32003R1217
L 169/44
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1217/2003 НА КОМИСИЯТА
от 4 юли 2003 година
за определяне на общи спецификации за национални програми за контрол на качеството на сигурността на гражданското въздухоплаване
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2320/2002 на Европейския парламент и Съвета от 16 декември 2002 г. относно създаване на общи правила за сигурността на гражданското въздухоплаване (1), и по-специално член 7, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
(1)
Разработването и прилагането на национална програма за контрол на качеството на сигурността на гражданското въздухоплаване от всяка държава-членка е извънредно важно за осигуряване на ефективността на нейната национална програма за сигурност на гражданското въздухоплаване в съответствие с член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2320/2002 г.
(2)
Спецификациите за националната програма за контрол на качеството на сигурността на гражданското въздухоплаване, която се прилага от държавите-членки, би следвало да осигурява хармонизиран подход в това отношение. Поради това регламентът е най-подходящият инструмент за тази цел.
(3)
Извършването на мониторинг на националните програми за контрол на качеството на сигурността на гражданското въздухоплаване на общностно равнище изисква хармонизиран подход към оценката на спазването на национално равнище.
(4)
За да бъдат ефективни, одитите, за които отговаря компетентният орган, би следвало да се извършват редовно. Те не би следвало да се ограничават по отношение на предмета, етапа или момента, в който се извършват. Тяхната форма би следвало да бъде най-подходящата за осигуряване на тяхната ефективност.
(5)
Би следвало да се дава приоритет на разработването на подробна обща методология за извършване на одитите.
(6)
Необходимо е да се разработи хармонизиран начин за докладване на предприетите мерки за изпълнение на задълженията по настоящия регламент и на състоянието на авиационната сигурност на летищата на територията на държавите-членки.
(7)
Националните програми за контрол на качеството на сигурността на гражданското въздухоплаване би следвало да се основават на най-добрите практики. Тези най-добри практики би следвало да се споделят между държавите-членки.
(8)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по сигурност на гражданското въздухоплаване,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ЦЕЛ И ДЕФИНИЦИИ
Член 1
Цел
Настоящият регламент постановява общите спецификации за национални програми за контрол на качеството на сигурността на гражданското въздухоплаване, които трябва да се прилагат от всяка държава-членка. Това включва определянето на общи изисквания за програмите за контрол на качеството, обща методология за извършване на одити и общи изисквания към одиторите.
Член 2
Дефиниции
За целите на настоящия регламент се прилагат следните дефиниции:
1.
„компетентен орган“ означава националният орган, определен от държава-членка в съответствие с член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2320/2002, да отговаря за координацията и осъществяване на мониторинг на прилагането на нейната национална програма за сигурност на гражданското въздухоплаване;
2.
„одит“ означава всички процедури или процеси, използвани за извършване на мониторинг на спазването на национално равнище. Той обхваща одити на сигурността, инспекции, разследвания, тестове и проучвания;
3.
„одитор“ означава всяко лице, което извършва одити на национално равнище;
4.
„недостатък“ означава неспазване на изискванията за авиационна сигурност;
5.
„инспекция“ означава преглед на прилагането на един или повече аспекти на мерките и процедурите за сигурност, за да се определи колко ефективно те се осъществяват;
6.
„разследване“ означава проучване на произшествие, свързано с сигурността, и обяснение на неговата причина, за да се избегне то да се случи повторно и да се предприемат правни действия;
7.
„програма за контрол на качеството“ означава националната програма за контрол на качеството на сигурността на гражданското въздухоплаване;
8.
„одит на сигурността“ означава задълбочено проучване на всички аспекти на мерките и процедурите за сигурност, за да се определи дали те са били прилагани непрекъснато в съответствие с постоянен стандарт;
9.
„произшествие, свързано със сигурността“ означава събитие с негативни последици за сигурността и сигурността на лица и имущество;
10.
„проучване“ означава оценка на операциите, за да се определят нуждите, свързани със сигурността. Това включва идентифициране на уязвимите места, които могат да се използват за извършване на актове на неправомерно вмешателство, независимо от прилагането на мерките и процедурите за сигурност, и препоръчването на компенсаторни защитни мерки, съизмерими със заплахата на всеки идентифициран риск;
11.
