31966L0402
P 125/2309
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 14 юни 1966 година
относно търговията със семена от зърнени култури
(66/402/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ИКОНОМИЧЕСКА ОБЩНОСТ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 43 и 100 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Асамблеята (1),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет,
като има предвид, че производството на зърнени култури заема важно място в земеделието на Европейската икономическа общност;
като има предвид, че задоволителните резултати при отглеждането на зърнени култури зависят до голяма степен от използването на подходящи семена; като има предвид, че за тази цел някои държави-членки за известно време са ограничили търговията със семена от зърнени култури само до висококачествени семена; като има предвид, че те могат да се възползват от систематична селекция на растения, което се извършва повече от няколко десетки години, и води като резултат до създаване на достатъчно стабилно и уеднаквено разнообразие от зърнени култури, и като се имат предвид техните качества, обещават да са от голяма стойност за предвидените цели;
като има предвид, че по-голяма продуктивност може да се получи при отглеждане на зърнени култури в Общността, ако за избора на различните култури, допуснати за търговия, държавите-членки прилагат еднакви правила, които са възможно най-стриктни;
като има предвид, че въпреки това обаче, възможно е да се ограничи търговията на някои сортове, само ако стопаните могат да бъдат сигурни, че в действителност получават семена от тези различни сортове;
като има предвид, че държавите-членки за тази цел са прилагали схеми за сертификация, предназначени чрез официален контрол да гарантират идентичност и чистота на разнообразните култури;
като има предвид, че такива схеми съществуват на международно ниво; като има предвид, че Организацията по прехрана и земеделие към ООН препоръча минимални стандарти за сертификация на царевични семена в европейските страни и страните от средиземноморския регион; като има предвид, също така че Организацията за икономическо сътрудничество и развитие установи схема за сертификация на семена за пасища, предмет на международната търговия;
като има предвид, че е желателно да се създаде единна схема за сертификация за Общността, основана на придобития опит при прилагането на тези схеми;
като има предвид, че схемата следва да се прилага за търговия както в други държави-членки, така и на вътрешните пазари;
като има предвид, че като общо правило семената от зърнени култури следва да бъдат допуснати за търговия, само ако официално са прегледани и сертифицирани, в съответствие с правилата за сертификация, като основни семена или сертифицирани семена; като има предвид, че изборът на техническите термини „базови семена“ и „сертифицирани семена“ са основани на вече съществуващата международна терминология;
като има предвид, че семената от зърнени култури, които не са пуснати на пазара не би следвало с оглед на малкото икономическо значение да бъдат предмет на правилата на Общността; като има предвид, че държавите-членки следва да запазят правото да уреждат такива семена в специални разпоредби;
като има предвид, че правилата на Общността не следва да се прилагат за семена, предназначени за износ в трети страни;
като има предвид, че за да се подобри не само генетичното качество на семената от зърнени култури на Общността, а също и тяхната външна характеристика, следва да се създадат някои условия за аналитичната чистота, кълняемостта и здравното състояние;
като има предвид, че, за да се гарантира идентичността на зърното, трябва да се създадат правила на Общността за опаковка, подбор, запечатване и маркиране; като има предвид, че за тази цел етикетите следва да осигуряват подробностите, необходими както за официален контрол, така и за информация на стопаните и следва ясно да показват общностния характер на сертификацията;
като има предвид, че някои държави-членки се нуждаят от смески от семена от зърнени култури от различни сортове за специална употреба; като има предвид, че за да се вземат тези нужди предвид, на държавите-членки трябва да бъде разрешено да одобряват такива смески при някои условия;
като има предвид, че, за да се гарантира, че двете изисквания - както за качеството на семената, така и разпоредбите за съблюдаване на тяхната идентичност, са спазени по време на търговията, държавите-членки трябва да създадат разпоредби за подходящ контрол;
като има предвид, че семената, които отговарят на тези изисквания следва, без да се засяга член 36 от Договора, да не бъдат подлагани на ограничения за търговия, различни от тези, предвидени в правилата на Общността, освен в случаите, когато правилата на Общността предвиждат допустимост по отношение на вредители;
като има предвид, че по време на един първи етап, докато се създаде общ каталог на различни семена, разрешените ограничения трябва да включват по-специално правото на държавите-членки да ограничават търговията със сертифицирани семена до тези видове, които са годни за садене и използване на техните собствени територии;
като има предвид, че при определени условия семена, размножени в друга страна от базови семена, сертифицирани в държава-членка, трябва да бъдат признати за еквивалентни на семената, размножени в тази държава-членка;
като има предвид, че, от друга страна, следва да се създаде разпоредба за разрешаване на търговията в рамките на Общността на семена от зърнени култури, произведени в трети страни, само ако тези семена отговарят на същите условия както семената, официално сертифицирани в Общността и отговарящи на правилата на Общността;
като има предвид, че по време на периодите, през които има трудности при получаване на доставки на сертифицирани семена от различните категории, семена, които отговарят на по-малко строги изисквания следва да бъдат временно разрешени за търговия;
като има предвид, че, за да се хармонизират техническите методи на сертификация, използвани в различните държави-членки и да може да се правят сравнения в бъдеще между семена, сертифицирани в Общността и тези които идват от трети страни, следва да се създадат общностни опитни полета в държавите-членки, за да се позволи годишен контрол на семена от различни категории „сертифицирани семена“;
като има предвид, че Комисията следва да бъде натоварена със задачата да приеме някои мерки за прилагането на настоящата директива; като има предвид, че, за да се улесни въвеждането на предложените мерки, следва да се предвиди процедура за създаване на тясно сътрудничество между държавите-членки и Комисията в рамките на Постоянния комитет по семена и посадъчен материал за земеделие, градинарство и горско стопанство,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Настоящата директива се прилага за семена от зърнени култури, търгувани в рамките на Общността.
Член 2
1. По смисъла на настоящата директива се прилагат следните дефиниции:
А.
Зърнени култури: растения от следните видове:
Avena sativa L.
овес
Hordeum distichum L.
ечемик в 2 редици
Hordeum polystichum L.
многореден ечемик
Oryza sativa L.
ориз
Secale cereale L.
ръж
Triticum aestivum L.
мека пшеница
Triticum durum L.
зимна, твърда пшеница
Triticum spelta L.
пшеница спелта
Zea majs L.
царевица
Б.
Сортове, хибриди и самоопрашени линии царевица:
а)
сортове опрашени на открито: достатъчно хомогенен и устойчив сорт;
б)
самоопрашени линии: достатъчно хомогенен и устойчив вид, получен или чрез изкуствено опрашване, придружено от селекция в продължение на няколко последователни размножения или чрез аналогични операции;
в)
прост хибрид: първо размножение от кръстоска между две самоопрашени линии, определени от селекционера;
г)
двоен хибрид: първо размножение от кръстоска между два прости хибрида, определена от селекционера;
д)
тройнокръстосан хибрид: първо размножение от кръстоска между самоопрашена линия и прост хибрид, определени от селекционера;
е)
хибриди от висша кръстоска: първо размножение от кръстоска между самоопрашена линия или прост хибрид и сортове, опрашвани на открито, определени от селекционера;
ж)
междусортов хибрид: първо размножение от кръстоска между родители на растения от базови семена на два сорта, опрашвани на открито, определени от селекционера.
