosuus, jota ne aikovat soveltaa, tai prosenttiosuuden muutokset.
109 artikla
Oikeuksien siirto ja väliaikainen luovutus
1. Jäsenvaltiot voivat tuotantorakenteensa perusteella vahvistaa niiden palkkio-oikeuksien vähimmäismäärän, jotka voidaan siirtää osittain ilman tilan siirtoa. Tämä vähimmäismäärä saa olla enintään viisi palkkio-oikeutta.
2. Palkkio-oikeuksien siirto ja väliaikainen luovutus on pätevä vasta, kun oikeudet siirtävä ja/tai väliaikaisesti luovuttava viljelijä ja oikeudet vastaanottava viljelijä ovat ilmoittaneet siitä yhdessä jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille.
Tämä ilmoitus on tehtävä jäsenvaltion erikseen vahvistamassa määräajassa ja viimeistään silloin, kun oikeudet vastaanottava viljelijä jättää palkkiohakemuksen, lukuun ottamatta tapauksia, joissa oikeuksien siirto tapahtuu perintönä. Tällöin oikeudet vastaanottavan viljelijän on pystyttävä esittämään asianmukaiset oikeudelliset asiakirjat sen osoittamiseksi, että hänellä on oikeus kuolleen viljelijän jäämistöön.
110 artikla
Viljelijäkohtaisen enimmäismäärän muuttaminen
Jos oikeudet siirretään tai luovutetaan väliaikaisesti, jäsenvaltioiden on määritettävä uusi viljelijäkohtainen enimmäismäärä ja annettava asianomaisten viljelijöiden palkkio-oikeuksien määrä näille tiedoksi viimeistään 60 päivän kuluessa viljelijän palkkiohakemuksen jättöajan viimeisestä päivästä.
Ensimmäistä kohtaa ei sovelleta, jos oikeudet siirretään perintönä.
111 artikla
Viljelijät, jotka eivät omista käyttämäänsä maata
Jos viljelijä hyödyntää ainoastaan julkisessa tai yhteisessä omistuksessa olevia maita ja päättää lopettaa näiden maiden käytön ja siirtää kaikki palkkio-oikeutensa toiselle viljelijälle, häntä pidetään viljelijänä, joka myy tai siirtää tilansa. Kaikissa muissa tapauksissa häntä pidetään viljelijänä, joka siirtää ainoastaan palkkio-oikeutensa.
112 artikla
Siirto kansallisen varannon kautta
Jos jäsenvaltio säätää, että ilman tilan siirtoa tehtävä oikeuksien siirto on tehtävä asetuksen (EY) N:o 1782/2003 127 artiklan 2 kohdan b alakohdan soveltamiseksi kansallisen varannon kautta, sen on sovellettava 109, 110 ja 111 artiklassa säädettyjä säännöksiä vastaavia kansallisia säännöksiä. Lisäksi tällöin
-
jäsenvaltiot voivat säätää, että väliaikainen luovutus tehdään kansallisen varannon kautta;
-
jos palkkio-oikeuksia siirretään tai luovutetaan väliaikaisesti ja ensimmäistä luetelmakohtaa sovelletaan, varantoon siirto tulee voimaan jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten annettua oikeudet siirtävälle ja/tai luovuttavalle viljelijälle ilmoituksen, ja siirto varannosta toiselle viljelijälle tulee voimaan näiden viranomaisten annettua tälle viljelijälle ilmoituksen.
Lisäksi näillä säännöksillä on varmistettava, että jäsenvaltio maksaa suoraan viljelijöiden kesken siirrettävää maksua vastaavan maksun ottaen erityisesti huomioon kyseisen jäsenvaltion tuotannon kehityksen, kun kyseessä on muu kuin asetuksen (EY) N:o 1782/2003 127 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettu oikeuksien osa. Kyseinen maksu vastaa vastaavat oikeudet kansallisesta varannosta saavalta viljelijältä vaadittavaa maksua.
113 artikla
Osaoikeudet
1. Jos 105-112 artiklan mukaisesti tehtyjen laskelmien tuloksena on muita kuin kokonaislukuja, otetaan huomioon ainoastaan ensimmäinen desimaali.
2. Jos tämän jakson säännösten soveltaminen johtaa osittaisiin palkkio-oikeuksiin joko viljelijälle tai kansalliseen varantoon, nämä oikeuksien osat lasketaan yhteen.
3. Jos viljelijällä on osa oikeudesta, tämän osaoikeuden perusteella myönnetään ainoastaan vastaava osuus palkkion ja tarvittaessa 104 artiklassa tarkoitetun ylimääräisen kansallisen palkkion ja 118 artiklassa tarkoitetun laajaperäistämispalkkion yksikkömäärästä.
114 artikla
Hiehoja koskeva erityisjärjestely
1. Jäsenvaltioiden, jotka aikovat käyttää asetuksen (EY) N:o 1782/2003 129 artiklan 1 kohdassa säädettyä mahdollisuutta, on ilmoitettava siitä komissiolle, ja samalla niiden on ilmoitettava komissiolle asiaa koskevat tiedot, joiden avulla voidaan vahvistaa, onko mainitun asetuksen 129 artiklan 1 kohdassa säädettyjä edellytyksiä noudatettu.
Kyseisten jäsenvaltioiden on myös tarvittaessa ilmoitettava määrittämänsä erityinen enimmäismäärä.
Komissio päättää, mitkä jäsenvaltiot täyttävät asetuksen (EY) N:o 1782/2003 129 artiklan 1 kohdassa säädetyt edellytykset.
Päätöksiä, jotka ovat voimassa tämän asetuksen voimaantullessa, sovelletaan edelleen.
2. Jäsenvaltioiden, jotka täyttävät asetuksen (EY) N:o 1782/2003 129 artiklan 1 kohdassa säädetyt edellytykset, on ilmoitettava komissiolle määrittämänsä erityisen kansallisen enimmäismäärän muutoksista ennen kyseisen vuoden 1 päivää tammikuuta.
3. Jäsenvaltion, joka soveltaa erityisjärjestelyä, on vahvistettava perusteet, joilla varmistetaan palkkion maksaminen viljelijöille, joiden hiehot on tarkoitettu lehmäkarjojen uudistamiseen. Näihin perusteisiin voi erityisesti sisältyä ikää ja/tai rotuominaisuuksia koskevia vaatimuksia. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava vahvistetut perusteet komissiolle ennen sen vuoden 1 päivää tammikuuta, jota ne koskevat. Kaikista myöhemmin tehtävistä muutoksista on ilmoitettava komissiolle ennen asianomaisen vuoden 1 päivää tammikuuta.
4. Jos asetuksen (EY) N:o 1782/2003 129 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetun suhteellisen vähennyksen tuloksena palkkiokelpoisten eläinten lukumäärä on muu kuin kokonaisluku, desimaaliosasta myönnetään vastaava osuus palkkion ja tarvittaessa 104 artiklassa tarkoitetun ylimääräisen kansallisen palkkion ja 118 artiklassa tarkoitetun laajaperäistämispalkkion yksikkömäärästä. Tätä varten otetaan huomioon ainoastaan ensimmäinen desimaali.
5. Erityisjärjestelyä soveltavassa jäsenvaltiossa asetuksen (EY) N:o 1782/2003 125 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu pidettävien eläinten vähimmäismäärää koskeva vaatimus on täytettävä sataprosenttisesti emolehmien osalta, jos viljelijä on jättänyt hakemuksen emolehmistä, tai hiehojen osalta, jos viljelijä on jättänyt hakemuksen hiehoista.
6. Edellä olevia 105-113 artiklan säännöksiä ei sovelleta tässä erityisjärjestelyssä.
115 artikla
Eläinten lukumäärän pyöristäminen
Jos asetuksen (EY) N:o 1782/2003 125 artiklan 2 kohdan toisessa vahvistettua hiehojen prosentteina ilmaistua enimmäismäärää laskettaessa tuloksena on eläinten lukumäärä, joka ei ole kokonaisluku, kyseinen luku pyöristetään alaspäin lähimpään kokonaislukuun, jos se on pienempi kuin 0,5 ja ylöspäin lähimpään kokonaislukuun, jos se on suurempi kuin 0,5.
4 JAKSO
Erityispalkkiota ja emolehmäpalkkiota koskevat yhteiset säännökset
1 alajakso
Yleiset säännökset
116 artikla
Erityispalkkiota ja emolehmäpalkkiota koskevat hakemukset
1. Jäsenvaltiot voivat hallinnollisista syistä säätää, että asetuksen (EY) N:o 1782/2003 22 artiklassa tarkoitetuissa suorien tukien hakemuksissa on erityispalkkion ja emolehmäpalkkion tapauksessa oltava vähimmäismäärä eläimiä, edellyttäen että kyseinen määrä on enintään kolme.
2. Rajoittamatta 102 artiklan 2 kohdan ja 118 c artiklan 2 kohdan soveltamista, jäsenvaltiot voivat vahvistaa palkkiohakemusten jättöajat ja -päivät ja hakemusten määrän, jonka yksi viljelijä voi esittää kalenterivuodessa palkkiojärjestelmää kohti.
117 artikla
Eläintiheys
1. Toimivaltaiset viranomaiset vahvistavat kullekin viljelijälle, joka jättää saman kalenterivuoden osalta asetuksen (EY) N:o 1782/2003 22 artiklassa tarkoitetun suorien tukien hakemuksen erityispalkkiota tai emolehmäpalkkiota varten, nautayksikköjen (NY) määrän, joka vastaa sitä eläinmäärää, josta erityispalkkio tai emolehmäpalkkio voidaan myöntää viljelijän tilan rehuala huomioon ottaen.
2. Vahvistettaessa asetuksen (EY) N:o 1782/2003 131 artiklassa tarkoitettua eläintiheyttä menetellään seuraavasti:
a)
otetaan huomioon viljelijän kyseisenä kalenterivuonna alkaneen 12 kuukauden pituisen lisämaksujärjestelmän soveltamisajanjakson alkamista edeltävänä 31 päivänä maaliskuuta käytettävissä oleva maidon tilakohtainen viitemäärä;
b)
kyseisen viitemäärän tuottamiseen tarvittava lypsylehmien määrä lasketaan tämän asetuksen 103 artiklan mukaisesti.
3. Palkkioon oikeutettujen eläinten lukumäärän vahvistamiseksi
a)
yhdennetyn järjestelmän puitteissa annettujen sääntöjen mukaisesti vahvistettu hehtaarimäärä kerrotaan asetuksen (EY) N:o 1782/2003 131 artiklassa tarkoitetulla eläintiheydellä;
b)
näin saadusta luvusta vähennetään viljelijän käytettävissä olevan maidon viitemäärän tuottamiseen tarvittavaa lypsylehmämäärää vastaava määrä nautayksikköjä;
c)
näin saadusta luvusta vähennetään sitä lampaiden ja vuohien määrää vastaava määrä nautayksikköjä, josta on jätetty palkkiohakemus.
Näin saatu lopullinen luku vastaa suurinta nautayksikkömäärää, jolle voidaan myöntää erityispalkkio ja emolehmäpalkkio.
4. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava kullekin asianomaiselle viljelijälle hänelle vahvistettu eläintiheys ja siitä seuraava nautayksikkömäärä, josta palkkio voidaan myöntää.
2 alajakso
Laajaperäistämispalkkiojärjestelmä
(Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 132 artikla)
118 artikla
Laajaperäistämispalkkiojärjestelmään osallistuminen
1. Ollakseen oikeutettuja laajaperäistämispalkkioon viljelijöiden on ilmoitettava asetuksen (EY) N:o 1782/2003 22 artiklassa tarkoitetussa suorien tukien hakemuksessa haluavansa osallistua laajaperäistämispalkkiojärjestelmään.
2. Laajaperäistämispalkkiota ei myönnetä eläimistä, joista erityispalkkiota pidetään 88 artiklan mukaisesti myönnettynä.
118 a artikla
Eläintiheyden määrittäminen eläinten laskennalla
1. Sen varmistamiseksi, että asetuksen (EY) N:o 1782/2003 132 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesti laskettu eläinten kokonaismäärä noudattaa mainitun asetuksen 132 artiklan 2 kohdassa määriteltyjä eläintiheysvaatimuksia, jäsenvaltion on joka vuosi vahvistettava vähintään viisi eläintenlaskentapäivää ja ilmoitettava ne komissiolle.
