Komission asetus (EY) N:o 575/2002,
annettu 3 päivänä maaliskuuta 2002,
väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta ja Intiasta peräisin olevan sulfaniilihapon tuonnissa
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynniltä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2238/2000(2), ja erityisesti sen 7 artiklan,
on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
A MENETTELY
(1) Komissio ilmoitti Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä 6 päivänä heinäkuuta 2001 julkaistulla ilmoituksella(3), jäljempänä "menettelyn aloittamista koskeva ilmoitus", polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittamisesta Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä "Kiinasta", ja Intiasta peräisin olevan sulfaniilihapon tuonnissa yhteisöön. Saman, Intiasta peräisin olevan tuotteen tuontia koskeva tukien vastainen tutkimus pantiin vireille samana päivänä(4).
(2) Polkumyynnin vastainen menettely aloitettiin, koska Sorochimie Chimie Fine, jonka tuotanto muodostaa pääosan eli tässä tapauksessa yli 65 prosenttia yhteisön sulfaniilihapon tuotannosta, teki toukokuussa 2001 asiaa koskevan valituksen. Valituksessa esitetyt todisteet kyseisen tuotteen polkumyynnistä ja siitä aiheutuvasta merkittävästä vahingosta katsottiin riittäviksi oikeuttamaan polkumyyntimenettelyn aloittamisen.
(3) Komissio ilmoitti menettelyn aloittamisesta virallisesti niille vientiä harjoittaville tuottajille, tuojille ja kauppiaille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä niitä edustaville järjestöille, asianomaisten viejämaiden edustajille, käyttäjille, toimittajille ja yhteisön tuottajille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa.
(4) Useat asianomaisten maiden vientiä harjoittavat tuottajat sekä yhteisön tuottajat, yhteisön käyttäjät ja yksi kauppias esittivät kantansa kirjallisesti. Kaikille osapuolille, jotka olivat sitä edellä mainitun määräajan kuluessa pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä, annettiin mahdollisuus tulla kuulluiksi.
(5) Koska tutkimuksen kohteena olevissa maissa oli valituksen tekijältä saatujen tietojen perusteella ilmeisen monia tarkasteltavana olevan tuotteen vientiä harjoittavia tuottajia, menettelyn aloittamista koskevan ilmoituksen mukaan polkumyyntiä koskevaa tutkimusta varten tehdään otanta.
(6) Kuitenkin vain muutamat vientiä harjoittavat tuottajat Kiinasta ja Intiasta ilmoittautuivat ja toimittivat menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa pyydetyt tiedot. Näin ollen kummankaan maan osalta ei katsottu tarpeelliseksi tehdä otantaa.
(7) Komissio lähetti kyselylomakkeet kaikille osapuolille, joita asian tiedettiin koskevan, ja kaikille muille yrityksille, jotka olivat ilmoittautuneet menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa. Vastaus saatiin kahdelta yhteisön tuottajalta, yhdeltä vientiä harjoittavalta intialaiselta tuottajalta ja siihen etuyhteydessä olevalta tuojalta yhteisössä, yhdeltä vientiä harjoittavalta kiinalaiselta tuottajalta, yhdeltä kiinalaiselta kauppiaalta ja yhdeltä tuottajalta markkinataloutta toteuttavasta kolmannesta maasta. Lisäksi komissio sai vastauksen seitsemältä käyttäjältä, yhdeltä toimittajalta ja yhdeltä kauppiaalta, joilta saadut tiedot olivat riittävän yksityiskohtaisia ja edustavia käytettäviksi yhteisön edun määrittämiseen. Useat yritykset tyytyivät esittämään huomautuksia sen sijaan, että olisivat täyttäneet komission lähettämän kyselylomakkeen. Nämä huomautukset on tapauksen mukaan otettu huomioon.
(8) Jotta Kiinassa olevat vientiä harjoittavat tuottajat saisivat halutessaan mahdollisuuden esittää markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön, komissio lähetti asiaa koskevat lomakkeet niille kiinalaisille yrityksille, joita asian tiedettiin koskevan. Yksi yritys pyysi neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96, jäljempänä "perusasetus", 2 artiklan 7 kohdan b alakohdassa tarkoitettua markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua siinä tapauksessa, että tutkimuksessa ilmenisi, ettei se täytä markkinatalouskohtelun edellytyksiä.
(9) Komissio hankki ja tarkasti kaikki polkumyynnin, vahingon ja yhteisön edun määrittämistä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien yritysten toimitiloihin:
a) yhteisön tuottajat
- Sorochimie Chimie Fine, Givet, Ranska
- Quimigal SA, Estarreja, Portugali
b) vientiä harjoittava tuottaja Intiassa
- Kokan Synthetics and Chemical Private Ltd, Dapoli, Ratnagiri, Maharashtra
c) markkinataloutta toteuttavan kolmannen maan tuottaja
- Nation Ford Chemical Company, Etelä-Carolina, Yhdysvallat
d) käyttäjät
- Bayer AG, Leverkusen, Saksa.
(10) Polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän heinäkuuta 2000 ja 30 päivän kesäkuuta 2001 välisen ajanjakson, jäljempänä "tutkimusajanjakso". Vahingon määrittämisessä tarvittava kehityssuuntien tarkastelu kattoi ajanjakson tammikuusta 1997 tutkimusajanjakson loppuun, jäljempänä "tarkastelujakso".
B TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
1 Tarkasteltavana oleva tuote
(11) Tarkasteltavana oleva tuote on sulfaniilihappo. Periaatteessa sulfaniilihappoa on olemassa kahta laatua, jotka määritetään niiden puhtausasteen mukaan: tekninen laatu ja puhdistettu laatu. Puhdistettua laatua pidetään joskus kaupan sulfaniilihapon suolana. Teknisellä ja puhdistetulla hapolla on samat kemialliset perusominaisuudet sikäli, että niiden kemiallinen kaava (C6H7NO3S) ja molekyylirakenne ovat samat, mutta puhtausasteeltaan ne eroavat hieman toisistaan (tekninen laatu on puhtausasteeltaan eli happopitoisuudeltaan vähintään 96-prosenttista ja puhdistettu laatu vähintään 99-prosenttista; tärkeimpiä epäpuhtauksia ovat aniliinin ja emäkseen liukenemattomien aineiden jäämät, joiden puhtausaste vaihtelee 2 prosentista alle 0,1 prosenttiin). Sulfaniilihapon teknistä ja puhdistettua laatua on saatavilla kuivina vapaasti virtaavina jauheina. Puhdistetun sulfaniilihapon suolaa myydään asiakkaan toivomusten mukaan joko jauheena tai liuoksena. Sulfaniilihappoa käytetään raaka-aineena optisten kirkasteiden, betonin lisäaineiden, elintarvikevärien ja erityisväriaineiden tuotannossa. Vaikka sulfaniilihapolla on eri käyttötarkoituksia, käyttäjät pitävät kaikkia sen laatuja ja muotoja toisensa kohtuudella korvaavina, useimmissa sovelluksissa niitä käytetään vaihdellen, ja niitä olisi näin ollen pidettävä tässä menettelyssä yhtenä tuotteena.
2 Samankaltainen tuote
(12) Todettiin, että Kiinasta ja Intiasta yhteisöön vietävällä tuotteella, Intian kotimarkkinoilla myytävällä tuotteella sekä yhteisön tuottajien yhteisössä valmistamalla ja myymällä tuotteella on periaatteessa samat kemialliset ominaisuudet ja samat käyttötarkoitukset, joten niitä on tarkasteltava perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuina samankaltaisina tuotteina.
C POLKUMYYNTI
1 Intia
1.1 Normaaliarvo
(13) Perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti komissio selvitti ensin, oliko sulfaniilihapon kotimarkkinamyynti edustavaa, eli oliko kotimarkkinamyynnin kokonaismäärä vähintään viisi prosenttia sen yhteisöön suuntautuneen viennin kokonaismäärästä. Tutkimus osoitti, että kotimarkkinamyynti oli edustavaa.
(14) Tämän jälkeen komissio määritteli, mitkä sulfaniilihapon kotimarkkinoilla myydyt tuotelajit ovat samanlaisia yhteisöön vietäväksi myytyjen lajien kanssa tai suoraan niihin verrattavissa edellyttäen, että ne olivat samaa laatua ja samassa muodossa.
(15) Kunkin sellaisen vientiä harjoittavan tuottajan kotimarkkinoillaan myymän tuotelajin, jonka todettiin olevan suoraan verrattavissa yhteisöön vietäväksi myytyyn tuotelajiin, määritettiin, oliko kotimarkkinamyynti perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaan riittävän edustavaa. Tietyn tuotelajin kotimarkkinamyynnin katsottiin olevan riittävän edustava, jos kyseisen lajin kotimarkkinamyynnin kokonaismäärä tutkimusajanjakson aikana oli vähintään viisi prosenttia yhteisöön viedyn vastaavan tuotelajin kokonaismyynnistä. Tutkimuksessa ilmeni, että kolmesta vientiin menneestä lajista kahta myytiin kotimarkkinoilla edustavina määrinä.
(16) Tämän jälkeen komissio selvitti, voidaanko yrityksen kotimarkkinamyynnin katsoa tapahtuneen perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti tavanomaisessa kaupankäynnissä.
(17) Tämä tehtiin määrittelemällä kummankin edustavan lajin riippumattomille asiakkaille suuntautuneen kotimarkkinamyynnin osuuden, jota ei myyty tappiolla kotimarkkinoilla tutkimusajanjaksolla. Koska määrästä yli 80:aa prosenttia ei myyty tappiolla kotimarkkinoilla ja koska myyntihinnan painotettu keskiarvo oli sama tai suurempi kuin tuotantokustannusten painotettu keskiarvo, normaaliarvo määritettiin tuotelajeittain kaikkien riippumattomien asiakkaiden kotimarkkinoilla maksamien tai maksettaviksi tulevien hintojen painotettuna keskiarvona perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
(18) Sille tuotelajille, jota ei myyty edustavina määrinä kotimarkkinoilla, normaaliarvo piti laskea. Laskennallisen normaaliarvon määrittämiseksi tutkimusajanjakson keskimääräisiin tuotantokustannuksiin lisättiin perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti yhteistyössä toimineelle vientiä harjoittavalle tuottajalle aiheutuneet myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset sekä samankaltaisen tuotteen tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuneessa kotimarkkinamyynnissä tehdyn voiton painotettu keskiarvo.