В.
Базови семена (овес, ечемик, ориз, пшеница, пшеница спелта, ръж): семената,
а)
които са получени под контрола на селекционера в съответствие с приетите практики за поддържане на сортовете;
б)
които са предназначени за получаване на семена или от категорията „сертифицирани семена“, или от категориите „сертифицирани семена, първо размножение“, или „сертифицирани семена, второ размножение“;
в)
които, съгласно разпоредбите на член 4, параграф 1, буква а), отговарят на изискванията, установени в приложения I и II за базови семена; и
г)
за които чрез официално изпитване е прието, че отговарят на гореспоменатите условия.
Г.
Базови семена (царевица):
1.
Базови семена от сортове, опрашвани на открито: са семена,
а)
които са получени под контрола на селекционера в съответствие с възприетите практики за поддържане на сортовете;
б)
които са предназначени за получаване на семена от този сорт от категорията „сертифицирани семена“ или от висши кръстосани хибриди или от кръстосване на висши хибриди;
в)
които, съгласно разпоредбите на член 4, отговарят на условията, посочени в приложения I и II за базови семена; и
г)
за които чрез официално изпитване е прието, че отговарят на гореспоменатите условия.
2.
Базови семена от самоопрашени линии: са семена,
а)
които при спазване на разпоредбите, съдържащи се в член 4, отговарят на условията, посочени в приложения I и II за базови семена; и
б)
за които чрез официално изпитване е прието, че отговарят на гореспоменатите условия.
3.
Базови семена от прости хибриди: са семена,
а)
които са предназначени за получаване на двойни хибриди, на тройно кръстосани хибриди или на кръстосване на висши хибриди;
б)
които, съгласно разпоредбите на член 4, отговарят на условията, посочени в приложения I и II за базови семена; и
в)
за които чрез официално изпитване е прието, че отговарят на гореспоменатите условия.
Д.
Сертифицирани семена (ръж, царевица): са семена,
а)
които произхождат директно по низходяща линия от базови семена;
б)
които са предназначени за цели, различни от тези за получаване на семена от зърнени култури;
в)
които, съгласно разпоредбите, съдържащи се в член 4, параграф 1, буква б) и параграф 2, отговарят на условията, посочени в приложения I и II за сертифицирани семена; и
г)
за които чрез официално изпитване е прието, че отговарят на гореспоменатите условия.
Е.
Сертифицирани семена от първо размножение (овес, ечемик, ориз, пшеница, пшеница спелта): са семена,
а)
които са получени пряко по низходяща линия от базови семена от даден сорт;
б)
които са предназначени за получаване на семена или от категорията на „сертифицирани семена, второ размножение“, или за цели, различни от тези за получаване на семена от зърнени култури;
в)
които отговарят на условията, посочени в приложения I и II за сертифицирани семена първо размножение; и
г)
за които чрез официално изпитване е прието, че отговарят на гореспоменатите условия.
Ж.
Сертифицирани семена от второ размножение (овес, ечемик, ориз, пшеница и пшеница спелта): са семена,
а)
които са получени пряко от базови семена или от сертифицирани семена от даден сорт от първо размножение;
б)
които са предназначени за цели, различни от тези за получаване на семена от зърнени култури;
в)
които отговарят на изискванията за сертифицирани семена от второ размножение, посочени в приложения I и II; и
г)
за които чрез официално изпитване е прието, че отговарят на гореспоменатите условия.
З.
Официални мерки: са мерките, предприемани:
а)
от държавните органи, или
б)
от всяко юридическо лице, регулирано от публичното или частното право, действащо под отговорност на държавата;
в)
в случай на допълнителни дейности, които също са подчинени на контрола на държавата, от което и да е физическо лице, официално определено за тази цел, при условие че лицата, посочени в букви б) и в), не се облагодетелстват лично от такива мерки.
2. Държавите-членки могат:
а)
да включват няколко размножения в категорията на базовите семена и да подразделят тази категория по размножения;
б)
да гарантират, че провеждането на официални изпитвания по отношение на кълняемостта и аналитичната чистота не се извършват за всички партиди по време на сертификацията, освен ако съществува съмнение дали са изпълнени условията, посочени в приложение II;
Член 3
1. Държавите-членки гарантират, че семена от зърнени култури не могат да бъдат търгувани, преди те да бъдат официално сертифицирани като „базови семена“ или като „сертифицирани семена“, като „сертифицирани семена от първо размножение“ или „сертифицирани семена, второ размножение“ и ако не отговарят на условията, посочени в приложение II.
2. Държавите-членки, за целите на сертификацията и търговията, определят максималното съдържание на влага, съдържаща се в базовите семена и сертифицираните семена от всички видове.
3. Държавите-членки гарантират, че са проведени официални проверки на семената в съответствие с действащите международни методи, доколкото такива методи съществуват.
4. Държавите-членки могат да предвиждат дерогации от разпоредбите на параграфи 1 и 2 за:
а)
отгледани семена от размножения, предхождащи базовите семена;
б)
изпитвания или научни опити;
в)
подбор;
г)
семена, така както са отгледани, търгувани с цел преработка, при условие че идентичността на семената е гарантирана.
Член 4
1. Държавите-членки могат обаче чрез дерогация от разпоредбите, предвидени в член 3:
а)
да разрешат официалната сертификация и търговията с базови семена, които не отговарят на изискванията, определени в приложение II по отношение на кълняемостта; във връзка с това, трябва да се вземат всички необходими мерки доставчикът да гарантира специфичната кълняемост на семената, като я посочи на специален етикет, носещ името, адреса му и референтния номер на партидата семена;
б)
с оглед на бързата доставка на царевичните семена на пазара, независимо от факта, че официалната проверка относно изпълнението на условията, посочени в приложение II по отношение на кълняемостта не е завършила, да разрешат официалната сертификация и търговия до първия купувач със семена от категориите „базови семена“ или „сертифицирани семена“. Сертифициране се предоставя само при представянето на предварителен доклад за анализ на семената и при условие че са посочени името и адреса на първия получател; вземат се всички необходими мерки, за да бъде сигурно, че доставчикът гарантира кълняемостта, посочена в предварителния анализ; тази кълняемост се декларира за целите на търговията и трябва да бъде обозначена върху специален етикет с името и адреса на доставчика и референтния номер на партидата.
Тези разпоредби не се прилагат по отношение на семената, внесени от трети страни, освен ако не е предвидено друго в член 15 по отношение на размножаването извън Общността.
2. По отношение на царевичното семе, държавите-членки могат да намалят до 85 % минималната кълняемост, изискуема съгласно приложение II.
Член 5
Държавите-членки могат съгласно условията, посочени в приложения I и II, да налагат допълнителни или по-строги изисквания за сертификацията на семена, произведени на собствените им територии.
Член 6
1. Всяка държава-членка създава списък на зърнените култури, официално приети за сертификация на нейна територия.