„тест“ означава изпитването на мерки, свързани с авиационната сигурност, когато компетентният орган въвежда или симулира извършването на неправомерен акт за целите на проучване на ефикасността и прилагането на съществуващите мерки за сигурност.
ГЛАВА II
ОБЩИ ИЗИСКВАНИЯ ЗА ПРОГРАМИТЕ ЗА КОНТРОЛ НА КАЧЕСТВОТО
Член 3
Правомощия на компетентния орган
За да осигурят ефективността на своите национални програми за сигурност на гражданското въздухоплаване, държавите-членки предоставят на компетентните органи необходимите изпълнителни правомощия.
Член 4
Съдържание на програмата за контрол на качеството
1. Програмата за контрол на качеството съдържа всички необходими мерки за извършване на мониторинг на контрола на качеството, предприети, за да се оценява редовно изпълнението на националната програма за сигурност на гражданското въздухоплаване, включително на политиките, върху които тя се основава.
2. Програмата за контрол на качеството включва и засяга следните елементи:
а)
организационна структура, отговорности и ресурси;
б)
длъжностни характеристики и квалификация на всички одитори, които отговарят за осъществяването на програмата за контрол на качеството;
в)
оперативни дейности, свързани с мониторинга, включително типове, цел, съдържание, честота и основна задача на одитите на сигурността, проучванията и тестовете, както и класифициране на спазването и обхвата и на отговорностите на разследванията, когато това е приложимо;
г)
дейности, свързани с отстраняване на недостатъци, предоставящи подробна информация относно докладването на недостатъка, проследяването и отстраняването, за да се осигури ефективно спазване на изискванията на авиационната сигурност;
д)
мерки за изпълнение; и
е)
съобщения и докладване на предприетите дейности и на нивото на спазване на изискванията на авиационната сигурност.
Член 5
Мониторинг за съответствие
1. Върху прилагането на националната програма за сигурност на гражданското въздухоплаване се извършва мониторинг.
2. Мониторингът се извършва в съответствие с програмата за контрол на качеството, като се вземат предвид равнището на заплахите, типът и характерът на операциите, стандартът на прилагане и други фактори и оценки, които изискват по-често извършване на мониторинг.
3. Управлението, определянето на приоритетите и организацията на програмата за контрол на качеството се извършва независимо от оперативното изпълнение на вземаните мерки по националната програма за сигурност на гражданското въздухоплаване.
Член 6
Докладване
1. Държавите-членки предават ежегодно на Комисията доклад относно предприетите мерки за изпълнение на техните задължения по настоящия регламент и за състоянието на авиационната сигурност на летищата, разположени на тяхна територия. Насоки за изготвяне на докладите са изложени в приложение I.
2. Референтният период за доклада е 1 януари - 31 декември. Докладът трябва да се представи в срок от два месеца от приключване на този период. По изключение той трябва да се представи до края на февруари 2004 г. за периода от 19 юли 2003 г. до 31 декември 2003 г.
ГЛАВА III
ОБЩА МЕТОДОЛОГИЯ ЗА ИЗВЪРШВАНЕ НА ОДИТИ
Член 7
Извършване на одити
Дейностите, свързани с извършване на мониторинг на спазването, включват както обявени, така и необявени дейности.
Член 8
Класифициране на съответствието
Одитите, инспекциите и тестовете на сигурността оценяват прилагането на националната програма за сигурност на гражданското въздухоплаване, като използват хармонизираната система за класифициране на спазването, изложена в приложение II.
ГЛАВА IV
ОБЩИ ИЗИСКВАНИЯ ЗА ОДИТОРИТЕ
Член 9
Наличност на одитори
Всяка държава-членка предприема необходимите мерки, за да осигури достатъчен брой одитори да бъдат на разположение за осъществяване на всички дейности по извършване на мониторинг на съответствието.
Член 10
Критерии за квалификация на одитори
1. Всяка държава-членка трябва да осигури одиторите, които изпълняват функции от името на компетентния орган, да имат подходящи квалификации, които включват достатъчен теоретичен и практически опит в съответната област.