1.2 Vientihinta
(19) Tutkimuksessa kävi ilmi, että vientiä harjoittavan intialaisen tuottajan vienti suuntautui sekä etuyhteydettömille että etuyhteydessä oleville asiakkaille yhteisössä.
(20) Tästä syystä yhteisössä sijaitseville etuyhteydettömille asiakkaille suuntautuneen myynnin osalta vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien vientihintojen perusteella.
(21) Etuyhteydessä olevan tuojansa kautta toteutuneen myynnin osalta vientihinta muodostettiin riippumattomilta asiakkailta laskutettavan jälleenmyyntihinnan perusteella. Oikaisuja tehtiin kaikkien tuonnin ja jälleenmyynnin välissä kyseiselle tuojalle aiheutuneiden kustannusten, myös myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten, sekä kohtuullisen voittomarginaalin huomioon ottamiseksi.
1.3 Vertailu
(22) Tasapuolisen vertailun varmistamiseksi normaaliarvon ja vientihinnan välillä hintojen vertailukelpoisuuteen vaikuttavat eroavuudet otettiin asianmukaisesti huomioon oikaisujen muodossa perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti.
(23) Tämän mukaisesti oikaisut tehtiin tarvittaessa ja perustelluissa tapauksissa kuljetus-, valtamerirahti-, vakuutus-, käsittely-, lastaus-, liitännäis-, pakkaus- ja luottokustannuksissa sekä palkkioissa ja alennuksissa olleiden eroavuuksien huomioon ottamiseksi.
(24) Yritys vaati tullinpalautusoikaisua nimellisiin tulleihin, jotka olisi maksettu tärkeimmän raaka-aineen (aniliinin) tuonnista, jos yritys olisi käyttänyt tuontianiliinia sen kotimarkkinoilla myydyn sulfaniilihapon koko tuotantoon. Vaatimus hylättiin, koska se perustui olettamuksiin ja koska samankaltaiseen, Intiassa kulutettavaksi tarkoitettuun tuotteeseen sisältyvästä aineesta (aniliini) ei siis kannettu tulleja.
(25) Edelleen yritys vaati nimellisiä paljousalennuksia väittäen, että jos sen kotimaiset asiakkaat olisivat ostaneet samat määrät kuin vientimarkkinoiden asiakkaat, sen kotimaiset asiakkaat olisivat oikeutettuja hintaan sisältyvään, yhteisön asiakkaille annettavaan alennukseen. Tätä vaatimusta ei voitu perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan c alakohdan nojalla hyväksyä, koska paljousalennuksia koskeva oikaisu voidaan tehdä ainoastaan siinä tapauksessa, että määräeroista johtuvat alennukset tosiasiallisesti myönnetään, ei olettamusten perusteella. Asiaa selvitettiin saman asetuksen 2 artiklan 10 kohdan k alakohdan ("Muut tekijät") säännösten nojalla ja todettiin, että yritys ei soveltanut esittämäänsä hintoihin sisältyvää alennuskäytäntöä johdonmukaisesti kotimarkkinamyyntiinsä. Itse asiassa kävi ilmi, että pieniä määriä ja/tai tilauksia myytiin ajoittain halvemmalla kuin suuria määriä/tilauksia. Tämän perusteella ja koska ei voitu osoittaa, että kotimaiset asiakkaat maksaisivat johdonmukaisesti eri hinnan eri määristä, tätä oikaisua ei voitu hyväksyä.
(26) Yritys vaati luottokustannusten oikaisua eräiden kotimaisten myyntitapahtumiensa osalta, jotka perustuivat suullisiin sopimuksiin. Näitä luottokustannuksia ei kuitenkaan voitu hyväksyä, koska yritys ei pystynyt toimittamaan todisteita näiden myyntitapahtumien maksuehtoja koskevien sopimusten olemassaolosta. Lisäksi niiden jäljellä olevien kotimaisten myyntitapahtumien osalta, joiden maksuehdot oli kirjattu tilauksiin/sopimuksiin, hyväksytyt luottokustannukset oikaistiin alaspäin. Näin toimittiin, koska yritys oli laskenut luottokustannukset laskun kokonaisarvon (mukaan luettuina välilliset verot kuten myynti- ja valmistevero) eikä sen nettoarvon perusteella. Tältä osin todettiin, että yrityksen asiakkailtaan kantaman myyntiveron maksamista lykättiin korottomasti 12 vuodella, joten myyntiveroon liittyviä luottokustannuksia koskeva vaatimus oli perusteeton. Toisekseen veroviranomaisille maksettu valmisteverojen, jotka ovat muunnos arvonlisäverojärjestelmästä (CENVAT), määrä laskettiin ostetuista tavaroista maksetun CENVATin ja saman asiakkaille myynnistä kannetun veron saldosta. Tästä määrästä tarkasteltavana olevan tuotteen myynnistä maksettua CENVATia ei voitu määrittää erikseen. Näin ollen pääteltiin, että CENVATista mahdollisesti aiheutuvia luottokustannuksia (rahoituskustannuksia) olisi pidettävä tavanomaisina toiminnasta aiheutuvina kustannuksista ja ettei tällaisten kustannusten osalta pitäisi tehdä oikaisuja.
1.4 Polkumyyntimarginaali
(27) Perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti normaaliarvon painotettua keskiarvoa verrattiin tuotelajeittain edellä esitetyn mukaisesti määritetyn vientihinnan painotettuun keskiarvoon.
(28) Tämän perusteella väliaikaisesti määritetty polkumyyntimarginaalin painotettu keskiarvo ilmoitettuna prosentteina cif-hinnasta yhteisön rajalla tullaamattomana on 24,6 prosenttia.
(29) Koska yhteistyössä toimimisen aste oli korkea, väliaikaisesti määritetty jäännösmarginaali vahvistettiin samalle tasolle kuin yhteistyössä toimineelle yritykselle vahvistettu marginaali eli 24,6 prosenttiin.
2 Kiina
2.1 Normaaliarvo
2.1.1 Markkinatalouskohtelu
(30) Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan mukaisesti Kiinasta peräisin olevaa tuontia koskevissa polkumyyntitutkimuksissa normaaliarvo määritetään mainitun artiklan 1-6 kohdan mukaisesti niiden tuottajien osalta, joiden on todettu täyttävän 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa esitetyt vaatimukset, eli jos osoitetaan tarkastelun kohteena olevan tuotteen valmistuksen ja myynnin tapahtuvan markkinatalousolosuhteissa.
(31) Ainoa yhteistyössä toiminut kiinalainen tuottaja pyysi perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdassa tarkoitettua markkinatalouskohtelua ja täytti asianomaisen vientiä harjoittaville tuottajille toimitetun lomakkeen.
(32) Pyyntö hylättiin, koska sitä ei esittänyt tuotteen tuotannossa ja myynnissä osallisena oleva ryhmä kokonaisuudessaan vaan ainoastaan yksi siihen kuuluva yritys. Tästä syystä oli mahdoton todentaa, voitiinko markkinatalousasema myöntää koko ryhmälle. Lisäksi pyynnön esittäneeseen yritykseen sovellettiin sen osto- ja myyntitoimintaa koskevia rajoituksia. Tosiasiassa yrityksellä ei ollut tuonti- eikä vientilupaa, mikä tarkoitti sitä, että hintoja, kustannuksia ja panoksia koskevia päätöksiä ei tehty tarjontaa ja kysyntää heijastavien markkinasignaalien perusteella tai ilman merkittävää valtion puuttumista asiaan (katso myös johdanto-osan 37 kappale jäljempänä).
(33) Sen jälkeen, kun neuvoa-antavaa komiteaa oli kuultu asiassa, yritykselle ilmoitettiinkin, ettei sille voitu myöntää sen pyytämää markkinatalouskohtelua.
2.1.2 Vertailumaa
(34) Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan mukaisesti niille yrityksille, joille ei ole voitu myöntää markkinatalouskohtelua, normaaliarvo määritetään vertailumaassa sovellettavan hinnan tai vastaavan laskennallisen arvon perusteella. Komissio ilmoitti menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa käyttävänsä Amerikan yhdysvaltoja, jäljempänä "Yhdysvallat", soveltuvana vertailumaana määrittäessään normaaliarvoa Kiinalle; samaa ehdotettiin valituksessa. Tätä vaihtoehtoa tutkittuaan komissio päätti kuitenkin, että Intia soveltuu paremmin vertailumaaksi, koska markkinaolosuhteet siellä ja Kiinassa ovat samankaltaiset. Se myös huomautti, että Intiaa ehdotti yhteistyössä toiminut kiinalainen viejä, joka vastusti menettelyn aloittamista koskevaan ilmoitukseen sisältyvää alkuperäistä ehdotusta.
2.1.3 Normaaliarvon määrittäminen vertailumaassa
(35) Yhteistyössä toimineelle kiinalaiselle viejälle määritettiin normaaliarvo perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti vertailumaan tuottajalta saatujen todennettujen tietojen pohjalta eli niiden hintojen perusteella, jotka on maksettu tai jotka maksetaan Intian kotimarkkinoilla tuotteista, jotka ovat verrattavissa vientiä harjoittavan kiinalaisen tuottajan yhteisöön myymiin tuotteisiin.
2.2 Vientihinta
2.2.1 Yksilöllinen kohtelu
(36) Yritys, jolle ei myönnetty markkinatalouskohtelua, pyysi yksilöllistä kohtelua eli yksilöllisen polkumyyntimarginaalin määrittämistä sen omien vientihintojen perusteella. Komissio tarkisti, oliko yritys riittävän riippumaton valtiosta sekä tosiasiallisesti että oikeudellisesti.
(37) Tältä osin vahvistettiin, että yrityksellä ei ollut lupaa viennin harjoittamiseen ja että sen koko vienti tapahtui valtion valvonnassa olevan yrityksen kautta. Näin ollen pääteltiin, ettei pyynnön esittänyt yritys täyttänyt yksilöllisen kohtelun saamiseksi asetettuja edellytyksiä.
2.2.2 Vientihinnan määrittäminen
(38) Yhteistyössä toimineen kiinalaisen tuottajan koko toisen yrityksen välityksellä yhteisöön suuntautunut vienti myytiin suoraan yhteisössä sijaitseville riippumattomille asiakkaille ja vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella.