Ellei jäsenvaltio päätä, että laskentapäiviä ovat vuoden kaikki päivät, laskentapäivät on jaettava sattumanvaraisesti siten, että ne edustavat koko vuotta, ja niitä on muutettava vuosittain; jokainen laskentapäivä on vahvistettava jälkikäteen, ja siitä ilmoitetaan tuottajalle aikaisintaan kahden viikon kuluttua sen vahvistamisesta.
2. Laskentapäivinä jäsenvaltio voi valintansa mukaan toteuttaa eläinten laskennan jommallakummalla seuraavista menetelmistä:
a)
jäsenvaltio voi pyytää viljelijää ilmoittamaan jäsenvaltion erikseen vahvistamaan päivämäärään mennessä tilansa eläinluettelon perusteella nautayksikköjen lukumäärän tai asetuksen (EY) N:o 1782/2003 131 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädetyssä muuntotaulukossa tarkoitetun kummankin nautaryhmän eläinten lukumäärän;
b)
jäsenvaltio voi käyttää asetuksen (EY) N:o 1760/2000 3 artiklan b alakohdan mukaista atk-tietokantaa nautayksikköjen määrän määrittämiseksi, jos sen sisältämien tietojen oikeellisuus täyttää jäsenvaltion laajaperäistämispalkkiojärjestelmän soveltamiseksi edellyttämät riittävät takeet.
3. Nautayksikköjen lukumäärä, jonka perusteella määritetään, onko viljelijä noudattanut asetuksen (EY) N:o 1782/2003 132 artiklan 2 kohdassa määriteltyjä eläintiheysvaatimuksia, on aritmeettinen keskiarvo laskentapäivinä todettujen nautayksikköjen määristä, joihin on lisätty niitä lampaita ja vuohia vastaavat nautayksikköjen määrät, joista on samana kalenterivuonna jätetty palkkiohakemus.
Kuitenkin tapauksissa, joissa jäsenvaltio on päättänyt, että laskentapäiviä ovat vuoden kaikki päivät, se voi säätää, että 2 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetut lukumäärät lasketaan suhteessa aikaan, jonka eläimet ovat tilalla.
4. Jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet asetuksen (EY) N:o 1782/2003 29 artiklan soveltamiseksi tapauksessa, jossa viljelijä luo keinotekoisesti mainitun asetuksen 132 artiklassa vaaditut edellytykset käyttämällä hyväkseen tiheyslukuja, jotka ovat osan vuotta poikkeuksellisen alhaiset.
118 b artikla
Eläintiheyden yksinkertaistettu määrittäminen
1. Poiketen siitä, mitä 118 a artiklassa säädetään, jäsenvaltiot voivat antaa viljelijöille mahdollisuuden valita yksinkertaistetun järjestelmän eläintiheyden laskemiseksi.
Tällöin viljelijän on sisällytettävä tukihakemukseen
a)
ilmoitus siitä, että hän on noudattanut jokaisena päivänä tukihakemuksensa jättämiseen asti asetuksen (EY) N:o 1782/2003 132 artiklassa määriteltyä enimmäiseläintiheyttä;
b)
sitoumus siitä, että hän noudattaa mainittua eläintiheyttä jokaisena päivänä tukihakemuksen jättämispäivästä seuraavaan 31 päivään joulukuuta.
Jos asianomainen jäsenvaltio on päättänyt soveltaa asetuksen (EY) N:o 1782/2003 132 artiklan 2 kohdan toista alakohtaa, viljelijän on ilmoitettava hakemuksessaan kumpaa enimmäistiheyttä hän noudattaa. Viljelijä voi muuttaa valintaansa ennen paikalla tehtävän eläinten lukumäärän tarkastusta koskevaa ilmoitusta.
Viljelijä voi ilmoittaa toimivaltaiselle viranomaiselle toisen alakohdan b alakohdassa tarkoitetun sitoumuksen peruuttamisesta ennen paikalla tehtävän eläinten lukumäärän tarkastusta koskevaa ilmoitusta. Tällöin hän ei saa laajaperäistämispalkkiota.
Toisessa alakohdassa säädettyyn ilmoitukseen ja sitoumukseen sovelletaan yhdennetyssä järjestelmässä säädettyjä valvontaa ja seuraamuksia koskevia säännöksiä.
2. Jos jäsenvaltio päättää soveltaa tai lakata soveltamasta asetuksen (EY) N:o 1782/2003 132 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa säädettyä mahdollisuutta, sen on ilmoitettava siitä komissiolle ennen asianomaisen kalenterivuoden 1 päivää tammikuuta.
118 c artikla
Vuoristoalueiden viljelijät
1. Jäsenvaltioiden, jotka haluavat käyttää asetuksen (EY) N:o 1782/2003 132 artiklan 4 kohdassa säädettyä mahdollisuutta, on ilmoitettava siitä komissiolle, ja niiden on samaan aikaan ilmoitettava komissiolle tarvittavat tiedot sen vahvistamiseksi, täyttyvätkö tässä artiklassa säädetyt edellytykset.
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 132 artiklan 4 kohdan soveltamiseksi ”vuoristoalueen viljelijällä” tarkoitetaan jompaakumpaa seuraavista:
a)
viljelijää, jonka tila sijaitsee vuoristoalueella;
b)
viljelijää, jonka rehualasta vähintään 50 prosenttia sijaitsee vuoristoalueella.
Komissio tekee päätöksen siitä, mitkä jäsenvaltiot täyttävät asetuksen (EY) N:o 1782/2003 132 artiklan 4 kohdassa säädetyt edellytykset.
Tämän asetuksen voimaantullessa voimassa olevia päätöksiä sovelletaan edelleen.
2. Rajoittamatta 118 artiklan 1 kohdan soveltamista viljelijän, joka haluaa saada laajaperäistämispalkkion tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti, on ilmoitettava siitä tukihakemuksessaan. Viljelijöiden on pidettävä vähintään 118 artiklassa tarkoitetun hakemuksen jättämistä seuraavien kuuden peräkkäisen kuukauden ajan vähintään yhtä monta lypsylehmää kuin lypsylehmien lukumäärä, josta laajaperäistämispalkkiota on haettu. Tämä kuuden kuukauden pitoaika alkaa hakemuksen jättämistä seuraavasta päivästä.
Hakemukset on tehtävä jäsenvaltion erikseen vahvistaman kalenterivuoteen sisältyvän kuuden kuukauden ajanjakson kuluessa.
Jäsenvaltio voi säätää erillisistä jättökausista kyseisen ajanjakson sisällä.
118 d artikla
Tukikelpoisten lypsylehmien enimmäismäärä
Lypsylehmien määrä, josta yhdelle viljelijälle voidaan myöntää laajaperäistämispalkkio, ei saa ylittää kumpaakaan seuraavista luvuista:
a)
kyseisenä kalenterivuonna alkavan 12 kuukauden pituisen lisämaksujärjestelmän soveltamisajanjakson alkamista edeltävänä 31 päivänä maaliskuuta kyseisen viljelijän käytettävissä olevan maidon tilakohtaisen viitemäärän tuottamiseen tarvittava määrä lypsylehmiä, joka lasketaan liitteessä XVI määritellyn keskimääräisen maitotuotoksen perusteella;
b)
118 a artiklan mukaisesti määritetty tilan lehmien kokonaismäärä, josta vähennetään viljelijäkohtaista enimmäismäärää vastaava määrä emolehmiä.
119 artikla
Yleiset säännökset
1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle asetuksen (EY) N:o 1782/2003 132 artiklan 3 kohdan c alakohdan soveltamiseksi käytettävän laidunmaata koskevan määritelmän muutokset ennen kyseisen vuoden 1 päivää tammikuuta.
2. Laskettaessa eläintiheyttä tämän alajakson mukaisesti otetaan huomioon ainoastaan kaksi ensimmäistä desimaalia.
3. Jos eläimiä ei saa teuraaksi viemistä lukuun ottamatta poistaa tuotantoyksiköstä toimivaltaisten eläinlääkintäviranomaisten päätöksen vuoksi, tämän alajakson soveltamiseksi tilalla todettuun nautayksiköiden määrään sovelletaan kerrointa 0,8.
Toimenpide on voimassa ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun päätöksen soveltamisajan ja sen jälkeen 20 päivää edellyttäen, että viljelijä ilmoittaa toimivaltaiselle viranomaiselle kirjallisesti kymmenen päivän kuluessa päätöksestä tilalla olevien kyseisten eläinten määrän ja että viljelijä on toteuttanut tarvittavat toimenpiteet estääkseen ja/tai rajoittaakseen eläinkulkutaudin esiintymistä.
5 JAKSO
Teurastuspalkkio
(Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 130 artikla)
120 artikla
Jäsenvaltio voi säätää, että saadakseen kalenterivuodelta myönnettävän teurastuspalkkion kunkin viljelijän on jätettävä osallistumisilmoitus ennen kyseisen kalenterivuoden ensimmäisen hakemuksen jättämistä tai samanaikaisesti sen kanssa.
Jos viljelijä ei kuitenkaan tee muutoksia osallistumisilmoitukseensa, jäsenvaltio voi hyväksyä aikaisemmin jätetyn osallistumisilmoituksen voimassaolon jatkumisen.
121 artikla
Hakemukset
1. Tukihakemuksissa on mainittava teurastuspalkkion maksamiseksi vaadittavat tiedot ja 1 päivän tammikuuta 1998 jälkeen syntyneistä eläimistä erityisesti eläimen syntymäpäivä.
Tukihakemukset on jätettävä jäsenvaltion erikseen vahvistamassa määräajassa, joka saa olla enintään kuusi kuukautta siitä, kun eläin on teurastettu tai viety yhteisön tullialueelta, ja jonka on päätyttävä viimeistään seuraavan vuoden helmikuun lopussa, lukuun ottamatta poikkeustapauksia, joista asianomainen jäsenvaltio päättää erikseen eläinten lähettämisen tai viennin yhteydessä. Jäsenvaltiot voivat määritellä tukihakemusten jättöajat ja -päivät sekä niiden hakemusten määrän, jotka yksi viljelijä voi esittää kalenterivuodessa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta edellä vahvistettua määräaikaa.
Jäsenvaltiot voivat sallia, että hakemuksen tekee muu henkilö kuin viljelijä. Tällöin hakemukseen on merkittävä sen viljelijän nimi ja osoite, jolle teurastuspalkkio on tarkoitus maksaa.
Yhdennetyn järjestelmän vaatimusten lisäksi jokaisessa hakemuksensa on oltava
a)
jos tuki myönnetään teurastuksen yhteydessä, teurastamon todistus tai vähintään vastaavat tiedot sisältävä teurastamon laatima tai varmentama asiakirja, jossa vahvistetaan
i)
teurastamon nimi ja osoite (tai vastaava koodi);
ii)
teurastuspäivä sekä eläinten tunnistenumerot ja teurastusnumerot;
iii)
vasikoiden osalta teuraspaino, jollei 122 artiklan 4 kohdan soveltamisesta muuta johdu;
b)
kolmanteen maahan viedyn eläimen osalta
i)
viejän nimi ja osoite (tai vastaava koodi);
ii)
eläimen tunnistenumero;
iii)
vienti-ilmoitus, jossa mainitaan 1 päivän tammikuuta 1998 jälkeen syntyneiden eläinten ikä ja, jollei 122 artiklan 4 kohdan soveltamisesta muuta johdu, vasikoiden elopaino, joka saa olla enintään 300 kilogrammaa;
iv)
yhteisön tullialueelta poistumista koskeva todiste, joka esitetään samalla tavalla kuin vientitukien yhteydessä.
Jäsenvaltiot voivat säätää, että neljännen alakohdan a ja b alakohdassa tarkoitetut tiedot on toimitettava jäsenvaltion hyväksymän laitoksen tai laitosten kautta ja että nämä laitokset voivat toimittaa tiedot sähköisessä muodossa.
Jäsenvaltioiden on tarkastettava säännöllisesti ja ennalta ilmoittamatta toimitettujen todistusten tai asiakirjojen sekä tarvittaessa neljännessä alakohdassa tarkoitettujen tietojen oikeellisuus.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat säätää, että asetuksen (EY) N:o 1760/2000 3 artiklan b alakohdassa tarkoitettuun tietokantaan viedyt eläinten teurastusta koskevat teurastamojen toimivaltaiselle viranomaiselle toimittamat tiedot katsotaan viljelijän nimissä tehdyksi teurastuspalkkiohakemukseksi, jos tietokannan sisältämien tietojen oikeellisuus täyttää jäsenvaltion edellyttämät riittävät takeet teurastuspalkkiojärjestelmän ja teurastuksen yhteydessä maksettavan erityispalkkion ja/tai lisäpalkkioiden, jos ne maksetaan teurastuksen yhteydessä, ja/tai kausiporrastuspalkkion maksamiseksi.