2. Сортове се приемат за сертификация, само ако бъде установено чрез официални или официално контролирани изпитвания, извършени именно при отглеждането, в продължение на две последователни години и при ръжта и царевицата за три последователни години, че:
а)
при овеса, ечемика, ориза, пшеница и пшеница спелта, сортовете са достатъчно хомогенни и стабилни; списъкът посочва главните морфологични и физиологични характеристики, чрез които сортовете могат да бъдат идентифицирани;
б)
при ечемик и сортовете царевица, опрашвани на открито, сортовете са достатъчно хомогенни и стабилни; списъкът посочва главните морфологични или физиологични характеристики, чрез които сортовете от растения, пряко произлезли от семена на категориите „сертифицирани семена“ могат да бъдат разграничавани едни от други;
в)
при хибридните сортове царевица, видовете са достатъчно хомогенни и стабилни и тези сортове са резултат от кръстоски, които са определени от стопанина; списъкът посочва главните морфологични или физиологични характеристики, чрез които сортовете от растенията, пряко произлезли от семена на категориите „сертифицирани семена“ могат да се разграничат едни от други; ако за генеологичните компоненти от хибридни или синтетични и подобни сортове се изисква сертификация като базови семена, главните морфологични или физиологични характеристики на тези компоненти следва да бъдат посочени.
3. При хибридните и синтетични сортове, отговорните органи за приемането и сертификацията трябва да бъдат информирани за генеологичните компоненти. Държавите-членки гарантират, че резултатите от изпитването и описанието на генеологичните компоненти се третират като конфиденциални, ако селекционерът желае това.
4. Приетите сортове се проверяват официално на редовни интервали. Ако някое от условията за приемане за сертификация вече не се спазва, приемането се отказва и сортът се премахва от списъка. Ако една или повече вторични характеристики на даден сорт от ръж или царевица, опрашван на открито, са променени, описанието в списъка се променя съответно.
5. Тези списъци и измененията, направени в тях, се изпращат на Комисията, която съобщава за тях на другите държави-членки.
Член 7
1. Държавите-членки изискват при процедурите за контрол на сортовете и при самоопрашените линии царевица и за контрола на семена за сертификация, пробите да се взимат официално, съгласно подходящи методи.
2. За проверката на семена за сертификация пробите се взимат от хомогенни партиди; максималното тегло на партида и минималното тегло на проба са дадени в приложение III.
Член 8
1. Държавите-членки изискват базовите семена и сертифицираните семена от всички категории да се търгуват само на достатъчно хомогенни партиди и в затворени опаковки, както е предвидено в членове 9 и 10, със затварящо устройство и маркиране.
2. Държавите-членки могат, при търговията на малки количества за крайния потребител, да предвиждат дерогации от разпоредбите на параграф 1 по отношение на опаковането, запечатването и маркирането.
Член 9
1. Държавите-членки изискват опаковките на базовите семена и на сертифицираните семена от всички видове да бъдат запечатани официално по начин, по който да не бъдат отворени без нарушаване системата на затваряне и така, че да не могат да бъдат използвани повторно.
2. Опаковките не се запечатват повторно, освен по официален път. При повторно запечатване на опаковките съгласно член 10, параграф 1, това трябва да се посочи на етикета, както и дата на повторното запечатване и отговорния орган.
Член 10
1. Държавите-членки изискват по отношение на тези опаковки базовите и сертифицирани семена от всички категории:
а.)
да бъдат с официален етикет от външната страна, съответстващ на условията, определени в приложение IV, както и надписите да бъдат на един от официалните езици на Общността. Цветът на етикета трябва да е бял за базовите семена, син за сертифицираните семена и за сертифицирани семена първо размножение и червен за сертифицирани семена от второ размножение; при търговията между държавите-членки на етикета се посочва датата, на която е сложен официалният печат; ако при случаи, предвидени в член 4, параграф 1, буква а) и параграф 2, базовите семена от царевица не отговарят на условията, посочени в приложение II по отношение на кълняемостта, този факт трябва да е отбелязан на етикета.
б)
да съдържат официален документ с цвят, който е същият като цвета на етикета, съдържащ същата информация като тази, изискуема съгласно приложение IV за етикета; такъв документ не е необходим, ако информацията е напечатана по неизличим начин на опаковката.
2. Държавите-членки могат:
а)
да изискват във всички случаи датата, на която официалният печат е бил положен, да бъде поставена на етикета;
б)
да гарантират, че за малките опаковки са предвидени дерогации от разпоредбите на параграф 1.
Член 11
Настоящата директива не засяга правото на държавите-членки да изискват в случаи, различни от предвидените в член 4, контейнерите с базови или сертифицирани семена от всички категории, независимо дали семената са били произведени на собствената им територия или внесени, да носят етикет на доставчика, ако е нужно семената да бъдат търгувани в границите на тяхната територия.
Член 12
Държавите-членки изискват на официалния етикет или на етикета на доставчика, както на контейнера или в него, да бъде отбелязано всяко химическо третиране, на което са били подложени базовите семена или сертифицираните семена.
Член 13
1. Държавите-членки могат да разрешат семената от зърнените култури да се търгуват под формата на специфични смески семена от различни сортове, при положение, че компонентите от смеските преди смесването, са съобразени с правилата за търговията, прилагани към тях.
2. Разпоредбите на членове 8, 9 и 11 се прилагат, както и тези от член 10, с изключение на тези за смеските семена, чийто етикет е зелен.
Член 14
1. Държавите-членки гарантират, че базовите семена и сертифицираните семена от всички видове, които са били официално сертифицирани и чиито контейнери са били официално маркирани и запечатани съгласно настоящата директива, не са предмет на ограниченията за търговията по отношение на характеристиките им, условията за изпитването им, търговията и запечатването им, различни от тези, които са посочени в настоящата директива.
2. Държавите членки могат:
а)
да ограничат търговията със сертифицирани семена от овес, ечемик, ориз, пшеница или пшеница спелта до тази на първо размножение;
б)
до въвеждането на общ каталог на сортовете, което трябва да стане не по-късно от 1 януари 1970 г., да ограничат търговията със семена от зърнени култури до тези сортове, които са включени в национален списък, основан на значението им за отглеждане и използване на тяхна територия; условията за включване в този списък са същите за сортовете, които идват от други държави-членки, както за вътрешните сортове.
Член 15
Държавите-членки предвиждат, че семената от зърнени култури, получени пряко от базови семена или от сертифицирани семена от първо размножение, сертифицирани в една държава-членка и добити в друга държава-членка или в трета страна, трябва да се считат за еквивалентни на сертифицирани семена или на сертифицирани семена от първо или второ размножение, ако тези семена са добити в държавата, която е произвела базовите семена или сертифицирани семена от първо размножение и ако те са били инспектирани в съответствие с условията, посочени в приложение I и ако официалните изпитвания са показали, че условията, съдържащи се в приложение II за сертифицирани семена или сертифицирани семена от първо или второ размножение, са спазени.
Член 16
1. Съветът с квалифицирано мнозинство, по предложение на Комисията, решава дали:
а)
в случая, предвиден в член 15, полевите инспекции в трети страни отговарят на условията, съдържащи се в приложение I;
б)
реколтата от семена от зърнени култури, получени в трета страна, която може да даде същите гаранции относно характеристиките им и условията за тяхното изпитване, за гарантиране на идентичността им, маркировката и контрола, са еквивалентни по отношение на тези показатели спрямо базовите семена, сертифицираните семена или сертифицирани семена първо или второ размножение, получени в Общността и отговарящи на разпоредбите на настоящата директива.