(39) Yhteistyössä toimineen kiinalaisen viejän toimittamien vientiä yhteisöön koskevien tietojen ja johdanto-osan 47 kappaleen mukaisesti määritetyn tuontimäärän vertailu osoitti, että kyseinen viennin osuus kaikesta tutkimusajanjaksolla Kiinasta yhteisöön tapahtuneesta tuonnista oli vähemmän kuin 20 prosenttia. Näin ollen vientiä harjoittaville yhteistyöhön osallistumattomille tuottajille vientihinta oli määritettävä käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti. Jotta yhteistyöstä kieltäytymistä ei tältä osin palkittaisi, katsottiin tarkoituksenmukaiseksi käyttää alhaisimpia yhteistyössä toimineen viejän tietyille edustaville liiketoimille määritettyjä vientihintoja.
2.3 Vertailu
(40) Tasapuolisen tuotelajikohtaisen vertailun varmistamiseksi vapaasti aluksessa Intian rajalla -tasolla määritetyn normaaliarvon ja vapaasti aluksessa Kiinan rajalla -tasolla määritetyn vientihinnan välillä tehtiin asianmukaiset oikaisut niiden erojen huomioon ottamiseksi, joiden väitettiin ja todistettiin vaikuttavan hintojen vertailukelpoisuuteen. Tällaiset oikaisut tehtiin kuljetus- ja vakuutuskustannusten osalta perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti.
2.4 Polkumyyntimarginaali
(41) Koska ainoalle yhteistyössä toimineelle viejälle ei myönnetty yksilöllistä kohtelua, koko Kiinalle laskettiin yksi yhteinen polkumyyntimarginaali. Normaaliarvon ja vientihinnan vertailu osoitti, että tarkasteltavana olevaa Kiinasta peräisin olevaa tuotetta tuotiin polkumyynnillä ja että polkumyyntimarginaali vastasi määrää, jolla normaaliarvo ylitti yhteisöön suuntautuneen viennin hinnan.
(42) Kiinasta peräisin olevalle tuonnille väliaikaisesti määritetty polkumyyntimarginaali ilmaistuna prosentteina cif-hinnasta yhteisön rajalla tullaamattomana on 21 prosenttia.
D YHTEISÖN TUOTANNONALA
(43) Sulfaniilihappoa valmistaa yhteisössä kaksi yritystä: valituksen tehnyt Sorochimie Chimie Fine, jäljempänä "Sorochimie", ja Quimigal S.A., jäljempänä "Quimigal". Lisättäköön, että Sorochimie valmisti sulfaniilihappoa koko tarkastelujakson ajan. Quimigal sen sijaan aloitti sulfaniilihapon tuotannon ja myynnin vasta vuonna 1999. Tarkastelujakson alussa yhteisössä toimi useita muita sulfaniinihapon tuottajia. Kaikki nämä muut tuottajat kuitenkin lopettivat tuotannon tarkastelujakson aikana joko keskittyäkseen muihin toimintoihinsa tai koska ne alkoivat hankkia tarvitsemansa sulfaniilihapon ulkopuolisilta toimittajilta. Tästä syystä niitä ei ole otettu huomioon yhteisön tuotannonalaa määriteltäessä. On huomattava, että tämä merkittävä kehityskulku yhteisön markkinoilla johti siihen, että Sorochimie ja Quimigal onnistuivat lisäämään tuotantoaan ja myyntiään.
(44) Vaikka Quimigal ei olekaan valituksen tekijä, se on ilmaissut tukevansa menettelyä ja toiminut tutkimuksen aikana täydessä yhteistyössä. Näin ollen katsotaan, että Quimigal ja Sorochimie täyttävät perusasetuksen 5 artiklan 4 kohdassa asetetut vaatimukset, koska ne vastasivat menettelyn aloittamispäivänä kaikesta sulfaniilihapon tuotannosta yhteisössä. Niiden katsotaan tämän vuoksi muodostavan saman asetuksen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun yhteisön tuotannonalan, mitä nimitystä niistä käytetään jäljempänä.
E VAHINKO
1 Yhteisön kulutus
(45) Sulfaniilihapon todettavissa oleva kulutus yhteisössä laskettiin seuraavien seikkojen pohjalta:
- tarkasteltavana olevan tuotteen johdanto-osan 47 kappaleen mukaisesti määritetty tuonti yhteisöön,
- yhteisön tuotannonalan todennettu kokonaismyynti yhteisön markkinoilla,
- tutkimuksessa yhteistyössä toimineiden, tarkasteltavana olevan tuotteen entisten yhteisön tuottajien todennetut vastaukset, ja
- valituksessa esitetty muita, yhteistyöhön osallistumattomia entisiä tuottajia koskeva näyttö.
(46) Sulfaniilihapon kulutus yhteisössä tutkimusajanjaksolla oli noin 11000 tonnia. Luku on noin 13 prosenttia korkeampi kuin tarkastelujakson alussa. Vuosien 1997 ja 1998 suhteellisen vakauden jälkeen kulutus laski hieman vuonna 1999 kunnes se vuonna 2000 ja tutkimusajanjaksolla nousi selvästi.
2 Tuonti yhteisöön asianomaisista maista
2.1 Tuontitiedot
(47) CN-nimikkeeseen, johon tarkasteltavana oleva tuote nykyisin luokitellaan, kuuluu useita muitakin tuotteita. Näin ollen komissio käytti parhaita käytössä olleita tietoja ja määritti sulfaniinihapon tuontimäärät ja -hinnat seuraavassa esitetyn mukaisesti. Tuontia Intiasta koskevat tiedot perustuivat vastauksiin, jotka yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja antoi komission kyselylomakkeeseen. Kiinasta ja Yhdysvalloista peräisin olevan tuonnin määrät perustuivat valituksessa esitettyihin tietoihin, koska yhteistyö kiinalaisten tuottajien taholta oli vähäistä ja koska ainoa vientiä harjoittava yhdysvaltalainen tuottaja esitti yhteisöön tarkastelujaksolla suuntautunutta vientiään koskevan arvion luottamuksellisesti. Kyseistä tuontia koskevat hinnat perustuvat pääosin Eurostatin tietoihin, minkä lisäksi yhteistyössä toimineen kiinalaisen tuottajan vastaus komission kyselylomakkeeseen otettiin huomioon, tosin ainoastaan tutkimusajanjakson osalta. Unkarista ja Japanista peräisin olevan tuonnin määrää ja hintoja koskevat tiedot saatiin vertaamalla Eurostatin tietoja vastauksiin, joita käyttäjät antoivat komission kyselylomakkeeseen. Tutkimuksessa kävi ilmi, että edellä mainittuja maita lukuun ottamatta tarkastelujaksolla ei tapahtunut tuontia muista kolmansista maista.
2.2 Tarkasteltavana olevan tuonnin vaikutusten kumulatiivinen arviointi
(48) Perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti selvitettiin, pitäisikö tuontia asianomaisista maista arvioida kumulatiivisesti vahingon määrittämiseksi.
(49) Todettiin (katso johdanto osan 29 ja 42 kappale), että kustakin tutkimuksen kohteena olevasta maasta peräisin olevan tuonnin polkumyyntimarginaali oli perusasetuksen 9 artiklan 3 kohdassa määriteltyä vähimmäistasoa suurempi. Samoin todettiin, että kyseisen kustakin maasta peräisin olevan tuonnin määrä ei ollut vähäpätöinen. Intiasta ja Kiinasta peräisin olevan tuonnin yhteenlaskettu markkinaosuus oli tutkimusajanjaksolla yli 40 prosenttia Kiinasta peräisin olevan tuonnin ollessa noin kaksi kolmasosaa tästä määrästä. Kustakin asianomaisesta maasta peräisin olevan tuonnin määrä nousi tarkastelujaksolla, ja niiden hinnat yhteisön markkinoilla olivat tutkimusajanjaksolla jokseenkin samat. Lisäksi tarkasteltavana oleva tuonti oli samoilla markkinoilla kilpailuasemassa yhteisön tuotannonalan tuottaman samankaltaisen tuotteen kanssa, ja monet käyttäjät yhteisössä käyttivät tarkastelujaksolla kaikkia kolmea lähdettä hankintojensa tekemiseen.
(50) Edellä esitetyistä syistä pääteltiin alustavasti, että Intiasta ja Kiinasta peräisin olevaa tuontia pitäisi arvioida kumulatiivisesti.
3 Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä ja hinta
(51) Tarkasteltavana olevan tuonnin määrä kasvoi tarkastelujaksolla yli 150 prosenttia noin 1800 tonnista vuonna 1997 tutkimusajanjakson 4600 tonniin. Tuonnin markkinaosuus kasvoi tarkastelujaksolla yli kaksinkertaiseksi noin 18 prosentista yli 40 prosenttiin.
(52) Tarkasteltavana olevan tuonnin keskihinta nousi tarkastelujaksolla 9 prosenttia. Hinta oli alhaisimmillaan vuonna 1999.
TAULUKON PAIKKA
3.1 Hinnan alittavuus
(53) Hinnan alittavuuden arvioimista varten yhteisön tuotannonalan myynnin, joka suuntautui etuyhteydettömille asiakkaille yhteisön markkinoilla, hintojen laatukohtaista painotettua keskiarvoa verrattiin tarkasteltavana olevan tuonnin vastaavaan vientihintojen painotettuun keskiarvoon. Vertailu tehtiin sen jälkeen, kun hinnoista oli vähennetty hyvitykset ja alennukset. Yhteisön tuotannonalan hintoja oikaistiin noudettuna lähettäjältä -tasolle. Tarkasteltavana olevan tuonnin hinnat olivat cif-hintoja, joihin oli tehty asianmukaiset oikaisut tullien ja tuonnin jälkeisten kustannusten huomioon ottamiseksi.
(54) Näin vertailtuna hinnan alittavuus Kiinasta peräisin olevassa tuonnissa oli noin 7 prosenttia. Koska vientiä harjoittava intialainen tuottaja teki johdanto-osan 29 kappaleessa esitetyn mukaisesti tiivistä yhteistyötä, hinnan alittavuus määritettiin kyseisen yrityksen tietojen perusteella koko Intian osalta 13 prosentiksi. On syytä mainita, että tarkasteltavana oleva tuonti vaikutti yhteisön tuotannonalan hintoja alentavasti ja hinnankorotuksia estävästi, mistä syystä yhteisön tuotannonala kärsi tappioita koko tarkastelujakson ajan.