Jäsenvaltio voi kuitenkin säätää, että hakemus on jätettävä. Tällöin se voi määritellä hakemukseen liitettävät tiedot.
Jäsenvaltioiden, jotka päättävät soveltaa tätä kohtaa, on ilmoitettava myöhemmin tehtävistä muutoksista komissiolle ennen kuin muutosta sovelletaan.
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että maksajaviraston käyttöön saatetut tiedot sisältävät kaikki teurastuspalkkion maksamisen edellytyksenä olevat tiedot ja erityisesti
a)
kyseisen vuoden kuluessa teurastettujen eläinten asetuksen (EY) N:o 1782/2003 130 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tyypit ja määrät;
b)
mainitussa artiklassa tarkoitettujen eläinten ikää ja teuraspainoa koskevien edellytysten ja tämän asetuksen 123 artiklassa tarkoitetun pitoajan noudattamista koskevat tiedot;
c)
tarvittaessa tiedot, joita edellytetään teurastuksen yhteydessä maksettavan erityispalkkion ja/tai lisäpalkkioiden, jos ne maksetaan teurastuksen yhteydessä, ja/tai kausiporrastuspalkkion maksamiseksi.
3. Jos eläimillä on käyty yhteisön sisäistä kauppaa 123 artiklassa tarkoitetun pitoajan jälkeen, teurastamon on laadittava tämän artiklan 1 kohdan neljännen alakohdan a alakohdassa tarkoitettu asiakirja, vaikka jäsenvaltio, jossa teurastus on suoritettu, olisi päättänyt soveltaa tämän artiklan 2 kohdassa säädettyä poikkeusta.
Kaksi jäsenvaltiota voi kuitenkin sopia soveltavansa keskenään 2 kohdassa säädettyä järjestelmää, jos niiden tiedonvaihtojärjestelmät ovat yhteensopivia.
Jäsenvaltioiden on avustettava toisiaan toimitettujen asiakirjojen oikeellisuuden ja/tai vaihdettujen tietojen paikkansapitävyyden varmistamiseksi. Tätä varten jäsenvaltion, jossa maksu suoritetaan, on toimitettava säännöllisesti jäsenvaltiolle, jossa eläin on teurastettu, teurastamokohtaisesti jaoteltu yhteenveto teurastamojen todistuksista (tai niitä vastaavat tiedot), jotka on saatu viimeksi mainitusta jäsenvaltiosta.
122 artikla
Ruhon paino ja tarjontamuoto
1. Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 130 artiklan 1 kohdan b alakohdan soveltamiseksi vasikan ruhon tarjontamuoto on nyljetty ruho, josta on laskettu veri sekä poistettu sisälmykset, pää ja sorkat, mutta ei maksaa, munuaisia ja munuaisrasvaa.
2. Huomioon otettava paino on jäähdytetyn ruhon paino tai mahdollisimman nopeasti teurastuksen jälkeen mitattu lämpimän ruhon paino, josta vähennetään kaksi prosenttia.
3. Jos ruholta on poistettu maksa, munuaiset ja/tai munuaisrasva, sen painoon lisätään
a)
maksan osalta 3,5 kilogrammaa;
b)
munuaisten osalta 0,5 kilogrammaa;
c)
munuaisrasvan osalta 3,5 kilogrammaa.
4. Jäsenvaltio voi säätää, että jos vasikan ikä teurastus- tai vientihetkellä on alle kuusi kuukautta, asetuksen (EY) N:o 1782/2003 130 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädettyä painoedellytystä pidetään täytettynä.
Jos teuraspainoa ei voida määrittää teurastamossa, asetuksen (EY) N:o 1782/2003 130 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettua painoedellytystä pidetään täytettynä, jos elopaino on enintään 300 kilogrammaa.
123 artikla
Palkkion saaja
1. Palkkio maksetaan viljelijälle, joka on pitänyt eläintä kahden kuukauden vähimmäispitoajan, jonka päättymisestä teurastukseen on kulunut vähemmän kuin yksi kuukausi tai vientiin vähemmän kuin kaksi kuukautta.
2. Alle kolmen kuukauden ikäisinä teurastettujen vasikoiden osalta pitoaika on yksi kuukausi.
124 artikla
Kansalliset enimmäismäärät
1. Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 130 artiklan 1 ja 3 kohdassa tarkoitetut kansalliset enimmäismäärät vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä XVII.
2. Jos asetuksen (EY) N:o 1782/2003 130 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun suhteellisen vähennyksen tuloksena palkkiokelpoisten eläinten lukumäärä on muu kuin kokonaisluku, desimaaliosasta myönnetään vastaava osuus teurastuspalkkion yksikkömäärästä. Tätä varten otetaan huomioon ainoastaan ensimmäinen desimaali.
6 JAKSO
Lisätuet
(Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 133-136 artikla)
125 artikla
Kansalliset järjestelyt
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 137 artiklassa tarkoitettuihin kansallisia järjestelyjä koskeviin tietoihin on sisällyttävä
1.
Eläinkohtaiset tuet (tarvittaessa)
a)
alustavat määrät eläinkohtaisesti eläinryhmien mukaan, sekä myöntämistä koskevat kansalliset järjestelyt;
b)
alustava ennuste kutakin eläinryhmää koskevista kokonaismenoista, sekä maininta siitä, onko maksut suoritettu teurastuspalkkion lisänä, ja eläinten lukumäärästä;
c)
eläintiheyttä koskevat erityisvaatimukset, paitsi teurastuspalkkion lisänä maksettavan palkkion osalta;
d)
urospuolisten nautojen lukumäärän tilakohtaiset rajoitukset (tarvittaessa);
e)
muut tiedot soveltamista koskevista säännöistä.
Edellä a ja b alakohdassa tarkoitetut eläinryhmät ovat seuraavia: sonnit, härät, emolehmät, lypsylehmät, emolehmäpalkkioon oikeutetut hiehot ja muut hiehot tai jäsenvaltion määrittelemät näiden ryhmien alaryhmät.
2.
Pinta-alatuet (tarvittaessa)
a)
alueellisten perusalojen laskeminen;
b)
alustavat hehtaarikohtaiset määrät;
c)
alustava ennuste kokonaismenoista ja hehtaarien kokonaismäärästä;
d)
muut tiedot soveltamista koskevista säännöistä.
7 JAKSO
Yleiset säännökset
126 artikla
Ennakoiden maksaminen
1. Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 28 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti toimivaltainen viranomainen maksaa viljelijälle hallinnollisten ja paikalla tehtyjen tarkastusten tulosten perusteella palkkiokelpoisten eläinten vahvistetusta määrästä ennakon, joka on 60 prosenttia erityispalkkion, emolehmäpalkkion ja teurastuspalkkion määrästä.
Erityispalkkion, 114 artiklassa tarkoitetun hiehoja koskevan erityisjärjestelyn ja teurastuspalkkion osalta jäsenvaltio voi vähentää ennakon määrää, joka ei kuitenkaan saa olla pienempi kuin 40 prosenttia.
Jäsenvaltio voi lisäksi päättää hallinnollisten tarkastusten ja paikalla tehtyjen tarkastusten tulosten perusteella, että se maksaa viljelijälle ennakkoa enintään 60 prosenttia asetuksen (EY) N:o 1782/2003 133 artiklassa tarkoitettujen lisätukien määrästä.
Ennakkoa ei voida maksaa ennen sen kalenterivuoden 16 päivää lokakuuta, jolta palkkiota haetaan tai jolta lisätukea myönnetään.
2. Lopullisen palkkionmaksun tai lisätuen yhteydessä maksetaan sen palkkiomäärän tai lisätuen, johon tuottajalla on oikeus, ja maksetun ennakon erotus.
127 artikla
Palkkionmaksuvuosi
1. Määräytymisperuste erityispalkkio-, emolehmäpalkkio-, kausiporrastuspalkkio- ja laajaperäistämispalkkiojärjestelmään kuuluvien eläinten palkkionmaksuvuodelle sekä eläintiheyttä laskettaessa käytettävälle nautayksiköiden määrälle on hakemuksen jättöpäivä.
Jos erityispalkkio kuitenkin myönnetään 93 artiklan mukaisesti, sovellettavan palkkion määrä on sen vuoden 31 päivänä joulukuuta voimassa oleva määrä, jona teurastus tai vienti tapahtui seuraavissa tapauksissa:
a)
jos eläimen teurastus tai vienti on tapahtunut viimeistään 31 päivänä joulukuuta;
b)
jos kyseistä eläintä koskeva palkkiohakemus jätetään tämän päivän jälkeen.
2. Tuen määrän soveltamista ja 124 artiklan mukaisen suhteellisen vähennyksen laskemista varten palkkionmaksuvuosi on teurastuspalkkion osalta teurastus- tai vientivuosi.
128 artikla
Muuntaminen kansalliseksi valuutaksi
Muunnettaessa palkkioiden, laajaperäistämispalkkioiden ja lisätukien määrää kansalliseksi valuutaksi käytetään 127 artiklan mukaisesti vahvistettua palkkionmaksuvuotta edeltävän joulukuun valuuttakurssien aikaan suhteutettua laskettua keskiarvoa. Komissio vahvistaa keskimääräisen valuuttakurssin seuraavan kuukauden kuluessa.
129 artikla
Tiettyjen aineiden tai tuotteiden käyttöön taikka laittomaan hallussapitoon liittyvät seuraamukset
Jäsenvaltioiden on vahvistettava yhteisön eläinlääkintäalan asiaa koskevissa säännöksissä kiellettyjen aineiden tai tuotteiden käytön taikka laittoman hallussapidon uusimisesta rikkomisen vakavuuden perusteella asetuksen (EY) N:o 1782/2003 140 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa säädetty palkkiojärjestelmästä poissulkemisen ajanjakso.
130 artikla
Maidon tilakohtaisen viitemäärän määrittäminen
Jäsenvaltio voi asetuksen (EY) N:o 1788/2003 1 artiklassa säädetyn 11:nnen jakson loppuun asti päättää poiketen siitä, mitä tämän asetuksen 102 artiklan 1 kohdan a alakohdassa, 117 artiklan 2 kohdan a alakohdassa ja 118 d artiklan a alakohdassa säädetään, että niiden maidontuottajien osalta, jotka asetuksen (EY) N:o 1788/2003 5 artiklan j ja k alakohdan mukaisesti tai mainitun asetuksen 16, 17 ja 18 artiklan täytäntöönpanosta annettujen kansallisten säännösten nojalla vapauttavat tai ottavat uudelleen käyttöön tilakohtaisia viitemääriä kokonaisuudessaan tai osittain 31 päivänä maaliskuuta tai 1 päivänä huhtikuuta, määritellään seuraavat seikat 1 päivänä huhtikuuta:
a)
käytettävissä oleva maidon tilakohtainen enimmäisviitemäärä emolehmäpalkkion saamiseksi sekä emolehmien enimmäismäärä;
b)
emolehmistä maksettavien eläinkohtaisten lisätukien myöntäminen;
c)
lypsylehmien lukumäärä laajaperäistämispalkkion myöntämiseksi vuoristoalueilla sijaitsevilla tiloilla pidettäville lypsylehmille;
d)
eläintiheys.
130 a artikla
Pitoaikojen määrittäminen
Edellä 90 artiklassa, 94 artiklan 1 kohdassa, 101 artiklassa ja 118 c artiklan 2 kohdassa sekä 123 artiklassa tarkoitettujen pitoaikojen viimeinen päivä on pitoajan alkamispäivän kanssa samannumeroista päivää edeltävä päivä riippumatta siitä, onko se työpäivä vai ei.
131 artikla
Tietojen toimittaminen
1. Sovellettaessa asetuksen (EY) N:o 1782/2003 68 artiklan 1 kohtaa jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle
a)
vuosittain viimeistään 15 päivänä syyskuuta tiedot, jotka koskevat kuluvan vuoden ensimmäistä vuosipuoliskoa, ja 1 päivänä maaliskuuta tiedot, jotka koskevat edellisen vuoden jälkimmäistä vuosipuoliskoa, niiden vasikoiden lukumäärän osalta, joista teurastuspalkkiota on haettu, sekä onko eläimet teurastettu vai viety maasta;
b)
viimeistään kunkin vuoden 31 päivänä heinäkuuta edeltävän kalenterivuoden osalta
i)
niiden vasikoiden lukumäärä, joista teurastuspalkkiota on tosiasiallisesti myönnetty, myönnettiinkö tukea teurastukseen vai vientiin, sekä asianomaisten viljelijöiden lukumäärä;
ii)
niiden vasikoiden lukumäärä, joista teurastuspalkkiota ei ole myönnetty edeltävältä kalenterivuodelta kansallisten enimmäismäärien soveltamisen vuoksi.