2. До вземането на решение съгласно параграф 1 от страна на Съвета, държавите-членки могат да вземат сами такива решения. Това право се погасява на 1 юли 1969 г.
Член 17
1. С цел премахване на всякакви временни затруднения в общото снабдяване с базови или сертифицирани семена от всички видове, които настъпват в една или повече държави-членки и които не могат да бъдат преодолени в Общността, Комисията в съответствие с процедурата, посочена в член 21, разрешава на една или повече от държавите-членки да допускат за определен период търговията със семена в такива количества, които отговарят на по-малко строги изисквания.
2. За категориите семена от всеки даден сорт или самоопрашена линия официалният етикет е този, предвиден за съответната категория; във всички останали случаи цветът на официалния етикет трябва да бъде тъмно жълт. Етикетът винаги съдържа информация в потвърждение на това, че въпросните семена са от категория, която отговаря на по-малко строги изисквания.
Член 18
Настоящата директива не се прилага по отношение на зърнените култури, предназначени за износ в трети страни.
Член 19
Държавите-членки вземат подходящите мерки за провеждане на официални инспекции на семената от зърнени култури по време на търговията с тях, най-малко чрез вземане на проби, с цел удостоверяване спазването на изискванията на настоящата директива.
Член 20
1. В рамките на Общността се определят сравнителни опитни полета, върху които всяка година се извършва последваща проверка на пробите от базови семена и сертифицирани семена от всички видове, взети по време на контролно пробовземане; тези полета подлежат на инспекция от Комитета, предвиден в член 21.
2. Тези сравнителни изпитвания трябва, през първия етап, да се ползват за хармонизиране на техническите методи за сертификация, за да се получат еквивалентни резултати. С постигането на тази цел, годишни доклади за постигнатия напредък се изготвят за сравнителните изпитвания и се изпращат като поверителни до държавите-членки и до Комисията. Комисията, в съответствие с процедурата, установена в член 21, определя дата за първия доклад.
3. Комисията, в съответствие с процедурата, установена в член 21, приема нужните разпоредби за организиране провеждането на сравнителни изпитвания. Семената за зърнени култури, добити в трети страни, могат да бъдат включени в провежданите сравнителни изпитвания.
Член 21
1. Когато трябва да се следва процедурата, посочена в този член, въпросите се отнасят от председателя, по негова собствена инициатива или по молба на представител на държавата-членка, до Постоянния комитет по семена и посадъчен материалза земеделие, градинарство и горско стопанство (оттук нататък наричан „Комитета“), създаден с Решение на Съвета от 14 юни 1966 г. (2).
2. В рамките на Комитета гласовете на държавите-членки се претеглят съгласно член 148, параграф 2 от Договора. Председателят не гласува.
3. Представителите на Комисията изпращат проект на мерките, които трябва да бъдат приети. Комитетът представя становище относно тези мерки в рамките на срок, определен от председателя в зависимост от спешността на проблема. За становището е необходимо мнозинство от 12 гласа.
4. Комисията приема мерки, които се прилагат незабавно. Все пак, ако те не съответстват на становището на Комитета, те незабавно се съобщават от Комисията на Съвета. В такъв случай Комисията може да отсрочи прилагането на приетите от нея мерки за не повече от един месец от датата на това съобщаване.
Съветът с квалифицирано мнозинство може да вземе различно решение в рамките на един месец.
Член 22
Освен ако не е предвидено друго в приложение II, параграф 2 по отношение на устойчивостта към вредителите, настоящата директива не засяга разпоредбите от националното законодателство, обосновани с оглед защитата на здравето и живота на хората и животните, защитата на растенията, или закрилата на индустриалната и търговската собственост.
Член 23
Държавите-членки не по-късно от 1 юли 1968 г. въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с разпоредбите на член 14, параграф 1 и не по-късно от 1 юли 1969 г. - тези, които са необходими, за да се съобразят с другите разпоредби на настоящата директива и нейните приложения. Те незабавно информират Комисията за това.
Член 24
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 14 юни 1966 година.
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 14 päivänä kesäkuuta 1966,
viljakasvien siementen pitämisestä kaupan (66/402/ETY)
EUROOPAN TALOUSYHTEISÖN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 ja 100 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,
sekä katsoo, että
viljakasvien tuotannolla on erittäin tärkeä asema Euroopan talousyhteisön maataloudessa,
viljakasvien viljelyssä tyydyttävät tulokset riippuvat paljon sopivien siementen käytöstä; tämän vuoksi tietyt jäsenvaltiot ovat jo jonkin aikaa rajoittaneet kaupan pitämisen ainoastaan korkealaatuisiin viljakasvien siemeniin; ne ovat hyödyntäneet useita kymmeniä vuosia jatketun järjestelmällisen kasvivalintatyön tuloksia ja saaneet käyttöönsä riittävän pysyviä ja yhtenäisiä viljakasvilajikkeita, joiden ominaisuuksien perusteella voidaan olettaa niiden käytöllä saavutettavan olennaista hyötyä,
yhteisössä saavutetaan viljakasvien viljelyssä parempi tuottavuus, jos jäsenvaltiot soveltavat yhdenmukaisia ja mahdollisimman tiukkoja sääntöjä niiden lajikkeiden valikoinnissa, jotka hyväksytään pidettäviksi kaupan,
rajoitukset tiettyjen lajikkeiden kaupan pitämisessä ovat kuitenkin perusteltuja ainoastaan, jos viljelijällä on samanaikaisesti takeet siitä, että hän todella saa juuri näiden lajikkeiden siemeniä,
tämän vuoksi tietyt jäsenvaltiot soveltavat varmentamisjärjestelmiä, joissa virallisella tarkastuksella taataan lajikkeiden tunnistettavuus ja lajikepuhtaus, tällaisia järjestelmiä on kansainvälisellä tasolla jo olemassa; Yhdistyneiden Kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestö on suositellut vähimmäisvaatimuksia maissin siementen varmentamiseksi Euroopan ja Välimeren maissa; lisäksi Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö on laatinut kansainväliseen kauppaan tarkoitettujen rehukasvien siementen lajikkeiden varmentamisjärjestelmän,
yhteisölle olisi laadittava yhdenmukainen varmentamisjärjestelmä, joka perustuu edellä tarkoitettujen järjestelmien soveltamisesta saatuihin kokemuksiin,
järjestelmää olisi sovellettava niin jäsenvaltioiden väliseen kaupankäyntiin kuin kansallisilla markkinoilla kaupan pitämiseen,