2. Одиторите трябва да имат:
а)
добро разбиране на националната програма за сигурност на гражданското въздухоплаване и как тя се прилага за операциите, на които се извършва преглед;
б)
когато е целесъобразно, познаване на по-строги мерки, приложими в съответната държава-членка, и местоположението, където се извършва прегледът;
в)
добро познаване на работно равнище на технологиите и техниките за сигурност;
г)
познаване на принципите, процедурите и техниките за извършване на одит;
д)
познаване на работно равнище на операциите, на които се извършва одит.
ГЛАВА V
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 11
Споделяне на най-добрите практики
Държавите-членки информират Комисията за най-добрите практики по отношение на програмите за контрол на качеството, методологиите на одита и одиторите. Комисията споделя тази информация с държавите-членки.
Член 12
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след датата на публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 4 юли 2003 година.
Komission asetus (EY) N:o 1217/2003,
annettu 4 päivänä heinäkuuta 2003,
kansallisia siviili-ilmailun turvaamisen laadunvalvontaohjelmia koskevista yhteisistä vaatimuksista
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon yhteisistä siviili-ilmailun turvaamista koskevista säännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2320/2002(1) ja erityisesti sen 7 artiklan 1 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) On olennaisen tärkeää, että kukin jäsenvaltio laatii ja panee täytäntöön kansallisen siviili-ilmailun turvaamisen laadunvalvontaohjelman, jonka avulla voidaan varmistaa sen kansallisen siviili-ilmailun turvaohjelman tehokkuus asetuksen (EY) N:o 2320/2002 5 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
(2) Vaatimuksilla, jotka koskevat jäsenvaltioiden täytäntöön panemaa kansallista siviili-ilmailun turvaamisen laadunvalvontaohjelmaa, olisi varmistettava yhdenmukainen toimintatapa tässä asiassa. Tähän tarkoitukseen asetus on sopivin väline.
(3) Kansallisten siviili-ilmailun turvaamisen laadunvalvontaohjelmien seuranta yhteisön tasolla edellyttää, että kansallisesti suoritettavassa vaatimustenmukaisuuden arvioinnissa noudatetaan yhdenmukaista toimintatapaa.
(4) Jotta asianmukaisen viranomaisen vastuulle kuuluvat auditoinnit olisivat tehokkaita, niitä olisi suoritettava säännöllisesti. Niitä ei saisi rajoittaa kohteen, vaiheen tai suorittamisajankohdan osalta. Ne olisi niiden tehokkuuden takaamiseksi suoritettava sopivimmassa mahdollisessa muodossa.
(5) Yksityiskohtaisten yhteisten menetelmien kehittäminen auditointeja varten olisi asetettava ensisijaisen tärkeäksi tehtäväksi.
(6) On tarpeen kehittää yhdenmukainen tapa raportoida niistä toimenpiteistä, jotka on toteutettu tässä asetuksessa asetettujen velvoitteiden täyttämiseksi, sekä jäsenvaltioiden alueella sijaitsevien lentoasemien turvatilanteesta.
(7) Kansallisten siviili-ilmailun turvaamisen laadunvalvontaohjelmien olisi perustuttava parhaisiin toimintatapoihin. Tällaisista parhaista toimintatavoista olisi vaihdettava tietoa jäsenvaltioiden kesken.