4 Yhteisön tuotannonalan tilanne
4.1 Alustavat huomiot
(55) Liiketietojen luottamuksellisuuden säilyttämiseksi yhteisön tuotannonalan muodostavia kahta yritystä koskevat tiedot on täytynyt esittää indeksoidussa muodossa. Ja koska toinen yhteisön tuotannonalan muodostavista osapuolista aloitti tuotannon vasta vuonna 1999 eli tarkastelujakson puolivälissä, sitä koskevat tiedot päätettiin esittää erillään Sorochimien tiedoista, jotta kehityssuuntien analyysi olisi mielekkäämpi. Niinpä kullekin tunnusluvulle esitetään kaksi indeksiä (joiden viitearvo on sata) niin, että Sorochimien osalta viitevuosi on 1997 ja Quimigalin osalta 1999 lukuun ottamatta investointeja, joita alettiin tehdä aiemmin.
(56) Tutkittaessa polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutuksia yhteisön tuotannonalaan arvioitiin perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikki taloudelliset tekijät ja tunnusluvut, joilla oli yhteyttä tuotannonalan tilanteeseen.
4.2 Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
(57) Yhteisön tuotannonalan tuotantomäärä oli tutkimusajanjaksolla yli kaksinkertainen tarkastelujakson alun tuotantomäärään verrattuna. Tämä selittyy sillä, että Sorochimien tuotanto nousi tarkastelujaksolla 51 prosenttia, ja sillä, että Quimigal tuli markkinoille vuonna 1999. Yhteisön tuotannonalan tuotantokapasiteetti kasvoi sekin tarkastelujaksolla, mutta vähemmän kuin itse tuotanto. Nämä kaksi tekijää yhdessä johtivat siihen, että yhteisön tuotannonalan kapasiteetin käyttöaste nousi kyseisen jakson aikana. Quimigalin kapasiteetin käyttöaste nousi voimakkaasti perustamisajanjakson jälkeen. Molemmat yritykset saavuttivat kapasiteettinsa osalta tyydyttävän käyttöasteen tutkimusajanjaksolla.
TAULUKON PAIKKA
4.3 Varastot
(58) Sorochimien varastojen määrä vuoden lopussa oli tutkimusajanjakson lopussa absoluuttisesti mitattuna korkeampi kuin vuonna 1997. Sen sijaan prosentteina tuotannosta ilmaistuna varastojen määrä laski kyseisellä ajanjaksolla (15 prosentista 11 prosenttiin). Quimigalin varastojen määrä laski sen markkinoille tulon jälkeen ja oli tutkimusajanjaksolla noin 5 prosenttia sen tuotannosta. Yhteisön tuotannonalan varastojen määrää vuoden lopussa ei pidetä poikkeavana kyseisentyyppiselle tuotannonalalle.
TAULUKON PAIKKA
4.4 Myynnin määrä, markkinaosuus ja markkinoiden kasvu
(59) Yhteisön tuotannonalan myynti nousi tutkimusajanjaksolla 75 prosenttia vuoden 1997 myynnistä. On syytä muistaa, että osa noususta selittyy Quimigalin ilmestymisellä markkinoille. Erikseen tarkasteltuna Sorochimien myynti yhteisön markkinoilla nousi lähes 40 prosenttia tarkastelujaksolla.
(60) Yhteisön tuotannonala kasvatti osuuttaan yhteisön markkinoista lähes 50 prosentilla tarkastelujaksolla. Suurimmillaan markkinaosuus oli vuonna 2000. Osa markkinaosuudesta menetettiin kuitenkin tutkimusajanjaksolla tapahtuneelle polkumyynnille, koska sen määrä kasvoi nopeammin kuin markkinat kokonaisuudessaan. Yhteisön tuotannonalan markkinaosuuden kasvu oli pääosin seurausta Quimigalin tuotannon käynnistymisestä toden teolla. Myös Sorochimie onnistui tarkastelujaksolla lisäämään markkinaosuuttaan, koska muutamat muut yhteisön tuottajat vetäytyivät markkinoilta. Niinpä molempien yritysten kasvu oli nopeampaa kuin kulutuksen kasvu. Tähän kuitenkin päästiin nostamalla kapasiteetin käyttöaste korkeaksi ja lisäämällä suolojen myyntiä, koska polkumyynnillä tapahtunut tuonti esti niitä hyödyntämästä täysimääräisesti sulfaniilihapon yhteisön tuotannon rakenneuudistusta ja toteuttamasta kapasiteetin lisäyssuunnitelmiaan (katso johdanto-osan 65 kappale).
TAULUKON PAIKKA
4.5 Myyntihinnat ja kustannukset
(61) Sorochimien keskimääräinen myyntihinta laski tarkastelujaksolla 9 prosenttia. Hinta laski jyrkästi vuosien 1997 ja 1998 välillä, minkä jälkeen se alkoi uudelleen nousta, tosin hitaasti. Vuosien 1997 ja 1998 välisen kehityskulun taustalla on toisaalta aniliinin (hinnan puolesta tärkein raaka-aine) hinnan vähäinen lasku ja toisaalta yhteisön markkinoilla vallinnut hintapaine, jonka aiheutti polkumyynnillä tapahtunut tuonti, jonka määrä kasvoi kyseisellä ajanjaksolla yli 50 prosenttia. Sorochimien keskimääräinen myyntihinta nousi hieman vuodesta 1999 alkaen yrityksen hyötyessä sekä yhteisön kulutuksen kasvusta että tiettyjen tuottajien poistumisesta markkinoilta. Nousu oli kuitenkin vähäisempää kuin aniliinin hinnannousu; aniliini on puolestaan kustannusten perusteella merkittävin raaka-aine sulfaniilihapon tuotannossa. Näin tarkasteltavana olevalle tuonnille määritetty hinnan alittavuus tutkimusajanjaksolla osoittaa polkumyynnin vaikuttaneen Sorochimien omia hintoja alentavasti, koska se ei pystynyt saamaan takaisin itselleen tärkeimmän raaka-aineensa hinnannousua täysimääräisenä. Quimigalin keskimääräinen myyntihinta nousi nopeammin kuin Sorochimien, mutta on muistettava, että yritys joutui aloittamaan suhteellisen alhaisella myyntihinnalla vuonna 1999, jolloin sen myyntimäärät olivat nekin suhteellisen vähäisiä sen yrittäessä vakiinnuttaa markkina-asemansa. Myyntihintansa noususta huolimatta se ei kuitenkaan onnistunut kattamaan tuotantokustannuksia kokonaisuudessaan, ja sen toiminta jatkuikin tutkimusajanjaksolla tappiollisena.
TAULUKON PAIKKA
4.6 Kannattavuus
(62) Yhteisön tuotannonala teki tappiota koko tarkastelujakson vuoden 2000 ollessa tappiollisin. On syytä muistaa, että tarkasteltavana olevan tuonnin määrä yhteisön markkinoilla on ollut merkittävä ja sen hinnat alhaisia tarkastelujakson alusta asti, mistä on osoituksena tuonnin markkinaosuus (18 prosenttia vuonna 1997) ja hinnat, jotka tutkimusajanjaksolla ovat olleet 7-13 prosenttia yhteisön tuotannonalan hintoja alhaisempia. Sorochimien tappiot tutkimusajanjaksolla nettomyynnissä etuyhteydettömille yhteisön asiakkaille olivat prosentteina kyseisestä myynnistä ilmaistuina yksinumeroisia kun taas Quimigalin tappiot olivat kaksinumeroisia. Quimigalin nettomyyntituottoihin sisältyy uudelleenlasketut tasapoistot 10 vuoden aikana, jotta poikkeuksellisia perustamisvaiheen kuluja ei oteta huomioon nopeutettujen kuoletusten muodossa. Lisäksi, koska kapasiteetin käyttöaste oli tutkimusajanjaksolla suhteellisen korkea, tarkastelluissa tiedoissa ei ole otettu huomioon perustamisvaiheen vähäisten määrien vaikutusta yksikkökustannuksiin.
(63) On selvää, että yhteisön tuotannonalan elinkelpoisuus riippuu sen mahdollisuuksista saada tuotannostaan korkeampi myyntihinta ja siten katkaista sen pitkittynyt tappiollinen jakso.
4.7 Investoinnit ja pääoman saanti
(64) Oheisesta taulukosta käy ilmi, että yhteisön tuotannonala jatkoi investointien tekemistä sulfaniilihapon tuotantotoimintaansa koko tarkastelujakson ajan. Sorochimien tapauksessa investoinnit liittyivät pääasiassa olemassa olevien tuotantohyödykkeiden ylläpitoon. On huomattava, että Quimigal teki merkittäviä investointeja ennen toimintansa käynnistämistä vuonna 1999. Yritys teki päätöksen sulfaniilihappomarkkinoille menemisestä useita vuosia aiemmin, jolloin hinnat yhteisön markkinoilla olivat korkeammat.
(65) Polkumyynnillä tapahtunut tuonti on vaikuttanut Sorochimien mahdollisuuksiin hankkia pääomaa; investointisuunnitelmia kapasiteetin lisäämiseksi on jouduttu lykkäämään, koska tarvittavia varoja ei ole voitu perustella nykytilanteessa, jossa sulfaniilihapon tuotantotoiminnan tuotto on riittämätöntä. Myös Quimigalin on täytynyt lykätä laajentumissuunnitelmiaan vallitsevan markkinatilanteen takia.
TAULUKON PAIKKA
4.8 Investointien tuotto ja kassavirta
(66) Koska yhteisön tuotannonala on ollut koko tarkastelujakson ajan tappiollinen, myös investointien tuottoa kuvaava luku, joka ilmaisee tuloksen prosentteina sulfaniilihapon tuotantoon sijoitettujen varojen keskimääräisestä nettokirjanpitoarvosta tilikauden alussa ja lopussa verojen jälkeen, on pysynyt negatiivisena.
(67) Sorochimie tuotti voittoa koko tarkastelujakson ajan, tosin vuosina 1998-2000 vain vähäisessä määrin. Quimigal tuotti voittoa vuonna 1999, jolloin se aloitti myynnin, mutta vuonna 2000 ja tutkimusajanjaksolla kassavirta muuttui negatiiviseksi.
4.9 Työllisyys, tuottavuus ja palkat
(68) Oheisesta taulukosta näkyy, kuinka monta työntekijää molemmilla yhteisön tuotannonalan muodostavilla yrityksillä oli sulfaniilihapon tuotannossa, sekä keskimääräiset kokonaistyövoimakustannukset työntekijää kohden. Tuottavuutta kuvaava luku on laskettu tuotantotonneina työntekijää kohden.