2. Sovellettaessa asetuksen (EY) N:o 1782/2003 68 artiklan 2 kohdan a alakohdan i ja ii alakohtaa jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle
a)
vuosittain viimeistään 15 päivänä syyskuuta tiedot, jotka koskevat kuluvan vuoden ensimmäistä vuosipuoliskoa, ja 1 päivänä maaliskuuta tiedot, jotka koskevat edellisen vuoden jälkimmäistä vuosipuoliskoa,
i)
niiden lehmien osalta, joista on haettu emolehmäpalkkiota, asetuksen (EY) N:o 1782/2003 125 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettujen järjestelmien mukaan eriteltyinä;
ii)
niiden muiden nautaeläinten kuin vasikoiden lukumäärä, joista on haettu teurastuspalkkiota, sekä onko eläimet teurastettu vai viety maasta;
b)
viimeistään kunkin vuoden 31 päivänä heinäkuuta edeltävän kalenterivuoden osalta
i)
niiden lehmien ja hiehojen lukumäärä, joista emolehmäpalkkiota on tosiasiallisesti myönnetty, asetuksen (EY) N:o 1782/2003 125 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettujen järjestelmien mukaan eriteltyinä, sekä kyseisten viljelijöiden lukumäärä kunkin järjestelmän osalta;
ii)
tarvittaessa niiden eläinten määrä, joista ei ole myönnetty palkkiota edeltävänä vuonna hiehoja koskevan erityisen kansallisen enimmäismäärän soveltamisen vuoksi;
iii)
tarvittaessa emolehmäpalkkion lisäksi myönnettyjen kansallisten palkkioiden osalta
-
palkkion myöntämisedellytykset,
-
eläintä kohti myönnetty määrä;
iv)
niiden muiden nautaeläinten kuin vasikoiden lukumäärä, joista teurastuspalkkiota on tosiasiallisesti myönnetty, myönnettiinkö tukea teurastukseen vai vientiin, sekä asianomaisten viljelijöiden lukumäärä;
v)
niiden muiden nautaeläinten kuin vasikoiden lukumäärä, joista teurastuspalkkiota ei ole myönnetty edeltävältä kalenterivuodelta kansallisten enimmäismäärien soveltamisen vuoksi.
3. Sovellettaessa asetuksen (EY) N:o 1782/2003 68 artiklan 2 kohdan b alakohdan i alakohtaa jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle
a)
vuosittain viimeistään 15 päivänä syyskuuta tiedot, jotka koskevat kuluvan vuoden ensimmäistä vuosipuoliskoa, ja 1 päivänä maaliskuuta tiedot, jotka koskevat edellisen vuoden jälkimmäistä vuosipuoliskoa, niiden muiden nautaeläinten kuin vasikoiden lukumäärän osalta, joista teurastuspalkkiota on haettu, sekä onko eläimet teurastettu vai viety maasta;
b)
viimeistään kunkin vuoden 31 päivänä heinäkuuta edeltävän kalenterivuoden osalta
i)
niiden muiden nautaeläinten kuin vasikoiden lukumäärä, joista teurastuspalkkiota on tosiasiallisesti myönnetty, onko eläimet teurastettu vai viety maasta, sekä asianomaisten viljelijöiden lukumäärä;
ii)
niiden muiden nautaeläinten kuin vasikoiden lukumäärä, joista teurastuspalkkiota ei ole myönnetty edeltävältä kalenterivuodelta kansallisten enimmäismäärien soveltamisen vuoksi.
4. Sovellettaessa asetuksen (EY) N:o 1782/2003 68 artiklan 2 kohdan b alakohdan ii alakohtaa jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle
a)
vuosittain viimeistään 15 päivänä syyskuuta tiedot, jotka koskevat kuluvan vuoden ensimmäistä vuosipuoliskoa, ja 1 päivänä maaliskuuta tiedot, jotka koskevat edellisen vuoden jälkimmäistä vuosipuoliskoa, niiden urospuolisten nautaeläinten lukumäärän osalta, joista erityispalkkiota on haettu, ikäryhmän ja eläintyypin (sonni vai härkä) mukaan eriteltynä;
b)
viimeistään kunkin vuoden 31 päivänä heinäkuuta edeltävän kalenterivuoden osalta
i)
niiden urospuolisten nautaeläinten lukumäärä, joista erityispalkkiota on tosiasiallisesti myönnetty, ikäryhmän ja eläintyypin (sonni vai härkä) mukaan eriteltynä, sekä kyseisten viljelijöiden lukumäärä;
ii)
niiden eläinten lukumäärä ikäryhmän mukaan eriteltynä, joista erityispalkkiota ei myönnetty edeltävänä kalenterivuonna alueellisen enimmäismäärän soveltamisen vuoksi.
5. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle vuosittain viimeistään 31 päivänä heinäkuuta edeltävän kalenterivuoden osalta tosiasiallisesti maksettujen palkkioiden määrät maatilan tulotukijärjestelmän osittaista täytäntöönpanoa koskevan valinnan mukaan, asetuksen (EY) N:o 1782/2003 139 artiklan toisessa kohdassa säädetyn vähennyksen soveltamisen jälkeen.
6. Sovellettaessa asetuksen (EY) N:o 1782/2003 71 artiklaa jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle
a)
tarvittaessa vuosittain viimeistään 15 päivänä syyskuuta tiedot, jotka koskevat kuluvan vuoden ensimmäistä vuosipuoliskoa, ja 1 päivänä maaliskuuta tiedot, jotka koskevat edellisen vuoden jälkimmäistä vuosipuoliskoa, niiden eläinten lukumäärän osalta, joista kausiporrastuspalkkiota on tosiasiallisesti myönnetty, eriteltyinä sen mukaan, onko niistä myönnetty erityispalkkion ensimmäinen vai toinen erä, sekä kutakin kahta ikäryhmää vastaava viljelijöiden lukumäärä;
b)
viimeistään kunkin vuoden 31 päivänä heinäkuuta edeltävän kalenterivuoden osalta
i)
niiden urospuolisten nautaeläinten lukumäärä, asetuksen (EY) N:o 1782/2003 132 artiklan 2 kohdassa säädettyjen enimmäismäärien mukaan eriteltyinä, joista laajaperäistämispalkkiota on tosiasiallisesti myönnetty, sekä kyseisten viljelijöiden lukumäärä erikseen kyseisten enimmäismäärien mukaan;
ii)
niiden lehmien ja hiehojen lukumäärä, asetuksen (EY) N:o 1782/2003 132 artiklan 2 kohdassa säädettyjen enimmäismäärien mukaan eriteltyinä, joista laajaperäistämispalkkiota on tosiasiallisesti myönnetty, sekä viljelijöiden lukumäärä erikseen kyseisten enimmäismäärien mukaan;
iii)
niiden lypsylehmien lukumäärä, joista laajaperäistämispalkkiota on tosiasiallisesti myönnetty;
iv)
niiden eläinten lukumäärä, joista palkkio, johon ei ole sovellettu eläintiheyttä, on tosiasiallisesti myönnetty, sekä kyseisten viljelijöiden lukumäärä.
7. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava tässä artiklassa tarkoitetut tiedot liitteissä XVIII ja XIX vahvistettuja taulukoita käyttäen.
8 JAKSO
Siirtymä- ja loppusäännökset
132 artikla
Siirtymäsäännökset
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 138 artiklassa tarkoitettua eläinten tunnistus- ja rekisteröintivelvollisuutta sovelletaan ennen 1 päivää tammikuuta 1998 syntyneisiin eläimiin neuvoston direktiivissä 92/102/ETY (39) säädettyjen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti, lukuun ottamatta eläimiä, jotka ovat yhteisön sisäisen kaupan kohteena.
133 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 71 artiklassa tarkoitetun siirtymäkauden aikana sovellettavat säännökset
Rajoittamatta tämän luvun muiden artiklojen soveltamista 96, 97, 98, 117-119 ja 125 artiklaa sovelletaan kalenterivuosina 2005 ja 2006, mikäli jäsenvaltiot päättävät käyttää asetuksen (EY) N:o 1782/2003 71 artiklassa säädettyä mahdollisuutta.
14 LUKU
YHTENÄISEN PINTA-ALATUEN JÄRJESTELMÄ
(ASETUKSEN (EY) N:o 1782/2003 143 b ARTIKLA)
134 artikla
Tukikelpoinen tilakohtainen vähimmäisala
Tilakohtainen vähimmäisala, jolta tukea voi hakea 0,3 hehtaaria suuremmalta alalta asetuksen (EY) N:o 1782/2003 143 b artiklan 5 kohdan mukaisesti, vahvistetaan liitteessä XX.
135 artikla
Maatalousmaa
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 143 b artiklan 4 kohdassa säädetty yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän mukainen maatalousmaa vahvistetaan liitteessä XXI.
136 artikla
Asetuksen (EY) N:o 796/2004 soveltaminen
Rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 1782/2003 143 b artiklan 6 kohdan kolmannen alakohdan soveltamista, yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmään sovelletaan asetusta (EY) N:o 796/2004, lukuun ottamatta sen 6 artiklan 3 kohtaa, 7 artiklaa, 8 artiklan 2 kohdan b ja c alakohtaa, 12 artiklan 1 kohdan c alakohtaa sekä 2 kohtaa, 13 artiklan 2-8 kohtaa, 14 artiklan 2 ja 3 kohtaa, 16 ja 17 artiklaa, 21 artiklan 3 kohtaa, 24 artiklan 1 kohdan b, d ja e alakohtaa, 26 artiklan 1 kohdan a, b ja c alakohtaa sekä 2 kohdan b, c ja d alakohtaa, 27 artiklan 2 kohdan g, h, i ja j alakohtaa, 28 artiklan 1 kohdan d alakohtaa, 30 artiklan 3 kohtaa, 31 artiklaa, 34-40 artiklaa, 49 artiklan 2 ja 3 kohtaa, 50 artiklan 2, 4, 5 ja 6 kohtaa, 51-64 artiklaa, 69 artiklaa ja 71 artiklan 1 kohtaa.
137 artikla
Yhtenäisen pinta-alatuen hakemus
1. Yhtenäisen pinta-alatuen hakemus katsotaan asetuksen (EY) N:o 796/2004 2 artiklan 11 kohdan mukaiseksi yhtenäishakemukseksi kyseisen asetuksen soveltamiseksi.
2. Yhtenäisen pinta-alatuen hakemuksessa on ilmoitettava asetuksen (EY) N:o 1782/2003 143 b artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen edellytysten mukaisesti tukikelpoiset alat.
138 artikla
Tukikelpoisuusedellytyksiin liittyvät vähennykset ja poissulkemiset
1. Jos hallinnollisessa tai paikalla tehtävässä tarkastuksessa havaitaan, että ilmoitetun pinta-alan ja asetuksen (EY) N:o 796/2004 2 artiklan 22 kohdassa tarkoitetun määritetyn pinta-alan välinen todettu erotus on suurempi kuin kolme prosenttia mutta enintään 30 prosenttia määritetystä pinta-alasta, yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmässä myönnettävästä tuesta vähennetään kyseessä olevan vuoden osalta todettu erotus kaksinkertaisena, jollei kyseessä ole asetuksen (EY) N:o 796/2004 72 artiklassa määritelty ylivoimainen este tai poikkeuksellinen olosuhde.
Jos erotus on suurempi kuin 30 prosenttia määritetystä pinta-alasta, kyseisenä vuonna ei myönnetä tukea lainkaan.
Jos erotus on yli 50 prosenttia, viljelijä suljetaan pois tuen piiristä siihen määrään asti, joka vastaa ilmoitetun pinta-alan ja määritetyn pinta-alan erotusta. Kyseinen määrä vähennetään tuista, jotka viljelijälle voitaisiin myöntää niiden hakemusten yhteydessä, jotka hän jättää sitä kalenterivuotta, jona havainnot tehdään, seuraavien kolmen kalenterivuoden aikana.
2. Jos ilmoitetun ja määritetyn pinta-alan välinen erotus johtuu tahallisesta sääntöjenvastaisuudesta, tukea, joka viljelijälle voitaisiin myöntää, ei myönnetä kyseisenä kalenterivuonna.