viljakasvien siemeniä saa yleensä pitää kaupan ainoastaan, jos ne on varmentamissääntöjen mukaisesti virallisesti tarkastettu ja varmennettu perussiemeniksi tai varmennetuiksi siemeniksi; teknisten termien "perussiemenet" ja "varmennetut siemenet" valinta perustuu olemassa olevaan kansainväliseen terminologiaan,
yhteisön sääntöjä ei tulisi soveltaa viljakasvien siemeniin, joita ei pidetä kaupan, koska niiden taloudellinen merkitys on vähäinen; jäsenvaltioilla on oltava oikeus säätää tällaisista siemenistä erityisiä säännöksiä,
yhteisön sääntöjä ei tulisi soveltaa siemeniin, jotka on todistetusti tarkoitettu vietäviksi kolmansiin maihin,
viljakasvien siementen geneettisen arvon ja ulkoisen laadun parantamiseksi yhteisössä on säädettävä tietyistä erityiseen puhtauteen, itävyyteen ja terveydentilaan liittyvistä edellytyksistä,
siementen tunnistettavuuden varmistamiseksi olisi laadittava yhteisön säännöt pakkauksista, näytteenotosta, sulkemisesta ja merkinnöistä; sen vuoksi etiketeissä on oltava virallisen tarkastuksen suorittamiseksi ja viljelijän tiedoksi tarvittavat tiedot, joissa on korostettava sitä, että kyse on yhteisön varmentamisesta,
tietyt jäsenvaltiot tarvitsevat erityiskäyttöön useista lajeista tehtyjä viljakasvien siemenseoksia; näiden tarpeiden huomioon ottamiseksi jäsenvaltioiden olisi voitava hyväksyä tällaisia seoksia tietyin edellytyksin,
jäsenvaltioiden on säädettävä tarkoituksenmukaisesta tarkastuksesta niin siementen laatuun liittyvien edellytysten kuin siementen tunnistettavuuden takaavien säännösten noudattamisen varmistamiseksi sinä aikana, jona siemeniä pidetään kaupan,
nämä edellytykset täyttäviä siemeniä eivät koske muut kuin yhteisön säännöissä säädetyt rajoitukset kaupan pitämisessä, tämän kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen 36 artiklan soveltamista, paitsi kun yhteisön säännöissä säädetään vahingollisten organismien osalta toleransseista,
ensimmäisessä vaiheessa ja siihen saakka kunnes lajikkeista laaditaan yleinen luettelo, sallittuihin rajoituksiin olisi sisällytettävä erityisesti jäsenvaltioiden oikeus rajoittaa varmennettujen siementen pitäminen kaupan niihin lajikkeisiin, joilla on niiden alueella merkitystä viljelyn ja käytön kannalta,
on tarpeen tietyin edellytyksin tunnustaa jäsenvaltiossa varmennetuista perussiemenistä toisessa maassa lisättyjen siementen ja kyseisessä jäsenvaltiossa lisättyjen siementen vastaavuus,
toisaalta olisi säädettävä, että kolmansissa maissa korjattuja viljakasvien siemeniä voi pitää kaupan yhteisössä ainoastaan, jos niille annetaan samat takeet kuin yhteisössä virallisesti varmennetuille ja yhteisön sääntöjen mukaisille siemenille,
eri luokkiin kuuluvien varmennettujen siementen hankinnassa ollessa vaikeuksia, olisi väliaikaisesti sallittava väljemmät vaatimukset siemenille, joita pidetään kaupan,
eri jäsenvaltioiden teknisten varmentamismenetelmien yhdenmukaistamiseksi ja jotta tulevaisuudessa olisi mahdollista verrata yhteisössä varmennettuja siemeniä kolmansista maista peräisin oleviin siemeniin, jäsenvaltioihin suositellaan perustettaviksi yhteisön koepeltoja, jotta "varmennettujen siementen"
eri luokkiin kuuluville siemenille voitaisiin suorittaa vuosittainen jälkitarkastus, ja
komissiolle olisi annettava tehtäväksi päättää tietyistä toimenpiteistä tämän direktiivin soveltamiseksi; suunniteltujen toimenpiteiden täytäntöönpanon helpottamiseksi olisi säädettävä menettelystä jäsenvaltioiden ja komission välisen tiiviin yhteistyön aikaansaamiseksi maataloudessa, puutarhanviljelyssä ja metsätaloudessa käytettäviä siemeniä ja lisäysaineistoa käsittelevässä pysyvässä komiteassa,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tämä direktiivi koskee yhteisössä kaupan pidettäviä viljakasvien siemeniä.
2 artikla
1. Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
A "Viljakasveilla": kasveja, jotka kuuluvat seuraaviin lajeihin:
Avena sativa L. Kaura
Hordeum distichum L. Kaksitahoinen ohra
Hordeum polystichum L. 6-tahoinen ohra
Oryza sativa L. Riisi
Secale cereale L. Ruis
Triticum aestivum L. Vehnä
Triticum durum L. Kovavehnä
Triticum spelta L. Spelttivehnä
Zea maïs L. Maissi
B "Maissin lajikkeilla, hybrideillä ja sisäsiitoslinjoilla":
a) Avopölytteinen lajike: riittävän yhtenäinen ja pysyvä lajike;
b) Sisäsiitoslinja: riittävän yhtenäinen ja pysyvä linja, joka on saatu aikaan joko keinotekoisella itsehedelmöityksellä ja useiden peräkkäisten sukupolvien ajan jatkuneella jalostuksella tai vastaavilla toimenpiteillä;
c) Yksinkertainen hybridi: kahden sisäsiitoslinjan välisen ja jalostajan määrittelemän risteytyksen ensimmäinen sukupolvi;
d) Kaksinkertainen hybridi: kahden yksinkertaisen hybridin välisen ja jalostajan määrittelemän risteytyksen ensimmäinen sukupolvi;
e) Kolmisuuntainen hybridi: sisäsiitoslinjan ja yksinkertaisen hybridin välisen ja jalostajan määrittelemän risteytyksen ensimmäinen sukupolvi;
f) "Top cross" -hybridi: sisäsiitoslinjan tai yksinkertaisen hybridin ja avopölytteisen lajikkeen välisen ja jalostajan määrittelemän risteytyksen ensimmäinen sukupolvi;
g) lajikkeidenvälinen hybridi: kahden avopölytteisen lajikkeen perussiemenistä kasvaneiden kasvien välisen ja jalostajan määrittelemän risteytyksen ensimmäinen sukupolvi.
C "Perussiemenillä" (kaura, ohra, riisi, vehnä, speltti, ruis): siemeniä,
a) jotka on tuotettu jalostajan vastuulla lajikkeen ylläpitosääntöjen mukaisesti,
b) jotka on tarkoitettu joko "varmennettujen siementen" tai "ensimmäisen sukupolven varmennettujen siementen" tai "toisen sukupolven varmennettujen siementen" luokkaan kuuluvien siementen tuotantoon,
c) jotka täyttävät, ottaen huomioon 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan säännökset, liitteissä I ja II perussiemenille vahvistetut edellytykset ja
d) joiden osalta on virallisessa tarkastuksessa todettu, että edellä tarkoitetut edellytykset on täytetty.
D "Perussiemenillä" (maissi):
1. Avopölytteisten lajikkeiden perussiemeniä: siemeniä,
a) jotka on tuotettu jalostajan vastuulla lajikkeen ylläpitosääntöjen mukaisesti,
b) jotka on tarkoitettu kyseisen lajikkeen "varmennettujen siementen" luokkaan kuuluvien siementen tai "top cross" -hybridien tai lajikkeidenvälisten hybridien tuotantoon,
c) jotka täyttävät, lukuun ottamatta 4 artiklan säännöksiä, liitteissä I ja II perussiemenille vahvistetut edellytykset ja
d) joiden osalta on virallisessa tarkastuksessa todettu, että edellä tarkoitetut edellytykset on täytetty.