(8) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat siviili-ilmailun turvaamista käsittelevän komitean lausunnon mukaisia,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU TAVOITE JA MÄÄRITELMÄT
1 artikla
Tavoite
Tässä asetuksessa vahvistetaan yhteiset vaatimukset kussakin jäsenvaltiossa täytäntöön pantavaa kansallista siviili-ilmailun turvaamisen laadunvalvontaohjelmaa varten. Tähän sisältyvät laadunvalvontaohjelmia koskevat yhteiset vaatimukset, yhteiset menetelmät auditointeja varten sekä auditoijia koskevat yhteiset vaatimukset.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia määritelmiä:
1) "asianmukaisella viranomaisella" tarkoitetaan kansallista viranomaista, jonka jäsenvaltio on nimennyt asetuksen (EY) N:o 2320/2002 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti ja joka vastaa kyseisen jäsenvaltion kansallisen siviili-ilmailun turvaohjelman täytäntöönpanon koordinoinnista ja seurannasta;
2) "auditoinnilla" tarkoitetaan kansallisella tasolla suoritettavassa vaatimustenmukaisuuden seurannassa käytettävää menettelyä tai prosessia; se käsittää turva-auditoinnit, tarkastukset, selvitykset, testit ja tutkimukset;
3) "auditoijalla" tarkoitetaan henkilöä, joka suorittaa kansallisia auditointeja;
4) "puutteella" tarkoitetaan ilmailun turvaamista koskevien vaatimusten noudattamatta jättämistä;
5) "tarkastuksella" tarkoitetaan yhden tai useamman turvatoimenpiteisiin ja -menettelyihin liittyvän osatekijän toteutuksen tarkastelua sen määrittämiseksi, kuinka tehokkaasti ne suoritetaan;
6) "tutkimuksella" tarkoitetaan turvaa vaarantaneen tapahtuman tarkastelua ja sen syiden määrittelyä, jonka tarkoituksena on välttää tapahtuman toistuminen ja selvittää oikeustoimien tarvetta;
7) "laadunvalvontaohjelmalla" tarkoitetaan kansallista siviili-ilmailun turvaamisen laadunvalvontaohjelmaa;
8) "turva-auditoinnilla" kaikkien turvatoimenpiteisiin ja -menettelyihin liittyvien osatekijöiden perusteellista tarkastelua, jonka tarkoituksena on määrittää, toteutetaanko niitä jatkuvasti ja johdonmukaisesti tiettyjä vaatimuksia noudattaen;
9) "turvaa vaarantavalla tapahtumalla" tarkoitetaan tapahtumaa, jolla on kielteisiä vaikutuksia henkilöiden turvallisuuden ja omaisuuden turvan kannalta;
10) "selvityksellä" tarkoitetaan toimintojen arviointia turvatarpeiden määrittämiseksi; tämä käsittää sellaisten haavoittuvuustekijöiden yksilöinnin, joita voitaisiin käyttää hyväksi laittomien tekojen suorittamiseksi turvatoimenpiteistä ja -menettelyistä huolimatta, sekä suositusten esittämisen korjaavista suojatoimenpiteistä, jotka ovat oikeassa suhteessa yksilöidyn riskin aiheuttamaan uhkaan;
11) "testillä" tarkoitetaan ilmailun turvatoimenpiteiden koetteelle asettamista, jossa asianmukainen viranomainen esittää tai simuloi laittoman teon suorittamista koskevan aikeen selvittääkseen käytössä olevien turvatoimenpiteiden tehokkuutta ja toteutusta.
II LUKU LAADUNVALVONTAOHJELMIA KOSKEVAT YHTEISET VAATIMUKSET
3 artikla
Asianmukaisen viranomaisen toimivaltuudet
Jäsenvaltioiden on kansallisen siviili-ilmailun turvaohjelman tehokkuuden varmistamiseksi annettava asianmukaiselle viranomaiselle tarvittavat täytäntöönpanovaltuudet.
4 artikla
Laadunvalvontaohjelman sisältö
1. Laadunvalvontaohjelman on sisällettävä kaikki tarvittavat laadunvalvonnan seurantatoimenpiteet, joiden avulla voidaan arvioida säännöllisesti kansallisen siviili-ilmailun turvaohjelman täytäntöönpano, sekä periaatteet, joihin toimenpiteet perustuvat.
2. Laadunvalvontaohjelman on katettava seuraavat osatekijät:
a) organisaatiorakenne, vastuut ja voimavarat;
b) kaikkien laadunvalvontaohjelman toteutuksesta vastaavien auditoijien työnkuvaukset ja pätevyysvaatimukset;
c) seurantatoimet, mukaan luettuina turva-auditointien, tarkastusten, selvitysten ja testien tyypit, tavoite, sisältö, tiheys ja painopisteet, sekä vaatimustenmukaisuuden luokittelu ja mahdollisten tutkimusten laajuus ja niihin liittyvät vastuut;
d) puutteiden korjaamiseksi toteutettavat toimet, joihin liittyen annetaan yksityiskohtaiset määräykset puutteita koskevasta raportoinnista, jatkotoimista ja korjaamisesta, joiden avulla varmistetaan ilmailun turvaamista koskevien vaatimusten noudattaminen;
e) täytäntöönpanotoimenpiteet; ja
f) ilmoitukset ja raportointi toteutetuista toimista sekä siitä, missä määrin ilmailun turvaamista koskevia vaatimuksia noudatetaan.