Jos erotus on lisäksi yli 20 prosenttia määritetystä pinta-alasta, viljelijä suljetaan pois tuen piiristä siihen määrään asti, joka vastaa ilmoitetun pinta-alan ja määritetyn pinta-alan erotusta. Kyseinen määrä vähennetään tuista, jotka viljelijälle voitaisiin myöntää niiden hakemusten yhteydessä, jotka hän jättää sitä kalenterivuotta, jona havainnot tehdään, seuraavien kolmen kalenterivuoden aikana.
3. Määritetyn pinta-alan vahvistamiseksi asetuksen (EY) N:o 796/2004 2 artiklan 22 kohdan mukaisesti sovelletaan asetuksen (EY) N:o 1782/2003 143 b artiklan 5 kohtaa ja 143 b artiklan 6 kohdan ensimmäistä alakohtaa sekä tämän asetuksen 137 artiklaa.
15 LUKU
TÄYDENTÄVÄT KANSALLISET SUORAT TUET
(ASETUKSEN (EY) N:o 1782/2003 143 c ARTIKLA)
139 artikla
Vähennyskerroin
Jos täydentävät kansalliset suorat tuet ylittävät jollakin alalla enimmäismäärän, jonka komissio on sallinut asetuksen (EY) N:o 1782/2003 143 c artiklan 7 kohdan mukaisesti, kyseisen alan täydentävän kansallisen suoran tuen määrää vähennetään suhteellisesti soveltamalla vähennyskerrointa.
140 artikla
Tarkastukset ja seuraamukset
1. Asetusta (EY) N:o 796/2004 sovelletaan asetuksen (EY) N:o 1257/1999 33 h artiklan mukaisesti osarahoitettuun täydentävään kansallisen suoraan tukeen.
2. Jos ei ole kyse osarahoituksesta, uusien jäsenvaltioiden on sovellettava aiheellisia valvontatoimenpiteitä varmistaakseen sen, että noudatetaan täydentävien kansallisten suorien tukien myöntämisedellytyksiä, sellaisina kuin ne ovat asetuksen (EY) N:o 1782/2003 143 c artiklan 7 kohdan mukaisesti myönnetyssä komission luvassa määriteltyinä.
141 artikla
Ilmoitukset
Uusien jäsenvaltioiden on toimitettava kertomus, jossa on tietoja täydentävien kansallisten suorien tukien täytäntöönpanotoimenpiteistä, ennen niiden täytäntöönpanoa seuraavan vuoden 30 päivää kesäkuuta. Kertomuksessa on tarkasteltava ainakin seuraavia seikkoja:
a)
täydentäviin kansallisiin suoriin tukiin vaikuttavan tilanteen muutokset;
b)
kunkin täydentävän kansallisen suoran tuen osalta tuensaajien määrät, hehtaarit tai maksetut maksuyksiköt;
c)
kertomus 140 artiklan mukaisesti sovelletuista tarkastuksista ja seuraamuksista.
142 artikla
Valtiontuki
Täydentävä kansallinen suora tuki, joka on maksettu ilman asetuksen (EY) N:o 1782/2003 143 c artiklan 6 kohdassa tarkoitettua komission lupaa, katsotaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (40) mukaiseksi sääntöjenvastaiseksi valtiontueksi.
16 LUKU
KESANNOIDUN MAAN KÄYTTÖ RAAKA-AINEIDEN TUOTTAMISEEN
1 JAKSO
Tarkoitus ja määritelmät
143 artikla
Tarkoitus
1. Asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 säädettyjä suoria tukia koskevien järjestelmien mukaisesti kesannoituja maita voidaan käyttää mainitun asetuksen 55 artiklan b alakohdan ja 107 artiklan 3 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan mukaisesti sellaisten raaka-aineiden tuottamiseen, joita käytetään yhteisössä muuhun kuin välittömästi ihmisten tai eläinten ravinnoksi tarkoitettujen tuotteiden valmistukseen tässä luvussa säädettyjen edellytysten mukaisesti.
2. Tukea ei makseta kesannoiduille maille, joilla viljellään sokerijuurikkaita, maa-artisokkia tai juurisikuria. Tämän luvun säännöksiä sovelletaan kuitenkin näihin kesannoiduilla mailla viljeltyihin kasveihin samoin edellytyksin kuin jos tukea olisi myönnetty.
Raaka-aineiden viljely kesannolla on sallittua seuraavin edellytyksin:
a)
sokerijuurikasta ei käytetä asetuksessa (EY) N:o 314/2002 (41) määriteltyyn sokerintuotantoon välituotteena, rinnakkaistuotteena eikä sivutuotteena;
b)
juurisikurille ja maa-artisokille ei ole suoritettu asetuksessa (EY) N:o 314/2002 määriteltyä hydrolyysiä niiden ollessa joko sellaisenaan, välituotteena, kuten inuliinina, tai rinnakkaistuotteena, kuten oligofruktoosina, taikka mahdollisena sivutuotteena.
144 artikla
Määritelmät
Tässä luvussa tarkoitetaan:
a)
”hakijalla” viljelijää, joka käyttää kesantoa asetuksen (EY) N:o 1782/2003 55 artiklan b alakohdan ja 107 artiklan 3 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan mukaisesti;
b)
”keräilijällä” tämän asetuksen 147 artiklassa säädetyn sopimuksen allekirjoittajaa, joka ostaa omaan laskuunsa 145 artiklassa mainittuja raaka-aineita, jotka on tarkoitettu liitteessä XXIII säädettyihin käyttötarkoituksiin;
c)
”ensimmäisellä jalostajalla” maatalouden raaka-aineiden käyttäjää, joka suorittaa niille ensimmäisen jalostuksen saadakseen yhtä tai useampaa tämän asetuksen liitteessä XXIII tarkoitetuista tuotteista.
2 JAKSO
Sopimus
145 artikla
Raaka-aineen käyttö
1. Kaikkia maatalouden raaka-aineita voidaan viljellä asetuksen (EY) N:o 1782/2003 53 artiklan b alakohdan ja 107 artiklan 3 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan mukaisesti kesannoiduilla aloilla.
Liitteessä XXIII tarkoitettujen muiksi kuin elintarvikkeiksi käytettyjen, raaka-aineiden jalostuksesta saatujen tuotteiden taloudellisen arvon on oltava korkeampi kuin kaikkien muiden muihin käyttötarkoituksiin suunnattujen samasta jalostuksesta saatujen tuotteiden arvo tämän asetuksen 163 artiklan 3 kohdassa säädetyn arviointimenetelmän mukaisesti.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuista raaka-aineista on tehtävä sopimus 147 artiklan mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 148 artiklan soveltamista.
3. Hakijan on toimitettava korjattu raaka-aine kokonaisuudessaan joko keräilijälle tai vastaanottavalle ensimmäiselle jalostajalle, joka takaa, että vastaava raaka-ainemäärä käytetään yhden tai useamman liitteessä XXIII tarkoitetun lopputuotteen valmistukseen muuksi kuin elintarvikkeeksi yhteisössä.
Jos ensimmäinen jalostaja käyttää korjattua raaka-ainetta väli- tai sivutuotteen valmistamiseen, hän voi käyttää vastaavan määrän kyseistä väli- tai sivutuotetta yhden tai useamman ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun lopputuotteen valmistukseen.
Toisessa alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa tai jos keräilijä myy vastaavan määrän korjattua raaka-ainetta, ensimmäisen jalostajan tai keräilijän on ilmoitettava asiasta sille toimivaltaiselle viranomaiselle, jolle vakuus on asetettu. Jos vastaava määrä käytetään muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa raaka-aine on korjattu, asianomaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava toisilleen kyseisestä toimesta.
4. Sopimussuhteita sääntelevien kansallisten säännösten mukaisesti ensimmäinen jalostaja voi siirtää tukea hakevan viljelijän tilalta tapahtuvan raaka-aineen keräämisen kolmannelle osapuolelle. Jalostaja vastaa yksin tässä luvussa säädetyistä velvollisuuksista.
146 artikla
Poikkeus
1. Poiketen siitä, mitä 145 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat antaa hakijalle luvan
a)
käyttää kaikkia korjattuja CN-koodeihin 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 ja 1206 00 99 kuuluvia vilja- ja öljykasveja
i)
polttoaineena maatilansa lämmityksessä,
ii)
energian tai biopolttoaineiden tuotantoon tilallaan;
b)
jalostaa kaikki korjattu raaka-aine maatilallaan CN-koodiin 2711 29 00 kuuluvaksi biokaasuksi.
2. Hakijan on 1 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa
a)
annettava 147 artiklassa tarkoitetun sopimuksen korvaava ilmoitus, jossa hän sitoutuu käyttämään tai jalostamaan suoraan mainitussa ilmoituksessa tarkoitetun raaka-aineen; 147-164 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin;
b)
annettava jäsenvaltion nimeämän laitoksen tai yrityksen punnita kerätty raaka-aine ja otettava käyttöön käytettyä raaka-ainetta sekä jalostuksesta saatuja tuotteita ja sivutuotteita koskeva erillinen kirjanpito; vilja- ja öljykasvien sekä olkien osalta sekä myös, jos kasvi käytetään kokonaisuudessaan, punnituksen sijaan voidaan kuitenkin hyväksyä raaka-aineen tilavuuden määritys.
3. Edellä olevaa 1 kohtaa soveltavien jäsenvaltioiden on toteutettava tarkastustoimenpiteet, joilla voidaan riittävällä tavalla varmistaa raaka-aineen suora käyttö tilalla tai jalostus CN-koodiin 2711 29 00 kuuluvaksi biokaasuksi.
4. Lisäksi 1 kohdan a alakohdan mukaisesti käytetyt vilja- tai öljykasvit on denaturoitava jäsenvaltion vahvistamalla tavalla. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin sallia öljykasvien siementen 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitetusta jalostuksesta saatavan öljyn denaturoinnin siementen denaturoinnin sijaan edellyttäen, että denaturointi tapahtuu heti öljyksi jalostamisen jälkeen ja siementen käyttöä koskevat valvontatoimenpiteet otetaan käyttöön.
147 artikla
Sopimus
1. Hakijan on esitettävä tukihakemuksensa tueksi toimivaltaiselle viranomaiselleen itsensä ja joko keräilijän tai ensimmäisen jalostajan välillä tehty sopimus. Jäsenvaltio voi kuitenkin päättää, että sopimus voidaan tehdä ainoastaan hakijan ja ensimmäisen jalostajan välillä.
2. Hakijan on varmistettava, että sopimuksessa mainitaan seuraavat tiedot:
a)
sopimuspuolten nimet ja osoitteet;
b)
sopimuksen kesto;
c)
kunkin raaka-aineen laji ja viljelty pinta-ala;
d)
kaikki kyseisen raaka-aineen toimittamiseen sovellettavat edellytykset sekä öljykasvien osalta odotettavissa oleva määrä, jota toimivaltainen viranomainen pitää edustavana;
e)
sitoumus 145 artiklan 3 kohdan mukaisten velvollisuuksien noudattamisesta;
f)
raaka-aineen suunnitellut ensisijaiset lopulliset käyttötarkoitukset, joiden on oltava 145 artiklan 1 kohdassa ja 163 artiklan 3 kohdassa vahvistettujen edellytysten mukaisia.
3. Hakijan on varmistettava sopimuksen tekeminen sellaiseen päivämäärään mennessä, että keräilijä tai ensimmäinen jalostaja voi antaa toimivaltaiselle viranomaiselleen jäljennöksen sopimuksesta 157 artiklan 1 kohdassa vahvistettuihin määräaikoihin mennessä.
4. Jäsenvaltiot voivat valvontasyistä edellyttää, että kukin hakija saa tehdä ainoastaan yhden toimitussopimuksen kutakin raaka-ainetta kohti.
5. Jos sopimus koskee CN-koodeihin 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91, 1206 00 99 tai 1201 00 90 kuuluvia rypsin-, rapsin- ja auringonkukansiemeniä tai soijapapuja, hakijan on huolehdittava, että sopimuksessa mainitaan 2 kohdassa tarkoitettujen tietojen lisäksi sivutuotteiden ennakoitu kokonaismäärä ja muuksi kuin ihmisten tai eläinten ravinnoksi tarkoitettujen sivutuotteiden ennakoitu määrä, joka on eriteltävä lajeittain kummankin tapauksen osalta.