(69) Kokonaisuutena tarkasteltuna työntekijöiden määrä yhteisön tuotannonalalla oli tutkimusajanjaksolla ja tarkastelujakson alussa sama. On kuitenkin syytä huomauttaa, että kehitys kyseisissä kahdessa yrityksessä oli erilainen: Sorochimie menetti yhtä monta työpaikkaa kuin Quimigal markkinoille tullessaan loi.
(70) Yhteisön tuotannonala paransi tuottavuuttaan merkittävästi tarkastelujaksolla. Tähän päästiin, kun Quimigal saavutti tavoittelemansa tuotantomäärän tutkimusajanjaksolla ja kun tuotannonalalla tehtiin ponnisteluja kilpailukyvyn parantamiseksi.
TAULUKON PAIKKA
4.10 Polkumyynnin laajuus
(71) Kun otetaan huomioon polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä ja hinta, tosiasiallisten, itsessään huomattavien, polkumyyntimarginaalien vaikutuksia ei voida pitää vähäpätöisinä.
4.11 Vahinkoa koskeva päätelmä
(72) Asianomaisista maista peräisin oleva tuonti oli merkittävässä markkina-asemassa jo tarkastelujakson alussa. Tutkimusajanjaksolla tämän tuonnin määrä oli noussut 150 prosenttia vuoteen 1997 verrattuna. Kyseisen tuonnin markkinaosuus kaksinkertaistui tarkastelujaksolla ja oli lopulta 40 prosenttia tutkimusajanjaksolla. Tarkasteltavana oleva tuonti alitti yhteisön tuotannonalan hinnat huomattavasti. Nopeimmin markkinaosuus kasvoi vuosien 1997 ja 1998 välillä. Samaan aikaan Sorochimien keskimääräisissä myyntihinnoissa tapahtui jyrkin pudotus, kun sen oli markkina-asemansa säilyttämiseksi kilpailtava aggressiivisesti polkumyynnillä tapahtuvaa tuontia vastaan.
(73) Vaikka Sorochimie pystyi myöhemmin nostamaan myyntihintojaan ja lisäämään myyntinsä määrää toisten toimijoiden ollessa pakotettuja vetäytymään markkinoilta, sen toiminta jatkui tappiollisena markkinoiden matalan hintatason takia. Näin huolimatta sen tehokkuuden parantumisesta, mistä tuottavuuden nousu on osoitus.
(74) Quimigal ei missään vaiheessa onnistunut kattamaan kustannuksiaan, vaikka sen tappiot vähenivätkin jossain määrin johtuen sen myyntihinnan noususta, joka tosin ei ollut riittävä.
(75) Todetut polkumyyntimarginaalit olivat huomattavia. Lisäksi palautetaan mieliin, että tuotannon jatkuminen tappiollisena johti siihen, että yhteisön tuotannonalalla oli vaikeuksia pääoman hankkimisessa ja sen piti lykätä investointisuunnitelmien täytäntöönpanoa. Tappiot näkyivät myös yhteisön tuotannonalan sijoituksistaan saamissa tuotoissa.
(76) Edellä sanotun perusteella päätellään alustavasti, että yhteisön tuotannonala on kärsinyt perusasetuksen 3 artiklassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa, joka ilmenee hintojen alenemisena ja hinnankorotusten estymisenä, tappiollisen vaiheen pitkittymisenä, investointien riittämättömänä tuottona sekä laajentumissuunnitelmien lykkääntymisenä.
F VAHINGON SYY-YHTEYS
1 Johdanto
(77) Perusasetuksen 3 artiklan 6 ja 7 kohdan mukaisesti komissio tarkasteli, onko asianomaisista maista peräisin oleva polkumyynnillä tapahtuva tuonti aiheuttanut vahinkoa yhteisön tuotannonalalle siinä määrin, että sitä voidaan pitää merkittävänä. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin lisäksi tutkittiin muut tiedossa olevat tekijät, jotka saattoivat aiheuttaa samaan aikaan vahinkoa yhteisön tuotannonalalle, sen varmistamiseksi, ettei kyseisten muiden tekijöiden mahdollisesti aiheuttaman vahingon katsota johtuvan polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista.
2 Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutus
(78) Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin määrä kasvoi yli 150 prosenttia tarkastelujakson aikana. Hintaa alentavan vaikutuksen lisäksi polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin matala hintataso ja määrän lisääntyminen yhteisön markkinoilla vaikutti hinnankorotuksia estävästi molempiin yhteisön tuotannonalan muodostaviin yrityksiin, sillä ne eivät voineet ottaa tuotantokustannustensa koko nousua huomioon myyntihinnoissaan. Yhteisön tuotannonala ei voinut lisätä tuotantokapasiteettiaan kuten sen olisi pitänyt, vaikka muut yhteisön tuottajat vetäytyivät markkinoilta ja kysynnän määrän havaittiin kasvaneen koko tarkastelujakson aikana.
3 Muiden tekijöiden vaikutus
3.1 Muista yhteisön ulkopuolisista maista peräisin oleva tuonti
(79) Lukuun ottamatta vuotta 1999, jolloin yhteisön kulutus laski alimmalle tasolleen tarkastelujakson aikana, muista yhteisön ulkopuolisista maista peräisin olevan tuonnin määrä pysyi suhteellisen vakaana noin 2000 tonnissa. Sen markkinaosuus pieneni tämän vuoksi kaikkiaan noin 21 prosentista vuonna 1997 tutkimusajanjakson 18 prosenttiin. Ainoastaan Yhdysvalloista ja Unkarista tapahtunut tuonti ylitti yhden prosentin yhteisön kulutuksesta tutkimusajanjakson aikana. On huomattava, että ainoa sulfaniilihapon tuottaja Japanissa lopetti tuotteen valmistuksen tarkastelujakson aikana. Tuonti kyseisestä maasta tutkimusajanjakson aikana ei ollut merkittävää (vähemmän kuin 100 tonnia). Tuontia Japanista ei ole tämän vuoksi otettu enempää huomioon tässä tutkimuksessa.
(80) Yhdysvalloista peräisin olevaa tuontia ilmestyi yhteisön markkinoille ensimmäistä kertaa vuonna 1999, ja se kasvoi sen jälkeen huomattavasti; sen markkinaosuus oli noin 10 prosenttia tutkimusajanjakson aikana. Tämä tapahtui sen jälkeen kun joitakin aiemmin yhteisössä tehtyjä tuotantotoimia siirrettiin muualle. Yhdysvalloista peräisin olevan tuonnin hinnat olivat huomattavasti korkeammat kuin yhteisön tuotannonalan.
(81) Unkarista peräisin oleva tuonti väheni lähes puoleen tarkastelujakson aikana. Sen keskimääräinen myyntihinta oli huomattavasti korkeampi kuin polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja suunnilleen sama kuin yhteisön tuotannonalan hinta.
(82) Edellä esitetyn perusteella päätellään alustavasti, että muista yhteisön ulkopuolisista maista ja erityisesti Yhdysvalloista ja Unkarista peräisin oleva tuonti ei vaikuttanut yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen merkittävään vahinkoon.
3.2 Kulutustottumuksissa tapahtuneet muutokset
(83) Sulfaniilihapon todettavissa oleva kulutus yhteisössä kasvoi tarkastelujakson aikana noin 10000 tonnista vuonna 1997 noin 11000 tonniin tutkimusajanjakson aikana. Yhteisön tuotannonala kykeni samaan aikaan kasvattamaan markkinaosuuttaan, koska muut yhteisön tuottajat poistuivat markkinoilta. Tämän perusteella kulutuksen kehitys ei vaikuttanut yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon.
3.3 Yhteisön tuotannonalan vientitulokset
(84) Viennin prosenttiosuus Sorochimien kokonaismyynnistä oli tutkimusajanjakson aikana sama kuin tarkastelujakson alussa eli noin kolmannes. Se kasvoi vuosina 1998 ja 1999 tiettyjen kertaluonteisten sopimusten ansiosta. Samalla tavalla mitattu Quimigalin viennin määrä oli tutkimusajanjakson aikana suurempi, noin puolet koko myynnistä. Yhteisön tuotannonalan viennin hintataso vastasi tutkimusajanjakson aikana yhteisön markkinoilla tapahtuneen myynnin hintatasoa. Tämän vuoksi päätellään alustavasti, että yhteisön tuotannonalan vientitulokset eivät vaikuttaneet yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon.
3.4 Quimigalin tulo yhteisön markkinoille
(85) Muistutetaan, että Quimigal, joka on toinen yhteisön tuotannonalan muodostavista yrityksistä, aloitti sulfaniilihapon tuotannon ja myynnin vuonna 1999 aikaisemman päätöksen mukaisesti, joka oli tehty aikaan, jolloin sulfaniilihapon hinta yhteisön markkinoilla oli korkeampi. On väitetty, että ainakin osa yhteisön tuotannonalalle aiheutuneesta vahingosta johtuisi Quimigalista eikä tarkasteltavana olevasta tuonnista, koska Quimigalin myyntihinnat olivat melko alhaiset ja yksikkökustannukset korkeat sen toiminnan ensimmäisinä vuosina. Tämä väite on hylättävä, koska erittäin matalaan hintaan polkumyynnillä tapahtunut tuonti yhteisön markkinoille pakotti kyseisen yrityksen tarjoamaan tuotantoaan melko samanlaiseen hintaan, jotta se kykeni saavuttamaan tavoittelemansa markkinaosuuden kohtuullisessa ajassa. Quimigal on kyennyt sittemmin nostamaan hintojaan hiukan.
(86) Lisäksi jotta yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon ei katsottaisi virheellisesti johtuvan polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista, kaikkien poikkeuksellisten Quimigalin toiminnan perustamiskustannusten vaikutus eliminoitiin kuten on selostettu kannattavuutta koskevassa 4.6 kohdassa.
(87) Edellä esitetyn perusteella päätellään alustavasti, että Quimigalin tulo markkinoille ei vaikuttanut yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen merkittävään vahinkoon.