5 artikla
Vaatimustenmukaisuuden seuranta
1. Kansallisen siviili-ilmailun turvaohjelman täytäntöönpanoa on seurattava.
2. Seuranta on suoritettava laadunvalvontaohjelman mukaisesti, ja siinä on otettava huomioon uhkan suuruus, toimintojen tyyppi ja luonne, täytäntöönpanonormit sekä sellaiset muut tekijät ja arvioinnit, jotka vaativat tiheämpää seurantaa.
3. Laadunvalvontaohjelman hallinnointi, painopisteiden määrittäminen ja organisointi on suoritettava itsenäisesti erillään kansalliseen siviili-ilmailun turvaohjelmaan liittyvien toimenpiteiden operatiivisesta täytäntöönpanosta.
6 artikla
Raportointi
1. Jäsenvaltioiden on annettava vuosittain komissiolle kertomus niistä toimenpiteistä, jotka on toteutettu tässä asetuksessa jäsenvaltioille asetettujen velvoitteiden täyttämiseksi, sekä turvatilanteesta jäsenvaltioiden alueella sijaitsevilla lentoasemilla. Kertomuksia koskevat ohjeet ovat liitteessä I.
2. Kertomuksessa on tarkasteltava 1 päivän tammikuuta ja 31 päivän joulukuuta välistä ajanjaksoa. Kertomus on annettava kahden kuukauden kuluessa tarkastelujakson päättymisestä. Edellä olevasta poiketen on kuitenkin annettava vuoden 2004 helmikuun loppuun mennessä kertomus 19 päivän heinäkuuta 2003 ja 31 päivän joulukuuta 2003 välisestä ajanjaksosta.
III LUKU AUDITOINNEISSA SOVELLETTAVAT YHTEISET MENETELMÄT
7 artikla
Auditointien suorittaminen
Vaatimustenmukaisuuden seurantatoimiin on sisällyttävä sekä ennalta ilmoitettavia että ilman ennakkoilmoitusta toteutettavia toimia.
8 artikla
Vaatimustenmukaisuuden luokittelu
Turva-auditoinneissa, tarkastuksissa ja testeissä on arvioitava kansallisen siviili-ilmailun turvaohjelman täytäntöönpano käyttäen liitteessä II olevaa yhdenmukaista vaatimustenmukaisuuden luokittelujärjestelmää.
IV LUKU AUDITOIJIA KOSKEVAT YHTEISET VAATIMUKSET
9 artikla
Auditoijien riittävä määrä
Kunkin jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kaikkien vaatimustenmukaisuuden seurantaan liittyvien toimien suorittamista varten on käytettävissä riittävä määrä auditoijia.
10 artikla
Auditoijien pätevyysvaatimukset
1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että auditoijilla, jotka suorittavat tehtäviä asianmukaisen viranomaisen puolesta, on tarvittava pätevyys, johon kuuluu riittävä teoreettinen tietämys ja käytännön kokemus asianomaisella alalla.
2. Auditoijien on:
a) tunnettava hyvin kansallinen siviili-ilmailun turvaohjelma ja sen soveltaminen tarkastelun kohteena oleviin toimintoihin;
b) tunnettava tarvittaessa kyseisessä jäsenvaltiossa ja tarkastelun kohteena olevassa paikassa mahdollisesti sovellettavat tavanomaista tiukemmat toimenpiteet;
c) tunnettava käytännössä hyvin turvateknologiat ja -tekniikat;
d) tunnettava auditointiperiaatteet, -menettelyt ja -menetelmät;
e) tunnettava käytännössä tarkastelun kohteena olevat toiminnot.
V LUKU YLEISET SÄÄNNÖKSET
11 artikla
Tiedon jakaminen parhaista toimintatavoista
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle laadunvalvontaohjelmiin, auditointimenetelmiin ja auditoijiin liittyvistä parhaista toimintatavoista. Komissio välittää nämä tiedot kaikille jäsenvaltioille.
12 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 4 päivänä heinäkuuta 2003.