2. Sisäsiitoslinjojen perussiemeniä: siemeniä,
a) jotka täyttävät, 4 artiklan säännökset huomioon ottaen, liitteissä I ja II perussiemenille vahvistetut edellytykset ja
b) joiden osalta on virallisessa tarkastuksessa todettu, että edellä tarkoitettuja edellytyksiä on noudatettu.
3. Yksinkertaisten hybridien perussiemeniä: siemeniä,
a) jotka on tarkoitettu kaksinkertaisten hybridien, kolmen risteytyksen hybridien tai "top cross" -hybridien tuotantoon,
b) jotka täyttävät, 4 artiklan säännökset huomioon ottaen, liitteissä I ja II perussiemenille vahvistetut edellytykset ja
c) joiden osalta on virallisessa tarkastuksessa todettu, että edellä tarkoitettuja edellytyksiä on noudatettu.
E "Varmennetuilla siemenillä" (ruis, maissi): siemeniä,
a) jotka polveutuvat suoraan perussiemenistä,
b) jotka on tarkoitettu muuhun kuin viljakasvien siementen tuotantoon,
c) jotka täyttävät, 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 2 kohdan säännökset huomioon ottaen, liitteissä I ja II varmennetuille siemenille vahvistetut edellytykset ja
d) joiden osalta on virallisessa tarkastuksessa todettu, että edellä tarkoitettuja edellytyksiä on noudatettu.
F "Ensimmäisen sukupolven varmennetuilla siemenillä" (kaura, ohra, riisi, vehnä, speltti): siemeniä,
a) jotka polveutuvat suoraan määrätyn lajikkeen perussiemenistä,
b) jotka on tarkoitettu joko "toisen sukupolven varmennettujen siementen" luokkaan kuuluvien siementen tuotantoon tai muuhun kuin viljakasvien siementen tuotantoon,
c) jotka täyttävät liitteissä I ja II ensimmäisen sukupolven varmennetuille siemenille vahvistetut edellytykset ja
d) joiden osalta on virallisessa tarkastuksessa todettu, että edellä tarkoitettuja edellytyksiä on noudatettu.
G "Toisen sukupolven varmennetuilla siemenillä" (kaura, ohra, riisi, vehnä, speltti): siemeniä,
a) jotka polveutuvat suoraan määrätyn lajikkeen ensimmäisen sukupolven perussiemenistä tai varmennetuista siemenistä,
b) jotka on tarkoitettu muuhun kuin viljakasvien siementen tuotantoon,
c) jotka täyttävät liitteissä I ja II toisen sukupolven varmennetuille siemenille vahvistetut edellytykset ja
d) joiden osalta on virallisessa tarkastuksessa todettu, että edellä tarkoitettuja edellytyksiä on noudatettu.
H "Virallisilla toimenpiteillä": toimenpiteitä, joita toteuttavat
a) jonkin valtion viranomaiset tai
b) jonkin valtion valvonnassa toimivat julkis- tai yksityisoikeudelliset oikeushenkilöt tai
c) valantehneet luonnolliset henkilöt sellaisten lisätehtävien osalta, jotka myös kuuluvat valtion valvonnan alaisuuteen,
sillä edellytyksellä, että b ja c kohdassa tarkoitetut henkilöt eivät saa henkilökohtaista etua kyseisistä toimenpiteistä.
2. Jäsenvaltiot voivat:
a) sisällyttää useita sukupolvia perussiemenluokkaan ja jakaa kyseisen luokan alaosastoihin sukupolvien mukaan,
b) säätää, että itävyyttä ja analyyttistä puhtautta koskevia virallisia tarkastuksia ei varmennettaessa suoriteta kaikille erille, paitsi jos epäillään asiaa koskevien, liitteessä II vahvistettujen edellytysten täyttymistä.
3 artikla
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että viljakasvien siemeniä saa pitää kaupan ainoastaan, jos siemenet on virallisesti varmennettu "perussiemeniksi", "varmennetuiksi siemeniksi", "ensimmäisen sukupolven varmennetuiksi siemeniksi" tai "toisen sukupolven varmennetuiksi siemeniksi" ja jos ne täyttävät liitteessä II vahvistetut edellytykset.
2. Jäsenvaltioiden on säädettävä varmentamista ja kaupan pitämistä varten kaikenlaisten perussiementen ja varmennettujen siementen enimmäiskosteuspitoisuudesta.
3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että siementen viralliset tarkastukset suoritetaan käytössä olevien kansainvälisten menetelmien mukaisesti, jos tällaisia menetelmiä on.
4. Jäsenvaltiot voivat säätää 1 ja 2 kohdan säännöksistä poikkeuksia:
a) perussiemeniä aikaisempaa sukupolvea olevien jalostettujen siementen osalta,
b) kokeiden ja tieteellisten tarkoitusten osalta,
c) valintatyön osalta,
d) kunnostettavien raakasiementen kaupan pitämisen osalta, jos näiden siementen tunnistettavuus on taattu.
4 artikla
1. Poiketen 3 artiklan säännöksistä jäsenvaltiot voivat kuitenkin
a) sallia sellaisten perussiementen virallisen varmentamisen ja pitämisen kaupan, jotka eivät täytä liitteessä II vahvistettuja itävyyden edellytyksiä; kaikki tarvittavat toimenpiteet on toteutettava sen varmistamiseksi, että toimittaja takaa erityisen itävyyden, mikä toimittajan on ilmoitettava kaupan pitämistä varten erityisessä etiketissä, jossa on toimittajan nimi, osoite ja erän viitenumero;
b) sallia maissin siementen saatavuuden nopeuttamiseksi sellaisten "perussiementen" tai "varmennettujen siementen" kauppaluokkiin kuuluvien siementen virallisen varmentamisen ja pitämiseen kaupan ensimmäiselle ostajalle, joiden liitteessä II tarkoitettujen, itävyyden edellytysten noudattamista koskevaa virallista tarkastusta ei ole saatettu päätökseen. Varmentaminen annetaan vain esitettäessä siementen väliaikainen analyysiseloste ja edellytyksellä, että ensimmäisen vastaanottajan nimi ja osoite on ilmoitettu; kaikki tarvittavat toimenpiteet on toteutettava sen varmistamiseksi, että siementen toimittaja takaa väliaikaisella analyysillä todetun itävyyden; itävyys on kaupan pitämistä varten ilmoitettava erityisessä etiketissä, jossa on siementen toimittajan nimi, osoite ja erän viitenumero.
Näitä säännöksiä ei sovelleta kolmansista maista tuotuihin siemeniin, lukuun ottamatta 15 artiklassa säädettyä yhteisön ulkopuolella tapahtuvaa lisäystä.
2. Maissin siementen osalta jäsenvaltiot voivat alentaa liitteessä II vahvistettua vähimmäisitävyyttä 85 prosenttiin.
5 artikla
Jäsenvaltiot voivat liitteissä I ja II vahvistettujen edellytysten osalta säätää oman tuotantonsa varmentamista koskevista lisävaatimuksista tai tiukemmista vaatimuksista.