4 Syy-yhteyttä koskevat päätelmät
(88) Tutkimuksessa on käynyt ilmi, että polkumyynnillä suurina määrinä yhteisön markkinoille tapahtunut tuonti vaikutti yhteisön tuotannonalan keskimääräisiä myyntihintoja voimakkaasti alentavasti. Yhteisön tuotannonalan oli pakko alentaa hintojaan huomattavasti säilyttääkseen osuutensa markkinoista ja varmistaakseen tyydyttävän kapasiteetin käyttöasteen. Lisäksi hinnankorotukset estyivät, sillä sellaisia hinnankorotuksia ei tehty, jotka olisi polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin puuttuessa tehty. Se, että yhteisön tuotannonala kykeni kasvattamaan markkinaosuuttaan, johtuu useiden muiden yhteisön tuottajien poistumisesta sulfaniilihappomarkkinoilta. Vaikka yhteisön tuotannonala kykeni nostamaan hintojaan vuodesta 1998 alkaen, korotukset eivät olleet riittäviä, jotta tuotanto olisi palautunut kannattavaksi. Samaan aikaan tuonnin määrä asianomaisista maista ja niiden markkinaosuus kasvoivat jatkuvasti.
(89) Tämän vuoksi ja koska ei ollut muita tekijöitä, jotka olisivat voineet vahingoittaa yhteisön tuotannonalaa, pääteltiin alustavasti, että yhteisön tuotannonalalle aiheutunut merkittävä vahinko, josta ovat osoituksena sen pitkittynyt tappiollinen tilanne, myynnin ja investointien negatiivinen tuotto sekä vaikeudet hankkia pääomaa ja toteuttaa laajentamissuunnitelmia, johtui polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista.
G YHTEISÖN ETU
1 Yleiset huomiot
(90) Komissio tutki, oliko olemassa sellaisia pakottavia syitä, jotka vahingollista polkumyyntiä koskevista päätelmistä huolimatta voisivat johtaa päätelmään, ettei toimenpiteiden käyttöönotto olisi tässä tapauksessa yhteisön edun mukaista. Tätä varten tarkasteltiin kaikki toimitetut tiedot huomioon ottaen, perusasetuksen 21 artiklan 1 kohdan mukaisesti, mahdollisten toimenpiteiden ja myös niiden toteuttamatta jättämisen vaikutuksia kaikkien tähän menettelyyn osallistuvien osapuolten kannalta.
2 Tutkimus
(91) Komissio lähetti kyselylomakkeet tuojille, raaka-aineen toimittajille, tarkasteltavana olevan tuotteen käyttäjäteollisuudelle sekä muille asianomaisille osapuolille, jotka olivat ilmoittautuneet menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa.
(92) Yhteensä lähetettiin 27 kyselylomaketta, mutta vastauksia saatiin määräaikana ainoastaan 9. Kuten johdanto-osan 7 kappaleessa on todettu, useat yritykset tyytyivät esittämään ainoastaan huomautuksia sen sijaan, että olisivat täyttäneet komission lähettämän kyselylomakkeen. Nämä huomautukset on tapauksen mukaan otettu huomioon.
(93) Vastaukset saatiin asetetussa määräajassa seuraavilta seitsemältä tarkasteltavana olevan tuotteen käyttäjältä:
- Bayer AG, Leverkusen, Saksa
- Ciba Spezialitätenchemie Grenzach GmbH, Grenzach Wyhlen, Saksa
- Manuel Vilaseca SA, Barcelona, Espanja
- SA Robama, Barcelona, Espanja
- Sika Limited, Welwyn Garden City, Yhdistynyt kuningaskunta
- SIPO srl, Milano, Italia
- SKW Polymers GmbH, Trostberg, Saksa;
yhdeltä myyjältä:
- Twinstar Chemicals Ltd, Harrow, Yhdistynyt kuningaskunta;
yhdeltä sulfaniilihappoteollisuuden raaka-aineiden toimittajalta:
- Quimigal S.A., Estarreja, Portugali
3 Toimenpiteiden käyttöönoton todennäköinen vaikutus yhteisön tuotannonalaan
(94) Muistutetaan, että yhteisön tuotannonala muodostuu kahdesta yrityksestä, joilla on tuotantolaitokset Ranskassa ja Portugalissa.
(95) Huolimatta yhteisön tuotannonalalle tutkimusajanjakson aikana aiheutuneesta merkittävästä vahingosta ei ole syytä epäillä sen elinkelpoisuutta ja kilpailukykyä pitkällä aikavälillä markkinoilla, joilla vallitsee terveen kaupan tavanomaiset olosuhteet. Yhteisön tuotannonalalla on suunnitelmia lisätä tuotantokapasiteettiaan yhteisössä voidakseen vastata kasvavaan yhteisön kysyntään. Näitä suunnitelmia on kuitenkin täytynyt lykätä yhteisön matalan hintatason vuoksi, joka johtuu polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista.
(96) Olisi huomattava, että yhteisön tuotannonalan tappiollinen tilanne johtuu sen vaikeuksista kilpailla jo tarkastelujakson alussa huomattavan markkinaosuuden saavuttaneen ja sen aikana markkinosuuttaan huomattavasti kasvattaneen polkumyynnillä alhaiseen hintaan tapahtuneen tuonnin kanssa. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttama paine pakotti myös useat yhteisön tuottajat lopettamaan sulfaniilihapon tuotannon.
(97) Toimenpiteiden käyttöönoton katsotaan palauttavan markkinoille terveen kilpailun. Yhteisön tuotannonalan pitäisi sen jälkeen pystyä lisäämään myyntinsä määrää ja nostamaan hintaa, mikä kasvattaisi tuoton tasolle, jolla tuotantolaitoksiin investoinnin jatkaminen olisi perusteltua.
(98) Jos toimenpiteitä ei oteta käyttöön, on melkein varmaa, että tarkastelujakson aikana havaitut yhteisön tuotannonalan tappiot jatkuvat. Se ei kykene investoimaan uuteen tuotantokapasiteettiin eikä kilpailemaan tehokkaasti yhteisön ulkopuolelta tulevan tuonnin kanssa. Olisi huomattava, että Sorochimie on pyytänyt suojaa velkojiltaan sen liiketoimintaan liittyvien vaikeuksien takia, ja sen nykyistä kaupankäyntiä valvoo paikallisen kauppatuomioistuimen nimeämä viranomainen. Yrityksen voi olla mahdotonta jatkaa toimintaansa, jos toimenpiteitä ei oteta käyttöön.
(99) Tässä yhteydessä olisi huomattava, että asianomaisista maista tapahtuvaan tuontiin on Yhdysvalloissa sovellettu polkumyyntitoimenpiteitä elokuusta 1992 (Kiina) ja maaliskuusta 1993 (Intia). Yhteisön markkinoita lukuun ottamatta tälle viennille katsotaan olevan vain vähäiset markkinat muissa maissa.
(100) Tästä syystä päätellään alustavasti, että polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto on yhteisön tuotannonalan edun mukaista.
4 Toimenpiteiden käyttöönoton todennäköinen vaikutus myyjiin
(101) Komissio sai yhden vastauksen yritykseltä, joka toi tarkasteltavana olevaa tuotetta viime aikoihin saakka ja on myynyt myös yhteisön tuotannonalan tuottamaa sulfaniilihappoa. Yritys huomautti, että toimenpiteiden käyttöönotto yhteisössä saattaisi johtaa joidenkin käyttäjien tuotantolaitosten siirtämiseen yhteisön ulkopuolelle tai poistumiseen tiettyjen lopputuotteiden markkinoilta. Se pelkäsi tämän vuoksi menettävänsä liiketoimintaa yhteisössä. Kuten tarkasteltavana olevan tuotteen käyttäjien osalta on jäljempänä päätelty, tällaiset muutokset ovat epätodennäköisiä, ja tämän vuoksi pääteltiin alustavasti, että toimenpiteiden käyttöönotolla ei ole vakavaa vaikutusta sulfaniilihapon myyjiin yhteisössä.
5 Toimenpiteiden käyttöönoton todennäköinen vaikutus sulfaniilihappoteollisuuden raaka-ainetoimittajiin
(102) Komissio sai kyselylomakkeeseen ainoastaan yhden vastauksen sulfaniilihappoteollisuuden raaka-aineen (aniliini) toimittajalta. Vastauksen antoi Quimigal, joka on myös toinen kahdesta sulfaniilihapon tuottajasta yhteisössä. Sen aniliinin myynti sulfaniilihapon tuottajille muodosti tutkimusajanjakson aikana hyvin pienen osan sen koko aniliinin myynnistä yhteisössä. Tästä huolimatta yritys korosti sen sulfaniilihappoteollisuudelle tapahtuvan (koti- ja ulkomaisen) myynnin tärkeyttä.
(103) Koska sulfaniilihappoteollisuuden raaka-aineiden toimittajien yhteistyö oli vähäistä ja ottaen huomioon ainoan yhteistyössä toimineen toimittajan erityisen aseman, päätellään alustavasti, että polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotolla ei ole suuria edullisia eikä haitallisia seurauksia toimittajille.
6 Toimenpiteiden käyttöönoton todennäköinen vaikutus käyttäjiin
(104) Sulfaniilihappoa käytetään moniin eri tarkoituksiin. Sitä käytetään optisten kirkasteiden, betonin lisäaineiden ja erityisväriaineiden valmistuksessa. Yhteisön tuotannonalan, yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien ja yhden sulfaniilihapon entisen yhteisön tuottajan toimittamien tietojen analyysi osoitti, että merkittävin käyttäjäryhmä olivat optisten kirkasteiden valmistajat, jonka osuus oli noin 65 prosenttia arvioidusta yhteisön kulutuksesta. Betonin lisäaineiden osuus oli noin 15 prosenttia yhteisön kulutuksesta ja erityisväriaineiden 10 prosenttia. Lopun myynnin, johon sisältyy myös myynti jälleenmyyjille, aiottu käyttötarkoitus oli tuntematon.
(105) Komissio pyrki arvioimaan toimenpiteiden mahdollisen taloudellisen vaikutuksen yhteistyössä toimineiden käyttäjien toimintaan ottaen huomioon niiden sulfaniilihappohankintojen alkuperän sekä sulfaniilihapon osuuden niiden kokonaistuotantokustannuksista tutkimusajanjakson aikana. Koska ehdotetut toimenpiteet perustuvat havaittuihin polkumyyntimarginaaleihin, tässä tarkastelussa katsottiin, että tuonnin hinta asianomaisista maista nousisi ehdotettujen tullien määrällä.
(106) Koska useat käyttäjät esittivät saman näkökannan vastustaen toimenpiteiden käyttöönottoa sillä perusteella, että tuotantokapasiteetti yhteisössä on riittämätön yhteisön kysyntään verrattuna, tätä näkökohtaa päätettiin käsitellä kaikkien käyttäjäalojen osalta 7 kohdassa.