Mainitut määrät lasketaan seuraavien suhteiden perusteella:
a)
100 kilogramman CN-koodiin 1205 10 90 tai 1205 90 00 kuuluvia rypsin- ja/tai rapsinsiemeniä katsotaan vastaavan 56:ta kilogrammaa sivutuotteita;
b)
100 kilogramman CN-koodeihin 1206 00 91 tai 1206 00 99 kuuluvien auringonkukansiementen katsotaan vastaavan 56:ta kilogrammaa sivutuotteita;
c)
100 kilogramman CN-koodiin 1201 00 90 kuuluvia soijapapuja katsotaan vastaavan 78:aa kilogrammaa sivutuotteita.
148 artikla
Raaka-aineet, joista ei tehdä sopimusta
Poiketen siitä, mitä 147 artiklassa säädetään, liitteessä XXII luetelluista raaka-aineista ei välttämättä tarvitse tehdä sopimusta.
Tuen saamiseksi hakijan, joka haluaa käyttää kesannoitua maata raaka-aineiden viljelyyn, on annettava tukea koskevan hakemuksensa jättämisen yhteydessä jäsenvaltionsa toimivaltaiselle viranomaiselle kirjallinen ilmoitus siitä, että jos kyseiset raaka-aineet käytetään hakijan tilalla tai myydään, ne käytetään liitteessä XXIII vahvistettuihin tarkoituksiin.
149 artikla
Öljykasveista tuotettavien sivutuotteiden määrä vastaavana määränä soijajauhoa
1. Kun sopimus koskee CN-koodeihin 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91, 1206 00 99 tai 1201 00 90 kuuluvia rypsin-, rapsin- ja auringonkukansiemeniä tai soijapapuja, toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava komissiolle niin pian kuin mahdollista ja viimeistään raaka-aineen korjaamisvuoden 30 päivänä kesäkuuta ihmisten tai eläinten ravinnoksi tarkoitettujen sivutuotteiden ennakoitu, 147 artiklassa tarkoitettuun sopimukseen kuuluva kokonaismäärä lajeittain, sekä kyseisten öljykasvien pinta-ala lajia kohti.
2. Komissio laskee 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen perusteella ihmisten tai eläinten ravinnoksi tarkoitettujen sivutuotteiden ennakoidun kokonaismäärän vastaavana määränä soijajauhoa seuraavien kertoimien mukaisesti:
-
soijakakut: 48 prosenttia,
-
rapsikakut: 32 prosenttia,
-
auringonkukansiemenkakut: 28 prosenttia.
Jos komissio toteaa ensimmäisen alakohdan mukaisesti suoritetun laskemisen perusteella, että ihmisten tai eläinten ravinnoksi tarkoitettujen sivutuotteiden miljoonan tonnin yläraja ylittyy, se vahvistaa niin pian kuin mahdollista ja viimeistään raaka-aineen korjaamisvuoden 31 päivänä heinäkuuta kuhunkin sopimukseen sovellettavan vähennysprosentin ihmisten tai eläinten ravinnoksi tarkoitettujen sivutuotteiden enimmäismäärän laskemiseksi.
3 JAKSO
Sopimuksen muuttaminen tai irtisanominen
150 artikla
Sopimuksen muuttaminen tai irtisanominen
Jos sopimuspuolet muuttavat sopimusta tai irtisanovat sen hakijan tukihakemuksen jättämisen jälkeen, hakija säilyttää oikeuden hakea tukea vain, jos hän ilmoittaa muutoksesta tai irtisanomisesta toimivaltaiselle viranomaiselleen tukihakemuksen muutokselle kyseisessä jäsenvaltiossa vahvistetun määräajan kuluessa, jotta tarvittavat tarkastukset voidaan suorittaa.
151 artikla
Poikkeukselliset olosuhteet
Rajoittamatta 150 artiklan soveltamista ja jos hakija ilmoittaa toimivaltaiselle viranomaiselle, että poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi hän ei voi toimittaa sopimuksessa ilmoitettua raaka-ainetta tai osaa siitä, toimivaltainen viranomainen voi, saatuaan riittävät todisteet näistä poikkeuksellisista olosuhteista, antaa luvan sopimuksen muuttamiseen siinä määrin kuin muutos näyttää olevan perusteltavissa, tai sen irtisanomiseen.
Jos sopimuksen muutos johtaa siihen sisältyvän pinta-alan vähenemiseen tai jos sopimus irtisanotaan, säilyttääkseen oikeutensa tukeen
a)
hakijan on palautettava kaikki asianomaiset maa-alueet kesannoksi toimivaltaisen viranomaisen hyväksymällä tavalla;
b)
hakija ei voi myydä, luovuttaa tai käyttää raaka-ainetta, jota viljellään sopimuksesta poistetuilla maa-alueilla.
152 artikla
Lopullisen käyttötarkoituksen muutokset
Keräilijä tai ensimmäinen jalostaja voi muuttaa 147 artiklan 2 kohdan f alakohdassa tarkoitettuja raaka-aineen suunniteltuja ensisijaisia lopullisia käyttötarkoituksia sen jälkeen, kun sopimuksen mukainen raaka-aine on toimitettu keräilijälle tai ensimmäiselle jalostajalle ja 154 artiklan 1 kohdassa ja 157 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut edellytykset on täytetty, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 150 artiklan soveltamista.
Lopullisen käyttötarkoituksen muutoksen on täytettävä 145 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa ja 163 artiklan 3 kohdassa vahvistetut edellytykset.
Keräilijän tai ensimmäisen jalostajan on tehtävä ennakkoilmoitus toimivaltaiselle viranomaiselleen, jotta tarvittavat tarkastukset voidaan suorittaa.
4 JAKSO
Edustavat sadot ja toimitettavat määrät
153 artikla
Edustavat sadot
Jäsenvaltioiden on asianmukaista menettelyä noudattaen vahvistettava joka vuosi edustavat sadot, jotka on tosiasiallisesti saavutettava, ja ilmoitettava ne asianomaisille hakijoille.
Liitteessä XXII luetelluille tuotteille ei kuitenkaan ole välttämätöntä vahvistaa edustavia satoja.
154 artikla
Toimitettavat määrät
1. Hakijan on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselleen korjatun raaka-aineen kokonaismäärä lajeittain ja vahvistettava sekä toimitettu määrä että sopimuspuoli, jolle hän on toimittanut tämän raaka-aineen.
2. Määrän, joka hakijan on tosiasiallisesti toimitettava keräilijälle tai ensimmäiselle jalostajalle, on vastattava vähintään edustavaa satoa.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa hyväksyä poikkeuksellisesti enintään 10 prosentin vajauksen mainitusta edustavasta sadosta.
Jos toimivaltainen viranomainen on antanut luvan sopimuksen muuttamiseen tai irtisanomiseen 151 artiklan mukaisesti, se voi lisäksi vähentää määrää, joka hakijan on ensimmäisen alakohdan mukaisesti toimitettava, siinä määrin kuin se näyttäisi olevan perusteltavissa.
5 JAKSO
Edellytykset tuen maksamiseksi
155 artikla
Tuen maksaminen
1. Hakijalle voidaan maksaa tukea ennen raaka-aineen jalostamista. Tämä tuki maksetaan kuitenkin vasta, kun tässä luvussa toimitettavaksi edellytetty raaka-aineen määrä on toimitettu keräilijälle tai ensimmäiselle jalostajalle ja jos
a)
154 artiklan 1 kohdassa säädetty ilmoitus on tehty;
b)
jäljennös sopimuksesta on toimitettu keräilijän tai ensimmäisen jalostajan toimivaltaiselle viranomaiselle 158 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja 145 artiklan 1 kohdassa säädetyt edellytykset on täytetty;
c)
toimivaltainen viranomainen on saanut todisteen siitä, että 158 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu vakuus on annettu kokonaisuudessaan;
d)
tuen maksamisesta vastaava toimivaltainen viranomainen on varmistanut kunkin hakemuksen osalta, että 147 artiklassa säädetyt edellytykset on täytetty.
2. Jos kaksivuotisten kasvien osalta sadonkorjuu ja sen seurauksena myös raaka-aineen toimittaminen tapahtuu vasta toisena viljelyvuonna, tukea maksetaan 147 artiklassa tarkoitetun sopimuksen tekemistä seuraavien kahden vuoden ajan, jos toimivaltaiset viranomaiset toteavat, että
a)
1 kohdan b, c ja d alakohdassa tarkoitettuja velvollisuuksia on noudatettu ensimmäisestä viljelyvuodesta alkaen;
b)
1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja velvollisuuksia sekä 157 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen tietojen ilmoittamisvelvollisuutta on noudatettu toisena vuonna.
Ensimmäisenä viljelyvuonna tukea maksetaan ainoastaan, jos toimivaltainen viranomainen on saanut todisteet siitä, että 158 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu vakuus on annettu. Toisena viljelyvuonna ei edellytetä vakuuden antamista tuen maksamiseksi.
3. Pysyvien tai monivuotisten kasvien tapauksessa tuki maksetaan vuosittain sopimuksen tekemisen jälkeen. Edellä 2 kohdassa säädettyjä edellytyksiä sovelletaan soveltuvin osin.
6 JAKSO
Keräilijän ja hakijan velvollisuudet
156 artikla
Jalostajien lukumäärä
Muiden tuotteiden kuin elintarvikkeiden on oltava enintään kolmannen jalostajan valmistamia.
157 artikla
Velvollisuudet
1. Keräilijän tai ensimmäisen jalostajan on annettava jäljennös sopimuksesta toimivaltaiselle viranomaiselleen kyseisen jäsenvaltion vahvistaman aikataulun mukaisesti kyseisessä jäsenvaltiossa kyseisenä vuonna tehtävän tukihakemuksen viimeiseen jättöpäivään mennessä.
Jos hakija ja keräilijä tai ensimmäinen jalostaja muuttavat sopimusta tai irtisanovat sen ennen 150 artiklassa tarkoitettua päivää minä tahansa vuonna, keräilijän tai ensimmäisen jalostajan on annettava jäljennös kyseisestä muutetusta tai irtisanotusta sopimuksesta toimivaltaiselle viranomaiselleen kyseiseen päivään mennessä.
2. Ensimmäisen jalostajan on toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselleen kyseistä jalostusketjua koskevat tarvittavat tiedot ja erityisesti tiedot niistä hinnoista ja teknisistä jalostuskertoimista, joiden avulla määritellään 164 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettujen saatavissa olevien lopputuotteiden määrä.
3. Keräilijän tai ensimmäisen jalostajan, joka on vastaanottanut hakijan toimittaman raaka-aineen, on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselleen vastaanotetun raaka-aineen määrä lajeittain eriteltynä, raaka-aineen toimittaneen sopimuspuolen nimi ja osoite sekä toimituspaikka ja viittaus sopimukseen jäsenvaltioiden vahvistamaan määräaikaan mennessä sen varmistamiseksi, että tuki voidaan maksaa asetuksen (EY) N:o 1782/2003 28 artiklassa säädetyssä ajassa.
Jos keräilijän tai ensimmäisen jalostajan jäsenvaltio on eri kuin se, jossa raaka-aine on viljelty, kyseisen toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava toimitetun raaka-aineen kokonaismäärä hakijan toimivaltaiselle viranomaiselle 40 työpäivän kuluessa ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen tietojen vastaanottamisesta.
7 JAKSO
Vakuudet
158 artikla
Keräilijän tai ensimmäisen jalostajan antama vakuus
1. Keräilijän tai ensimmäisen jalostajan on annettava toimivaltaiselle viranomaiselleen 2 kohdassa tarkoitettu vakuus kokonaisuudessaan kyseisenä vuonna kyseisessä jäsenvaltiossa tehtävän tukihakemuksen viimeiseen jättöpäivään mennessä.
2. Vakuus on kunkin raaka-aineen osalta 250 euroa hehtaarilta kerrottuna kaikkien sellaisten viljeltyjen pinta-alojen summalla, joista on tehty keräilijän tai ensimmäisen jalostajan allekirjoittama sopimus ja joita käytetään kyseisen raaka-aineen tuottamiseen.
3. Jos sopimusta muutetaan tai se irtisanotaan 150 tai 151 artiklassa tarkoitettujen edellytysten mukaisesti, vakuus mukautetaan vastaavasti.