6 artikla
1. Jäsenvaltion on laadittava luettelo sellaisista viljakasvien lajikkeista, jotka on virallisesti hyväksytty varmennettaviksi sen alueella.
2. Lajike on hyväksyttävä varmennettavaksi ainoastaan, jos virallisissa tai virallisesti valvotuissa tarkastuksissa ja erityisesti viljelykokeissa, jotka on suoritettu kahtena peräkkäisenä vuonna, sekä rukiin ja avopölytteisten maissilajikkeiden osalta kolmena peräkkäisenä vuonna, on todettu,
a) kauran, ohran, riisin, vehnän ja spelttivehnän osalta, että lajike on riittävän yhtenäinen ja pysyvä; luettelossa on ilmoitettava tärkeimmät morfologiset tai fysiologiset ominaisuudet, joiden perusteella lajike voidaan tunnistaa;
b) rukiin ja avopölytteisen maissilajikkeiden osalta, että lajike on riittävän yhtenäinen ja pysyvä; luettelossa on ilmoitettava tärkeimmät morfologiset tai fysiologiset ominaisuudet, joiden perusteella voidaan erottaa sellaiset kasvilajikkeet, jotka polveutuvat suoraan "varmennettujen siementen" luokasta;
c) maissin hybridilajikkeiden osalta, että perussisäsiitoslinjat ovat riittävän yhtenäisiä ja pysyviä ja että lajike on jalostajan määrittelemien risteytysten tulos; luettelossa on ilmoitettava tärkeimmät morfologiset tai fysiologiset ominaisuudet, joiden perusteella voidaan erottaa suoraan "varmennettujen siementen" luokasta polveutuvat kasvilajikkeet. Jos hybridien tai keinotekoisten ja vastaavien lajikkeiden genealogisten ainesosien osalta vaaditaan varmentamista perussiemeniksi, näiden ainesosien tärkeimmät morfologiset tai fysiologiset ominaisuudet on ilmoitettava.
3. Hybridien ja keinotekoisten lajikkeiden osalta genealogisista ainesosista on ilmoitettava hyväksymisestä ja varmentamisesta vastaaville viranomaisille. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että genealogisten ainesosien tarkastuksen tulokset ja kuvaus pidetään jalostajan pyynnöstä luottamuksellisina.
4. Hyväksytyt lajikkeet on säännöllisesti tarkastettava virallisesti. Jos jokin varmennettavaksi hyväksymisen edellytyksistä ei enää täyty, hyväksyminen on peruutettava ja lajike poistettava luettelosta. Jos rukiin tai maissin avopölytteisen lajikkeen yksi tai useampi toissijainen ominaisuus on muuttunut, luettelossa olevaa kuvausta on muutettava viipymättä.
5. Luettelot ja niiden muutokset on lähetettävä viipymättä komissiolle, joka ilmoittaa niistä muille jäsenvaltioille.
7 artikla
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että lajikkeita ja maissin sisäsiitoslinjoja sekä varmennettavia siemeniä tarkastettaessa näytteet virallisesti otetaan tarkoituksenmukaisin menetelmin.
2. Tarkastettaessa siemeniä varmentamista varten näytteet on otettava yhtenäisistä eristä; erän enimmäispaino ja näytteen vähimmäispaino vahvistetaan liitteessä III.
8 artikla
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että perussiemeniä ja kaikenlaisia varmennettuja siemeniä saa pitää kaupan ainoastaan riittävän yhtenäisinä erinä ja pakkauksissa, jotka on 9 ja 10 artiklan säännösten mukaisesti suljettu suljinjärjestelmällä ja varustettu merkinnöillä.
2. Jäsenvaltiot voivat säätää pienten määrien käyttäjille kaupan pitämisen osalta poikkeuksia 1 kohdan pakkauksia, sulkemista ja merkintöjä koskevista säännöksistä.
9 artikla
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että perussiementen ja kaikenlaisten varmennettujen siementen pakkaukset on virallisesti suljettava niin, että pakkausta avattaessa suljinjärjestelmä särkyy eikä sitä voi panna takaisin paikalleen.
2. Pakkaukset voi sulkea uudelleen ainoastaan virallisesti. Jos pakkaukset suljetaan uudelleen, uudelleen sulkemisen päivämäärä ja toimenpiteestä vastuussa oleva viranomainen on ilmoitettava 10 artiklan 1 kohdassa säädetyssä etiketissä.
10 artikla
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että perussiementen ja kaikenlaisten varmennettujen siementen
a) pakkaukset on varustettava pakkauksen ulkopuolella olevalla, liitteen IV mukaisella virallisella etiketillä, joka on laadittu yhdellä yhteisön virallisista kielistä; se on kiinnitettävä virallisella suljinjärjestelmällä; perussiementen etiketin on oltava valkoinen; varmennettujen siementen ja ensimmäisen sukupolven varmennettujen siementen etiketin on oltava sininen ja toisen sukupolven varmennettujen siementen etiketin on oltava punainen; jäsenvaltioiden välisessä kaupassa etiketissä on oltava virallisen sulkemisen päivämäärä; jos 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja 2 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa perussiemenet ja maissin siemenet eivät täytä liitteessä II vahvistettuja itävyyden edellytyksiä, on siitä ilmoitettava etiketissä;
b) pakkauksessa on oltava etiketin värinen virallinen ilmoitus, jossa on liitteessä IV vahvistetut etikettitiedot; tämä ilmoitus ei ole välttämätön, jos nämä tiedot on painettu pysyvästi pakkaukseen.
2. Jäsenvaltiot voivat:
a) vaatia, että etiketissä on aina ilmoitettava virallisen sulkemisen päivämäärä;
b) säätää poikkeuksia 1 kohdan säännöksistä pienpakkausten osalta.
11 artikla
Tämä direktiivi ei vaikuta jäsenvaltioiden oikeuteen vaatia, että niiden alueella tuotettujen tai niiden alueelle tuotujen perussiementen tai kaikenlaisten varmennettujen siementen pakkaukset on varustettava, lukuun ottamatta 4 artiklassa tarkoitettuja tapauksia, toimittajan etiketillä niiden alueella tapahtuvaa kaupan pitämistä varten.
12 artikla
Jäsenvaltioiden on säädettävä, että perussiementen tai kaikenlaisten varmennettujen siementen kemiallisesta käsittelystä on maininta joko virallisessa etiketissä tai toimittajan etiketissä ja pakkauksessa tai sen sisällä.
13 artikla
1. Jäsenvaltiot voivat sallia sen, että viljakasvien siemeniä pidetään kaupan eri lajeista saatuina siemenseoksina, jos seoksen ainesosat ovat ennen sekoitusta niihin sovellettavia kaupan pitämistä koskevien sääntöjen mukaisia.
2. Edellä 8, 9 ja 11 artiklan säännöksiä, samoin kuin 10 artiklan säännöksiä on sovellettava, paitsi että siemenseosten etiketin on oltava väriltään vihreä.