6.1 Optiset kirkasteet
(107) Optisia kirkasteita tuottavilta yhteisön yrityksiltä saatiin kolme vastausta kyselylomakkeeseen ja kirjallisia huomautuksia neljänneltä. Optiset kirkasteet ovat yleisiä fluoresoivia vaalenteita, joita ulkopuoliset asiakkaat käyttävät pääasiassa paperi- ja detergenttiteollisuudessa. Vaikka yhden kyselylomakkeen vastauksissa ei annettu kattavia tietoja vastaajan kannattavuudesta tarkastelujakson aikana, kahden muun yrityksen osalta havaitut kehityssuuntaukset katsotaan merkityksellisiksi, koska näiden kahden yrityksen osuus on puolet kaikkien kolmen yrityksen sulfaniilihapon kulutuksesta tutkimusajanjakson aikana.
(108) Yhteistyössä toimineet optisten kirkasteiden tuottajat käyttävät joko puhdasta sulfaniilihappoa tai puhdasta sulfaniilihapon suolaliuosta. Noin puolet niiden hankinnoista tapahtui tutkimusajanjakson aikana yhteisön tuotannonalalta ja puolet muista lähteistä asianomaiset maat mukaan luettuina.
(109) Sulfaniilihappoa käytetään ainoastaan tietynlaisissa optisissa kirkasteissa ja vaihtelevissa määrin. Kun kaikkien kolmen yhteistyössä toimineen käyttäjän toimittamat tiedot yhdistettiin, havaittiin, että sulfaniilihapon osuus oli noin 10 prosenttia niiden sellaisten optisten kirkasteiden valmistuskustannuksista, joihin tarvitaan sulfaniilihappoa. Sen jälkeen määritettiin johdanto-osan 105 kappaleessa esitettyä menetelmää käyttäen, että toimenpiteet nostaisivat sulfaniilihappoa sisältävien optisten kirkasteiden valmistuskustannuksia vain hieman yli prosentilla ja niiden kokonaiskustannuksia (jolloin huomioon on otettu myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset) jonkin verran alle prosentilla.
(110) Optisten kirkasteiden tuottajat väittivät, että markkinoilla olevat kirkastetyypit ovat heikosti eriytyneet. Optisia kirkasteita käsitellään tämän vuoksi yhtenä hyödykkeenä, ja tuottajien välinen kilpailu on voimakasta. Tätä näyttivät tukevan kahden vastaajan toimittamat kannattavuutta koskevat tiedot, joista käy ilmi, että sulfaniilihappoa sisältävien optisten kirkasteiden myynnin tuotto oli heikentynyt huomattavasti tarkastelujakson aikana huolimatta sulfaniilihapon saatavuudesta polkuhintaan ja samaan aikaan havaitusta kokonaistuotantokustannusten yleisemmästä laskusta.
(111) Väitettiin, että jos toimenpiteet otetaan käyttöön, optisten kirkasteiden tuottajat niissä yhteisön ulkopuolisissa maissa, joissa tällaisia toimenpiteitä ei ole käytössä, saisivat merkittävän hintaedun. Yksi tuottaja väitti, että jos sen optisten kirkasteiden liiketoimien jo nyt heikko tuotto heikkenee toimenpiteiden vuoksi entisestään, sen olisi harkittava, voiko se pysyä markkinoilla.
(112) Ei ole itsestäänselvää, että optisten kirkasteiden tuottajat yhteisön ulkopuolella saisivat erityistä kilpailuetua yhteisössä sijaitseviin kilpailijoihin nähden, jos toimenpiteet otetaan käyttöön. Tämä on kyseenalaista varsinkin, jos otetaan huomioon, että sulfaniilihapon tuontiin sovelletaan jo useita polkumyyntitulleja yhdessä suurimmista optisten kirkasteiden tuottajamaista, Yhdysvalloissa. Olisi myös huomattava, että ottaen huomioon sen, että yhteisössä sijaitsevien optisten kirkasteiden tuottajien kokonaiskustannusten nousu olisi jonkin verran alle prosentin ja että optisten kirkasteiden osuus paperintuotannon kustannuksista on pieni, ei ole osoituksia siitä, että näiden tuotteiden tuotannon jatkaminen yhteisössä vaarantuisi. Ottaen huomioon niiden huomattavat investoinnit yhteisössä sijaitseviin tuotantolaitoksiinsa viime vuosina sekä markkinoiden ja niiden asiakaskunnan suuruuden on selvää, että nämä tuottajat pysyvät voimakkaasti mukana yhteisön markkinoilla.
(113) Tämän vuoksi päätellään alustavasti, että toimenpiteiden käyttöönotolla ei olisi suuria kielteisiä vaikutuksia tähän käyttäjäryhmään.
6.2 Betonin lisäaineet
(114) Komissio sai vastaukset kyselylomakkeeseen kahdelta betonin lisäaineita tuottavalta yritykseltä ja kirjallisia huomautuksia kolmannelta. Betonin lisäaineita käytetään betonin tiettyjen ominaisuuksien ja erilaisiin olosuhteisiin reagoimisen parantamiseen.
(115) Yhteistyössä toimineiden käyttäjien tiedoista käy ilmi, että sulfaniilihappoa käytettiin kaikenlaisten betonin lisäaineiden tuottamiseen. Kun molempien yritysten tiedot yhdistettiin ja otettiin huomioon niiden tuotevalikoima ja tuotannon määrä, todettiin, että sulfaniilihapon osuus oli noin 15 prosenttia niiden valmistuskustannuksista. Sen jälkeen määritettiin johdanto-osan 105 kappaleessa esitettyä menetelmää käyttäen, että toimenpiteet nostaisivat betonin lisäaineiden valmistuskustannuksia vain hieman yli kahdella prosentilla ja niiden kokonaiskustannuksia (jolloin huomioon on otettu myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset) tätä vähemmän.
(116) Ainoastaan toinen vastaajista toimitti tietoja, jotka koskivat sulfaniilihappoa sisältävien tuotteiden kannattavuutta. Komissio ei tämän vuoksi kyennyt arvioimaan tarkasti toimenpiteiden taloudellista vaikutusta tähän käyttäjäryhmään. On kuitenkin huomattava, että sulfaniilihappoa sisältävien tuotteiden liikevaihto on hyvin pieni osa (vähemmän kuin 5 prosenttia) komission kysylylomakkeeseen vastanneiden kahden yrityksen kokonaisliikevaihdosta. Niinpä näiden yritysten koko toiminta ei vaarannu, vaikka tunnustetaan, että toimenpiteillä on jonkin verran vaikutusta niiden betonien lisäaineita koskevaan liiketoimintaan. Tätä tukee myös se, että kumpikaan yritys ei väittänyt, ettei se kykenisi sisällyttämään hinnannousua omiin kustannuksiinsa tai siirtämään sitä asiakkaille.
(117) Samat kaksi yhteistyössä toiminutta käyttäjää vastustivat voimakkaasti toimenpiteiden käyttöönottoa. Sen lisäksi, että ne esittivät jäljempänä 7 kohdassa käsitellyn huolensa sulfaniilihapon riittävästä saatavuudesta yhteisössä, ne väittivät, että ne menettäisivät kilpailukykyään maailmanmarkkinoilla betonin lisäaineiden tuottajille sellaisissa yhteisön ulkopuolisissa maissa, joissa Intiasta ja Kiinasta peräisin olevaa sulfaniilihappoa on saatavilla ilman polkumyyntitulleja.
(118) Tämä väite oli hylättävä useista syistä. Ensinnäkään kumpikaan yritys ei toimittanut väitteen tueksi todisteita kuten tietoja yhteisön ulkopuolella sijaitsevien betonin lisäaineiden tuottajien aiheuttaman kilpailu-uhkan vakavuudesta. Lisäksi kun otettiin huomioon johdanto-osan 115 kappaleessa mainittu ennakoitavissa oleva korotus näiden yritysten kokonaiskustannuksiin, ei katsottu, että toimenpiteillä olisi kovinkaan haitallista vaikutusta niiden kilpailukykyyn.
(119) Kolmannen tuottajan kanta oli moniselitteisempi. Vaikka se korosti sitä, että sen kilpailukyky riippui tietyssä määrin hinnasta, jolla se pystyy hankkimaan raaka-aineensa, se tunnusti, että on tärkeää säilyttää sulfaniilihapon kilpailukykyinen tuotantopohja yhteisössä kyseisen raaka-aineen saatavuuden takaamiseksi.
(120) Tästä syystä päätellään alustavasti, että toimenpiteiden käyttöönotolla ei ole vakavia haitallisia vaikutuksia tämän käyttäjäalan toimintaan.
6.3 Väriaineiden tuottajat
(121) Komissio vastaanotti vastaukset kyselylomakkeeseen kolmelta väriaineiden tuottajalta, joista yksi oli vastannut komissiolle myös optisten kirkasteiden tuottajana. Kirjallisia huomautuksia saatiin lisäksi neljänneltä tuottajalta. Ne olivat ostaneet suhteellisen pieniä määriä sulfaniilihappoa tutkimusajanjakson aikana. Määrästä noin puolet oli yhteisöstä peräisin olevaa sulfaniilihappoa ja loppu oli peräisin asianomaisista maista. Kun kyseisten kolmen yrityksen tiedot yhdistettiin ja otettiin huomioon niiden tuotevalikoima ja tuotannon määrä, todettiin, että sulfaniilihapon osuus oli 5-10 prosenttia niiden sulfaniilihappoa sisältävien väriaineiden valmistuskustannuksista. Näiden tuotteiden liikevaihto oli puolestaan noin kolmannes kyseisten yritysten kokonaisliikevaihdosta.
(122) Sen jälkeen määritettiin johdanto-osan 105 kappaleessa esitettyä menetelmää käyttäen, että toimenpiteet nostaisivat sulfaniilihappoa sisältävien väriaineiden valmistuskustannuksia vain hieman yli prosentilla ja niiden kokonaiskustannuksia (jolloin huomioon on otettu myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset) jonkin verran alle prosentilla. Koska yksikään näistä yrityksistä ei toimittanut komissiolle yksityiskohtaisia tietoja väriaineita koskevan liiketoimintansa kannattavuudesta, toimenpiteiden mahdollista vaikutusta niiden taloudelliseen tilanteeseen kokonaisuudessaan ei kuitenkaan ollut mahdollista määrittää tarkasti.