4. Vakuus vapautetaan suhteellisesti kunkin raaka-aineen osalta, jos keräilijän tai ensimmäisen jalostajan toimivaltainen viranomainen on saanut seuraavat todisteet:
a)
kyseisten raaka-aineiden määrät on jalostettu 147 artiklan 2 kohdan f alakohdassa tarkoitettujen käyttötarkoitusten mukaisesti, tarvittaessa ottaen huomioon mahdolliset 152 artiklan säännösten mukaisesti tehdyt muutokset;
b)
jos sopimus koskee CN-koodeihin 1205 00 90, 1206 00 91, 1206 00 99 tai 1201 00 90 kuuluvia rypsin-, rapsin- ja auringonkukansiemeniä tai soijapapuja ja jos sovelletaan 149 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa säädettyä menettelyä, todisteet siitä, että enimmäismäärän ylittäville ihmisten tai eläinten ravinnoksi tarkoitetuille sivutuotteiden määrille on olemassa muita menekkimahdollisuuksia kuin elintarvikemarkkinat.
5. Rajoittamatta 4 kohdan soveltamista, kun vakuuden on antanut keräilijä, se vapautetaan, kun raaka-aine on toimitettu ensimmäiselle jalostajalle edellyttäen, että keräilijän toimivaltaisella viranomaisella on todiste siitä, että ensimmäinen jalostaja on antanut vastaavan vakuuden toimivaltaiselle viranomaiselleen.
159 artikla
Ensisijaiset ja alempiasteiset vaatimukset
1. Seuraavat velvollisuudet ovat komission asetuksen (ETY) N:o 2220/85 20 artiklan mukaisia ensisijaisia vaatimuksia:
a)
velvollisuus jalostaa raaka-aineet ensisijaisesti sopimuksessa mainituiksi lopputuotteiksi; raaka-aineet on jalostettava sadonkorjuuvuotta seuraavan toisen vuoden 31 päivään heinäkuuta mennessä;
b)
velvollisuus hankkia ennen a alakohdassa tarkoitettua päivämäärää ihmisten tai eläinten ravinnoksi tarkoitettujen sivutuotteiden enimmäismäärän ylittäville määrille muita menekkimahdollisuuksia kuin elintarvikemarkkinat, jos sovelletaan tämän asetuksen 149 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa säädettyä menettelyä;
c)
velvollisuus liittää tuotteen mukaan T5-valvontakappale tämän asetuksen 160 ja 161 artiklan mukaisesti.
2. Seuraavat keräilijän tai ensimmäisen jalostajan velvollisuudet ovat asetuksen (ETY) N:o 2220/85 20 artiklan mukaisia alempiasteisia vaatimuksia:
a)
velvollisuus ottaa vastaan kaikki hakijan tämän asetuksen 145 artiklan 3 kohdan mukaisesti toimittamat raaka-aineet;
b)
velvollisuus antaa jäljennös sopimuksesta tämän asetuksen 157 artiklan 1 kohdan mukaisesti;
c)
velvollisuus tehdä tämän asetuksen 157 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaiset ilmoitukset;
d)
velvollisuus antaa vakuus tämän asetuksen 158 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
8 JAKSO
Toiseen jäsenvaltioon myyntiä, luovutusta tai toimittamista taikka vientiä koskevat asiakirjat
160 artikla
T5-valvontakappale
1. Jos jalostaja myy tai luovuttaa 147 artiklassa tarkoitetun sopimuksen kohteena olevia välituotteita toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelle jalostajalle, tuotteen mukana on oltava asetuksen (ETY) N:o 2454/93 mukaisesti annettu T5-valvontakappale.
Jos keräilijä myy tai luovuttaa sopimuksen kohteena olevia raaka-aineita toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelle ensimmäiselle jalostajalle, sovelletaan ensimmäistä alakohtaa.
2. T5-valvontakappaleen 104 kohtaan otsikon ”muuta” alle on merkittävä yksi seuraavista maininnoista:
-
Producto destinado a su transformación o entrega de acuerdo con lo establecido en el articulo 147 del Reglamento (CE) no 1973/2004 de la Comisión;
-
Použito pro zpracování nebo dodávku v souladu s článkem 147 nařízení Rady (ES) 1973/2004
-
Skal anvendes til forarbejdning eller levering i overensstemmelse med artikel 147 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1973/2004
-
Zur Verarbeitung oder Lieferung gemäß Artikel 147 der Verordnung (EG) Nr. 1973/2004 der Kommission zu verwenden
-
Προς χρήση για μεταποίηση ή παράδοση σύμφωνα με το άρθρο 147 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1973/2004 της Επιτροπής
-
To be used for processing or delivery in accordance with Article 147 of Commission Regulation (EC) No 1973/2004
-
Kasutamiseks töötlemisel või tarnimisel vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1973/2004 artiklile 147
-
À utiliser pour transformation ou livraison conformément aux dispositions de l'article 147 du règlement (CE) no 1973/2004 de la Commission
-
Da consegnare o trasformare conformemente all'articolo 147 del regolamento (CE) n. 1973/2004 della Commissione
-
Izmantot pārstrādei vai piegādei saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 1973/2004 147. panta nosacījumiem
-
Naudoti perdirbimui arba pristatymui pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 1973/2004 147 straipsnio nuostatas
-
A Bizottság 2004/1973/EK rendelete szerint feldolgozásra, vagy átadásra használandó
-
Te gebruiken voor verwerking of aflevering overeenkomstig artikel 147 van Verordening (EG) nr. 1973/2004 van de Commissie
-
Do wykorzystania w procesie przetwórstwa bądź do dostawy zgodnie z postanowieniami zawartymi w art. 147 rozporządzenia Komisji (WE) nr 1973/2004
-
A utilizar para transformação ou entrega em conformidade com o artigo 147 do Regulamento (CE) n.o 1973/2004 da Comissão
-
Na spracovanie alebo dodávku v súlade s článkom 147 nariadenia Komisie (ES) č. 1973/2004
-
Se uporablja za predelavo ali dostavo v skladu s členom 147 Uredbe Komisije (ES) št. 1973/2004
-
Käytetään jalostamiseen tai toimittamiseen komission asetuksen (EY) N:o 1973/2004 147 artiklan mukaisesti
-
Används till bearbetning eller leverans i enlighet med artikel 147 i kommissionens förordning (EG) nr 1973/2004.
161 artikla
T5-valvontakappale vientiä varten
Jos yksi tai useampi niistä lopputuotteista, välituotteista, rinnakkaistuotteista tai sivutuotteista, joita 147 artiklan mukainen sopimus koskee, on tarkoitettu vietäväksi kolmanteen maahan, niitä yhteisön alueella kuljetettaessa mukana on oltava T5-valvontakappale, jonka on laatinut sen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, jossa kyseiset tuotteet on valmistettu.
T5-valvontakappaleen 104 kohtaan otsikon ”muuta” alle on merkittävä yksi seuraavista maininnoista:
-
Este producto no podrá acogerse a ninguna de las medidas previstas en el apartado 2 del artículo 1 del Reglamento (CE) no 1258/1999 del Consejo
-
Pro tento produkt nemůže být poskytnuto financování podle čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 1258/1999 Rady
-
De finansieringsforanstaltninger, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999, kan ikke anvendes på dette produkt
-
Dieses Erzeugnis kommt für keine Finanzierungen gemäß Artikel 1 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1258/1999 des Rates in Betracht
-
Το προϊόν αυτό δεν μπορεί να τύχει καμιάς από τις χρηματοδοτήσεις που προβλέπονται στο άρθρο 1 παράγραφος 2 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1258/1999 του Συμβουλίου
-
This product shall not qualify for any benefit pursuant to Article 1(2) of Council Regulation (EC) No 1258/1999
-
Kõnealuse toote puhul nõukogu määruse (EÜ) nr 1258/1999 artikli 1 lõikele 2 vastavaid soodustusi ei anta.
-
Ce produit ne peut pas bénéficier des financements prévus à l'article ler, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1258/1999 du Conseil
-
Questo prodotto non può beneficiare delle misure di cui all'articolo 1, paragrafo 2 del regolamento (CE) n. 1258/1999 del Consiglio
-
Šis produkts nevar saņemt Padomes Regulas (EK) Nr. 1258/1999 1. panta 2. punktā noteikto finansējumu
-
Šiam produktui netaikoma jokia išmoka pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1258/1999 1 straipsnio 2 punktą.
-
Ez a termék nem jogosult az 1258/1999/EK tanácsi rendelet 1. cikkének (2) bekezdése szerinti semmilyen ellátásra
-
Dit product komt niet in aanmerking voor financieringen zoals bedoeld in artikel 1, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1258/1999 van de Raad
-
Ten produkt nie kwalifikuje się do finansowania przewidzianego w art. 1 ust. 2 rozporządzenia Rady (WE) nr 1258/1999
-
O presente produto não pode beneficiar de medidas ao abrigo do n.o 2 do artigo 1.o do Regulamento (CE) n.o 1258/1999 do Conselho
-
Tento produkt nie je oprávnený na financovanie uvedené v odseku 2 článku 1 nariadenia Rady (ES) č. 1258/1999
-
Ta proizvod ni upravičen do financiranja iz člena 1(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1258/1999
-
Tähän tuotteeseen ei sovelleta neuvoston asetuksen (EY) N:o 1258/1999 1 artiklan 2 kohdan mukaisia toimenpiteitä
-
De åtgärder som avses i artikel 1.2 i rådets förordning (EG) nr 1258/1999 kan inte användas för denna produkt.
Ensimmäisen ja toisen alakohdan säännöksiä sovelletaan ainoastaan tapauksiin, joissa liitteessä XXIII tarkoitettu lopputuote taikka välituote, rinnakkaistuote tai sivutuote, josta on tehty 147 artiklan mukainen sopimus, olisi oikeutettu vientitukeen, jos se olisi saatu tämän järjestelyn ulkopuolella viljellyistä raaka-aineista.
162 artikla
T5-valvontakappaleen vaihtoehtoiset todisteet
Poiketen siitä, mitä 159 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetään, seuraavat asiakirjat voidaan hyväksyä T5-valvontakappaleen vaihtoehtoisina todisteina, kun T5-valvontakappaletta ei ensimmäisestä jalostajasta riippumattomien olosuhteiden vuoksi palauteta sen jäsenvaltion, johon keräilijä tai ensimmäinen jalostaja on sijoittautunut, valvonnasta vastaavan elimen lähtötoimipaikkaan kahden kuukauden kuluessa siitä, kun 159 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetty määräaika on päättynyt:
a)
välituotteiden ostolaskut;
b)
viimeisen jalostajan todistukset siitä, että tuotteet on jalostettu lopullisesti muiksi kuin elintarvikkeiksi;
c)
viimeisen jalostajan oikeaksi todistamat jäljennökset kirjanpitoasiakirjoista, joista käy ilmi, että jalostus on tapahtunut.
9 JAKSO
Tarkastukset
163 artikla
Rekisterien pito
1. Jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on täsmennettävä rekisterit, joita keräilijän tai jalostajan on pidettävä, sekä niiden jaksottaisuus, jonka on oltava vähintään kuukausittainen.
Keräilijän osalta rekistereissä on oltava vähintään seuraavat tiedot:
a)
kaikkien tämän järjestelmän mukaisesti jalostettaviksi myytyjen ja ostettujen raaka-aineiden määrät;
b)
ensimmäisen jalostajan nimi ja osoite.
Jalostajan osalta rekistereissä on oltava vähintään seuraavat tiedot:
a)
jalostettaviksi ostettujen eri raaka-aineiden määrät;
b)
jalostettujen raaka-aineiden määrät sekä niistä saatujen lopputuotteiden, rinnakkaistuotteiden ja sivutuotteiden määrät ja lajit;
c)
jalostuksesta johtuva hävikki;
d)
hävitetyt määrät ja perustelut hävittämiselle;
e)
jalostajan myymien tai luovuttamien tuotteiden määrät ja lajit sekä niistä saadut hinnat;
f)
tarvittaessa myöhemmän jalostajan nimi ja osoite.
2. Ensimmäisen jalostajan toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että esitetty sopimus noudattaa 145 artiklan 1 kohdassa säädettyjä edellytyksiä. Jos näitä edellytyksiä ei ole noudatettu, siitä on ilmoitettava hakijan toimivaltaiselle viranomaiselle.
3. Edellä 145 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden taloudellisen arvon laskemiseksi asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen on verrattava 157 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tietojen perusteella kaikkien muiden kuin elintarvikkeiksi tarkoitettujen tuotteiden yhteenlaskettua arvoa samasta jalostuksesta saatujen muihin käyttötarkoituksiin suunnattujen kaikkien muiden tuotteiden yhteenlaskettuun arvoon. Tuotteen arvo saadaan kertomalla sen määrä edellisen markkinointivuoden aikana tarkistettujen vapaasti tehtaalla -hintojen keskiarvolla. Jos näitä hintoja ei ole käytettävissä, toimivaltaisen viranomaisen on määriteltävä asianomaiset hinnat erityisesti 157 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tietojen perusteella.