14 artikla
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, ettei perussiemeniä ja kaikenlaisia varmennettuja siemeniä, jotka on virallisesti varmennettu ja joiden pakkaukset on virallisesti merkitty ja suljettu tässä direktiivissä säädetyn mukaisesti, koske muut kuin tässä direktiivissä säädetyt niiden ominaisuuksia, tarkastusjärjestelyjä, merkintöjä ja sulkemista koskevat rajoitukset kaupan pitämiselle.
2. Jäsenvaltiot voivat:
a) rajoittaa kauran, ohran, riisin, vehnän tai speltin varmennettujen siementen pitämisen kaupan ensimmäisen sukupolven siemeniin,
b) rajoittaa viljakasvien siementen pitämisen kaupan kansallisen luettelon alueelliseen viljely- ja käyttöarvoon perustuviin lajikkeiden siemeniin, kunnes lajikkeiden yleinen luettelo voidaan ottaa käyttöön viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1970; muista jäsenvaltioista peräisin olevat lajikkeet hyväksytään tähän luetteloon samoin edellytyksin kuin kansalliset lajikkeet.
15 artikla
Jäsenvaltioiden on säädettävä, että sellaiset viljakasvien siemenet, jotka polveutuvat suoraan jossakin jäsenvaltiossa varmennetuista perussiemenistä tai toisessa jäsenvaltiossa taikka kolmannessa maassa korjatuista ensimmäisen sukupolven varmennetuista siemenistä, vastaavat varmennettuja siemeniä tai ensimmäisen tai toisen sukupolven varmennettuja siemeniä sillä edellytyksellä, että kyseiset siemenet on korjattu joko perussiementen tai ensimmäisen sukupolven varmennettujen siementen tuottajavaltiossa, jos niille on tehty liitteessä I vahvistetut edellytykset täyttävä viljelystarkastus ja jos virallisessa tarkastuksessa on todettu, että liitteessä II vahvistettuja varmennettuja siemeniä tai ensimmäisen tai toisen sukupolven varmennettuja siemeniä koskevat edellytykset on täytetty.
16 artikla
1. Neuvosto ratkaisee määräenemmistöllä komission ehdotuksesta:
a) täyttävätkö, kuten 15 artiklassa säädetään, viljelystarkastukset kolmannessa maassa liitteessä I vahvistetut edellytykset;
b) vastaavatko sellaiset viljakasvien siemenet, jotka on korjattu kolmannessa maassa ja joilla on samat takeet ominaisuuksiensa osalta ja niiden tarkastusjärjestelyjen, niiden tunnistettavuuden varmistamiseksi, merkitsemiseksi ja tarkastamiseksi, tässä suhteessa sellaisia perussiemeniä, varmennettuja siemeniä tai ensimmäisen tai toisen sukupolven varmennettuja siemeniä, jotka on korjattu yhteisössä ja jotka ovat tämän direktiivin säännösten mukaisia.
2. Siihen saakka kunnes neuvosto tekee 1 kohdan mukaisen päätöksen, jäsenvaltiot voivat päättää kyseisessä kohdassa tarkoitetuista asioista. Tämä oikeus päättyy 1 päivänä heinäkuuta 1969.
17 artikla
1. Perussiementen tai kaikenlaisten varmennettujen siementen yleisessä saatavuudessa ilmenevien väliaikaisten ja vähintään yhdessä jäsenvaltiossa esiintyvien sekä yhteisössä ylipääsemättömien vaikeuksien poistamiseksi komissio sallii, noudattaen 21 artiklassa säädettyä menettelyä, yhden tai useamman jäsenvaltion hyväksyvän pidettäväksi kaupan komission määräämäksi ajaksi väljemmät vaatimukset täyttävän luokan siemeniä.
2. Kun kyseessä on tietyn lajikkeen tai sisäsiitoslinjan siementen luokka, virallinen etiketti on vastaavaa luokkaa varten laadittu etiketti, ja kaikissa muissa tapauksissa se on tummankeltainen. Etiketissä on aina ilmoitettava, että kyse on väljemmät vaatimukset täyttävään luokkaan kuuluvista siemenistä.
18 artikla
Tätä direktiiviä ei sovelleta sellaisiin viljakasvien siemeniin, jotka todistetusti on tarkoitettu vietäviksi kolmansiin maihin.
19 artikla
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta pidettäessä kaupan suoritettaisiin ainakin pistokokein viljakasvien siementen tässä direktiivissä säädettyjen edellytysten noudattamista koskeva virallinen tarkastus.
20 artikla
1. Yhteisöön on perustettava yhteisön koepeltoja, joilla suoritetaan vuosittain pistokokein otettujen viljakasvien perussiementen ja kaikenlaisten varmennettujen siementen näytteiden jälkitarkastus; 21 artiklassa tarkoitettu komitea tarkastaa nämä pellot.
2. Ensimmäisessä vaiheessa vertailukokeita käytetään varmentamisen teknisten menetelmien yhdenmukaistamiseen tulosten vastaavuuden aikaansaamiseksi. Kun tämä tavoite on saavutettu, vertailukokeista laaditaan vuosittain toimintakertomus, joka luottamuksellisena annetaan tiedoksi jäsenvaltioille ja komissiolle. Komissio päättää noudattaen 21 artiklassa säädettyä menettelyä päivämäärästä, johon mennessä kertomus on laadittava ensimmäisen kerran.
3. Komissio päättää noudattaen 21 artiklassa säädettyä menettelyä vertailukokeiden suorittamiseksi tarvittavista järjestelyistä. Kolmansissa maissa korjattuja viljakasvien siemeniä voidaan ottaa mukaan vertailukokeisiin.
21 artikla
1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa neuvoston 14 päivänä kesäkuuta 1966 tekemällä päätöksellä(2) perustetun maataloudessa, puutarhaviljelyssä ja metsätaloudessa käytettäviä siemeniä ja lisäysaineistoa käsittelevän pysyvän komitean, jäljempänä "komitea", käsiteltäväksi komitean puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.
2. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden äänet painotetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.
3. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa toimenpiteistä määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan kahdentoista äänen enemmistöllä.
4. Komissio päättää toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi. Jos kyseiset toimenpiteet eivät kuitenkaan ole komitean antaman lausunnon mukaisia, komissio ilmoittaa niistä viipymättä neuvostolle. Siinä tapauksessa komissio voi lykätä päättämiensä toimenpiteiden soveltamista enintään yhdellä kuukaudella ilmoituksen tekopäivästä.
Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin yhden kuukauden kuluessa.
22 artikla
Tämä direktiivi ei rajoita sellaisten kansallisten säännösten soveltamista, jotka ovat perusteltuja ihmisten, eläinten tai kasvien terveyden ja elämän suojelemiseksi taikka teollisen ja kaupallisen omaisuuden suojelemiseksi, lukuun ottamatta liitteessä II olevassa 2 kohdassa vahvistettua toleranssia vahingollisille organismeille.
23 artikla
Jäsenvaltioiden on saatettava 14 artiklan 1 kohdan säännösten noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1968 sekä viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1969 ne säännökset, jotka ovat välttämättömiä tämän direktiivin ja sen liitteiden noudattamiseksi. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
24 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 14 päivänä kesäkuuta 1966.