(123) Yksi vastaaja toimitti kuitenkin kirjallisia huomautuksia väriaineita koskevan liiketoiminnan voimakkaasta kilpailusta ja olosuhteista, joissa tätä liiketoimintaa harjoitetaan pienellä voittomarginaalilla. Tämä väitti, että Intiasta ja Kiinasta peräisin olevat väriaineet aiheuttivat voimakasta hintakilpailua mahdollisesti polkumyynnin takia ja että sulfaniilihapon hinnan nousulla saattaisi olla vakavat seuraukset väriaineiden tuotannon jatkumiselle yhteisössä. Mahdollisen polkumyynnin esiintyminen jatkojalostustuotteiden markkinoilla (tätä koskevaa näyttöä ei toimitettu) ei saa kuitenkaan estää aiheellisten kaupan suojakeinojen käyttöä polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin yhteisön tuotannonalan muodostaville sulfaniilihapon tuottajille aiheuttaman vahingon korjaamiseksi.
(124) Kannattavuutta koskevien tietojen puuttuessa ja koska sulfaniilihapon hinnalla on suhteellisen pieni vaikutus kaikkien väriaineiden kokonaistuotantokustannuksiin, päätellään alustavasti, että polkumyyntitullien käyttöönotolla ei ole vakavia haitallisia seurauksia tälle käyttäjäalalle.
6.4 Päätelmät
(125) Edellä esitettyjen sulfaniilihapon eri käyttäjiä tässä tutkimuksessa koskevien päätelmien perusteella päätellään alustavasti, että toimenpiteiden käyttöönotto vaikuttaisi hieman niiden taloudelliseen tilanteeseen, mutta ei vaarantaisi niiden toiminnan jatkumista tai johtaisi niiden tuotannon siirtämiseen yhteisön ulkopuolelle.
7 Kilpailua ja kauppaa vääristävät vaikutukset
(126) Komissio tarkasteli toimenpiteiden mahdollisia kilpailua ja kauppaa vääristäviä vaikutuksia tutkimuksen päätelmien ja asianomaisten osapuolten esittämien huomautusten perusteella. Huomautukset koskivat pääasiassa tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisöön tuonnin jatkuvaa tarvetta, koska yhteisön tuotannonala ei kykene kattamaan koko kysyntää. Yksi käyttäjä esitti myös huolen, että Intiasta ja Kiinasta tapahtuvien toimitusten väheneminen antaisi Sorochimielle mahdollisuuden määrätä hinnat yhteisön markkinoilla amerikkalaisten kilpailijoidensa kanssa.
(127) Toimenpiteiden tarkoitus ei ole estää tuontia yhteisöön vaan varmistaa, että tuonti ei tapahdu vahingolliseen polkuhintaan. On myönnettävä, että eri alkuperää oleva tuonti kattaa jatkossakin merkittävän osan yhteisön kysynnästä. On myös huomattava, että yhteisön tuotannonalalla on suunnitelmia lisätä kapasiteettiaan, jos sen sulfaniilihapon myynnin tuotto saavuttaa kohtuullisen tason. Tämän vuoksi on erittäin todennäköistä, että yhteisön tuotannonala kykenee toteuttamaan nämä investointisuunnitelmat, jos polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vahingolliset vaikutukset poistetaan ottamalla toimenpiteet käyttöön. On tärkeää huomata, että sulfaniilihapon tuotanto on jo keskittynyt melko harvoihin maihin maailmassa. Tässä tutkimuksessa on havaittu, että tuotantoa on yhteisön ulkopuolella ainoastaan Intiassa, Kiinassa, Yhdysvalloissa ja Unkarissa. Tämän vuoksi on kaikkien yhteisön käyttäjien edun mukaista, että yhteisön tuotannonalan annetaan toimia terveen kilpailun olosuhteissa, jotta tuotetta voidaan jatkossakin toimittaa yhteisön sisällä.
(128) Toinen, hintojen sopimista koskeva väite on hylättävä pelkkänä arvailuna. Väitteen tueksi ei ole toimitettu näyttöä. Lisäksi jos toimenpiteitä ei oteta käyttöön, yhteisön tuotannonala saattaa joutua lopettamaan tuotantonsa. Jos näin kävisi, tuotteiden toimittajien määrä yhteisön markkinoilla vähenisi entisestään ja jäljelle jäävät toimittajat voisivat tämän ansiosta nostaa hintojaan.
(129) Väliaikaisten polkumyyntitullien käyttöönotto edistäisi edellä esitetyn perusteella käyttäjäteollisuuden valinnan mahdollisuuksien ja kilpailun ylläpitämistä yhteisön markkinoilla.
8 Yhteisön etua koskevat päätelmät
(130) Edellä esitetyistä syistä päätellään alustavasti, että ei ole yhteisön edun mukaisia pakottavia syitä, joiden perusteella polkumyyntitoimenpiteitä ei pitäisi tässä tapauksessa ottaa käyttöön.
H VÄLIAIKAISET POLKUMYYNTITOIMENPITEET
1 Vahingon korjaava taso
(131) Katsottiin, että polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin aiheuttaman enemmän vahingon estämiseksi on tarkoituksenmukaista ottaa käyttöön polkumyyntitoimenpiteet väliaikaisten tullien muodossa.
(132) Tullien suuruutta määrittäessään komissio otti huomioon todetut polkumyyntimarginaalit ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon korjaamiseksi tarvittavan tullin määrän.
(133) Komissio määritti tätä varten vahinkoa aiheuttamattoman hinnan, joka perustuu yhteisön tuotannonalan tuotantokustannuksiin (ottamatta huomioon poikkeuksellisia kustannuksia, jotka liittyvät Sorochimien vaikeuksiin liima-alalla, tai Quimigalin perustamiskustannuksia) ja kuuden prosentin voittomarginaaliin. Katsottiin, että tämäntyyppisen kemian alan on mahdollista kohtuudella saavuttaa tällainen voittomarginaali. Vahinkoa aiheuttamatonta hintaa verrattiin edellä esitettyihin hinnan alittavuutta määriteltäessä käytettyihin polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin hintoihin. Vahinkomarginaalin määrittämiseksi tämän vertailun tuloksena saadut erot ilmaistiin tämän jälkeen prosentteina koko cif-tuonnin arvosta.
2 Väliaikaiset toimenpiteet
(134) Koska sekä Intian että Kiinan polkumyyntimarginaalin havaittiin jäävän alemmaksi kuin vahingon korjaava taso, käyttöön otettavien polkumyyntitullien olisi perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti oltava määritettyjen polkumyyntimarginaalien suuruiset.
(135) Intian osalta samanaikaisesti vireillä olevaan tukien vastaiseen menettelyyn viitaten neuvoston asetuksen (EY) N:o 2026/97(5), jäljempänä "tukien vastainen perusasetus", ja perusasetuksen 14 artiklan 1 kohdan mukaan mihinkään tuotteeseen ei kuitenkaan voida soveltaa sekä polkumyynti- että tasoitustulleja polkumyynnistä tai vientituen myöntämisestä aiheutuneen saman tilanteen korjaamiseksi. Tämän vuoksi on määritettävä, aiheutuvatko tukimäärät ja polkumyyntimarginaalit samasta tilanteesta ja missä määrin.
(136) Intian osalta tukien vastaisen perusasetuksen 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti väliaikaiseksi tasoitustulliksi ehdotettiin tuen määrää, joka todettiin vahinkomarginaalia pienemmäksi. Jotkut Intian tutkituista tukijärjestelmistä, joiden todettiin olevan vastatoimeen oikeuttavia, olivat tukien vastaisen perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja vientitukia. Tällöin nämä tuet voivat vaikuttaa ainoastaan intialaisen vientiä harjoittavan tuottajan vientihintaan polkumyyntimarginaalia suurentavasti. Toisin sanoen ainoan yhteistyössä toimineen intialaisen tuottajan osalta määritetty väliaikainen polkumyyntimarginaali johtuu osittain vientituista. Näissä olosuhteissa ei katsota aiheelliseksi ottaa käyttöön sekä tasoitus- että polkumyyntitulleja koko kyseisen vientituen ja väliaikaisesti määritetyn polkumyyntimarginaalin suuruisina. Tämän vuoksi väliaikainen polkumyyntitulli olisi mukautettava vientituen vaikutuksen korjaavan väliaikaisen tasoitustullin käyttöönoton jälkeen jäävän tosiasiallisen polkumyyntimarginaalin mukaiseksi. Tämän seurauksena Intian polkumyyntitulliksi on määritetty polkumyyntimarginaalin määrä (24,6 prosenttia) vähennettynä vientitukien tasoitustullin määrällä (6,6 prosenttia).
(137) Kiinan polkumyyntitulliksi on määritetty polkumyyntimarginaalin määrä.
I LOPPUSÄÄNNÖKSET
(138) Moitteettoman hallinnon varmistamiseksi on vahvistettava määräaika, jonka kuluessa menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa ilmoittautuneet asianomaiset osapuolet voivat esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää tulla kuulluiksi. Lisäksi on todettava, että kaikki tämän asetuksen tarkoituksia varten tehdyt tullien käyttöönottoa koskevat päätelmät ovat väliaikaisia ja niitä voidaan joutua tarkastelemaan uudelleen mahdollista lopullista tullia varten,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön väliaikainen polkumyyntitulli Kiinan kansantasavallasta ja Intiasta peräisin olevan CN-nimikkeeseen ex 2921 42 10 (Taric-koodi 2921 42 10 60 ) kuuluvan sulfaniilihapon tuonnissa.
2. Vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava väliaikainen polkumyyntitulli on seuraava:
TAULUKON PAIKKA
3. Jollei toisin säädetä, sovelletaan voimassa olevia tulleja koskevia säännöksiä ja määräyksiä.
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun tuotteen luovutus vapaaseen liikkeeseen yhteisössä edellyttää väliaikaisen tullin määrää vastaavan vakuuden antamista.
2 artikla
Asianomaiset osapuolet voivat 20 päivän kuluessa tämän asetuksen voimaantulopäivästä pyytää, että niille ilmoitetaan niistä olennaisista tosiseikoista ja päätelmistä, joiden perusteella tämä asetus on annettu, ja ne voivat saman ajan kuluessa esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää tulla komission kuulemiksi suullisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 384/96 20 artiklan soveltamista.
Asetuksen (EY) N:o 384/96 21 artiklan 4 kohdan mukaisesti asianomaiset osapuolet voivat yhden kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulopäivästä esittää huomautuksia tämän asetuksen soveltamisesta.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämän asetuksen 1 artiklaa sovelletaan kuuden kuukauden ajan.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 3 päivänä maaliskuuta 2002.