164 artikla
Keräilijöiden ja jalostajien tiloissa tehtävät tarkastukset
1. Niiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten, joissa keräilijät toimivat, on tarkastettava vähintään 25 prosenttia niiden alueelle sijoittautuneista keräilijöistä heidän tiloissaan riskianalyysin perusteella. Kyseisiin tarkastuksiin kuuluu sekä fyysisiä tarkastuksia että kaupallisten asiakirjojen tarkastuksia, joilla varmistetaan raaka-aineostojen ja toimitusten vastaavuus.
2. Niiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten, joissa jalostukset on toteutettu, on tarkastettava 146 artiklan 1 kohdan säännösten noudattaminen vähintään 25 prosentilta niiden alueelle sijoittautuneita jalostajia heidän tiloissaan riskianalyysin perusteella. Kyseisiin tarkastuksiin on sisällyttävä vähintään
a)
kaikkien muiden kuin elintarvikkeiksi tarkoitettujen tuotteiden yhteenlasketun arvon vertaaminen samasta jalostuksesta saatujen muihin käyttötarkoituksiin suunnattujen kaikkien muiden tuotteiden yhteenlaskettuun arvoon;
b)
jalostajan tuotantojärjestelmän analyysi, johon kuuluu fyysisiä tarkastuksia ja kaupallisten asiakirjojen tarkastaminen, jotta voidaan jalostajan osalta varmistua raaka-aineiden toimitusten sekä lopputuotteiden, rinnakkaistuotteiden ja sivutuotteiden välisestä vastaavuudesta.
Edellä b alakohdassa tarkoitetussa tarkastuksessa toimivaltaisen viranomaisen on käytettävä erityisesti kyseisten raaka-aineiden jalostuksen teknisiä kertoimia. Jos yhteisön lainsäädännössä on säädetty tällaisista kertoimista vientiä varten, sovelletaan näitä kertoimia. Niiden puuttuessa sovelletaan muita yhteisön lainsäädännössä säädettyjä kertoimia. Kaikissa muissa tapauksissa tarkastuksen on perustuttava asianomaisessa jalostusteollisuudessa yleisesti hyväksyttyihin kertoimiin.
3. Edellä 146 artiklassa tarkoitettujen jalostusten osalta on tarkastettava 10 prosenttia hakijoista, jotka on valittu riskianalyysin perusteella ottaen huomioon
a)
tukien määrä;
b)
tukihakemukseen sisältyvien viljelylohkojen lukumäärä ja pinta-ala;
c)
muutokset edelliseen vuoteen verrattuna;
d)
edellisinä vuosina tehtyjen tarkastusten tulokset;
e)
muut parametrit, jotka jäsenvaltiot määrittelevät toimitettujen ilmoitusten edustavuuden perusteella.
4. Jos 3 kohdassa tarkoitetuissa tarkastuksissa ilmenee sääntöjenvastaisuuksia vähintään kolmessa prosentissa tapauksista, toimivaltaisen viranomaisen on kuluvan vuoden aikana tehtävä lisätarkastuksia ja lisättävä niiden viljelijöiden osuutta, joille on seuraavana vuonna tehtävä paikalla tehtäviä tarkastuksia.
5. Jos on säädetty, että tietyt 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen tarkastusten osa-alueet voidaan tehdä otoksen perusteella, kyseisen otoksen on taattava valvonnan luotettava ja edustava taso.
6. Jokaisesta tarkastuksesta on laadittava tarkastajan allekirjoittama tarkastuskertomus, jonka perusteella on mahdollista tutkia tehtyihin tarkastuksiin liittyviä tietoja. Kertomuksessa on ilmoitettava erityisesti
a)
tarkastuspäivä;
b)
paikalla olleet henkilöt;
c)
tarkastettu ajanjakso;
d)
käytetyt tarkastustekniikat sekä tarvittaessa viittaus otantamenetelmiin;
e)
tarkastuksen tulokset.
165 artikla
Hampun tuotanto
Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 795/2004 29 artiklassa ja asetuksen (EY) N:o 796/2004 33 artiklassa tarkoitettuja hamppua koskevia säännöksiä.
166 artikla
Lisätoimenpiteet ja keskinäinen avunanto
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tämän luvun asianmukaisen soveltamisen kannalta tarvittavat lisätoimenpiteet ja avustettava toisiaan tässä luvussa säädettyjen tarkastusten toteuttamiseksi. Jos tässä luvussa ei säädetä soveltuvista vähennyksistä tai ulkopuolelle jättämisistä, jäsenvaltiot voivat soveltaa aiheellisia kansallisia seuraamuksia tuen myöntämismenettelyssä mukana oleviin markkinoiden toimijoihin.
2. Jäsenvaltioiden on tarpeen mukaan tai siinä määrin kuin tämän luvun säännöksissä edellytetään avustettava toisiaan tehokkaiden tarkastusten varmistamiseksi ja toimitettujen asiakirjojen oikeellisuuden sekä vaihdettujen tietojen paikkansapitävyyden varmistamiseksi.
10 JAKSO
Järjestelmän ulkopuolelle jättäminen ja ilmoitukset
167 artikla
Raaka-aineiden jättäminen järjestelmän ulkopuolelle
Jäsenvaltiot voivat jättää minkä tahansa maatalouden raaka-aineen tässä luvussa vahvistetun järjestelmän ulkopuolelle, jos kyseisen raaka-aineen vuoksi aiheutuu vaikeuksia valvonnan, kansanterveyden, ympäristön tai rikosoikeuden taikka muiden kuin elintarvikkeiksi tarkoitettujen lopputuotteiden määrän vähenemisen suhteen.
168 artikla
Vähimmäisalat
Jäsenvaltiot voivat vahvistaa vähimmäisviljelyalan mille tahansa 45 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle raaka-aineelle.
169 artikla
Ilmoitukset
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle ennen kyseessä olevan vuoden loppua seuraavaa 15 päivää lokakuuta seuraavat tiedot:
a)
147 artiklassa tarkoitetuista sopimuksista johtuvat pinta-alat sekä 146 artiklan 2 kohdassa ja 148 artiklassa tarkoitetut ilmoitukset kunkin raaka-aineen osalta;
b)
kunkin raaka-ainelajin sekä saatujen lopputuotteiden, sivutuotteiden ja rinnakkaistuotteiden määrät sekä niihin käytettyjen raaka-aineiden laji;
c)
146 artiklan mukaisesti toteutetut toimenpiteet;
d)
167 artiklan mukaisesti järjestelmän ulkopuolelle jätetyt raaka-aineet;
e)
168 artiklan mukaisesti vahvistetut vähimmäisalat.
17 LUKU
HUMALAN PINTA-ALATUKI
170 artikla
Humalanviljelijöille maksettava lisätuki
1. Humalaa tuottaville viljelijöille myönnetään asetuksen (EY) N:o 1782/2003 68 a artiklan toisessa kohdassa tarkoitettua lisätukea hehtaariperusteisesti niiltä aloilta, jotka noudattavat mainitun asetuksen 110 o artiklassa säädettyjä edellytyksiä, jos
a)
istutustiheys on vähintään 1 500 kasvia hehtaarilla kaksinkertaisesti tuettujen kasvien osalta tai 2 000 kasvia hehtaarilta yksinkertaisesti tuettujen kasvien osalta;
b)
aloilla on tehty tavanomaiset viljelytyöt.
2. Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 110 o artiklassa tarkoitetulla ”alalla, jolle on kylvetty humalaa” tarkoitetaan tukipuiden kiinnitykseen käytettyjen uloimmaisten lankarivien rajoittamaa viljelylohkoa. Jos tällä rivillä on humalakasveja, viljelylohkon kullekin sivulle lisätään ylimääräinen huoltokaista, jonka koko vastaa istutetun pinta-alan sisäpuolella olevan huoltokaistan keskimääräistä kokoa. Huoltokaista ei saa olla yleistä tietä. Viljelyrivien ulkoreunoilla sijaitsevat, maatalouskoneiden käytölle välttämättömät kaksi kaistaa sisältyvät pinta-alaan, jos kummankaan näiden kahden kaistan pituus ei ole suurempi kuin kahdeksan metriä ja jos ne eivät ole yleistä tietä.
3. Tuen ulkopuolelle jätetään ne humalaistutukset, joita on viljelty lähinnä taimitarhatuotteiksi.
4. Lisätuille käytettävissä oleva kokonaismäärä jaetaan tasaisesti kyseessä olevan jäsenvaltion alueella oleville tukikelpoisille humalaistutuksille.
171 artikla
Hyväksytyille humalan tuottajaryhmittymille myönnettävät tuet
1. Hyväksyttyjen tuottajaryhmittymien on haettava asetuksen (EY) N:o 1782/2003 68 a artiklan toisessa kohdassa tarkoitettua tukea viimeistään satovuoden 1 päivänä syyskuuta.
2. Hyväksytylle tuottajaryhmittymälle maksettu määrä on käytettävä asetuksen (ETY) N:o 1696/71 7 artiklan 1 kohdan a-d alakohdassa säädettyihin toimenpiteisiin kolmen vuoden kuluessa maksupäivästä. Määrä, jota ei ole käytetty tämän ajan kuluessa, on maksettava takaisin maksajavirastolle ja vähennettävä EMOTR:n tukiosastosta rahoitettavista menoista.
3. Tuki, joka on pidätetty vuoden 2005 satoa edeltävien satojen osalta asetuksen (ETY) N:o 1696/71 12 artiklan 5 kohdan c alakohdan mukaisesti, on käytettävä ennen 31 päivää joulukuuta 2008.
4. Hyväksytyille tuottajaryhmittymille tukia maksavan jäsenvaltion on toimitettava komissiolle vuosittain kertomus sen hyväksymien tuottajaryhmittymien tukien käytöstä sekä kuvaus asetuksen (ETY) N:o 1696/71 7 artiklan 1 kohdan a-d alakohdassa säädetyistä toimenpiteistä, joita on rahoitettu tuella. Kertomus on toimitettava viimeistään kunkin vuoden 30 päivänä kesäkuuta.
5. Kokonaismäärä, joka jäsenvaltiolla on käytettävissä asetuksen (EY) N:o 1782/2003 68 a artiklan toisessa alakohdassa tarkoitettujen hyväksyttyjen tuottajaryhmittymien tukiin, on jaettava ryhmittymille suhteessa tämän asetuksen 170 artiklan edellytykset täyttäviin pinta-aloihin, joista ryhmittymien jäsenet ovat jättäneet asetuksen (EY) N:o 796/2004 II osan II osaston mukaisen hakemuksen.
18 LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
172 artikla
Kumoamiset
1. Kumotaan asetukset (ETY) N:o 1686/72, (ETY) N:o 1445/76, (EY) N:o 1644/96, (EY) N:o 2316/1999, (EY) N:o 2461/1999, (EY) N:o 2550/2001, (EY) N:o 2199/2003 ja (EY) N:o 2237/2003 1 päivästä tammikuuta 2005.
Niitä sovelletaan kuitenkin edelleen markkinointivuotta tai palkkiojaksoa 2004/2005 tai aiempia markkinointivuosia tai palkkiojaksoja koskeviin tukihakemuksiin. Sovellettaessa asetuksen (EY) N:o 1782/2003 66 tai 71 artiklaa asetuksen (EY) N:o 2316/1999 20 artiklan 2-5 kohtaa sovelletaan viljelijöiden tekemien sitoumusten päättymiseen asti.
2. Kumotaan asetus (EY) N:o 2342/1999 1 päivästä tammikuuta 2005. Sitä sovelletaan edelleen vuotta 2004 koskeviin hakemuksiin.
3. Kumotaan asetus (EY) N:o 609/1999 1 päivästä tammikuuta 2005. Sitä sovelletaan kuitenkin edelleen vuoden 2004 ja 2005 satoa koskeviin suorien tukien hakemuksiin sovellettaessa asetuksen (EY) N:o 1782/2003 71 artiklan 1 kohtaa.
4. Viittauksia kumottuihin asetuksiin pidetään viittauksina tähän asetukseen.
173 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2005 alkaviin markkinointivuosiin tai palkkiojaksoihin, lukuun ottamatta 10 artiklaa, jota sovelletaan tämän asetuksen voimaantulopäivästä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 29 päivänä lokakuuta 2004.