32001R0901
L 127/11
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (EО) № 901/2001 НА СЪВЕТА
от 7 май 2001 година
за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на карбамид с произход от Русия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламента (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 г. относно защитата срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1), и по-специално член 11, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението на Комисията след консултации с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
A. ПРОЦЕДУРА
1. Предишни разследвания
(1)
През 1987 г. Комисията наложи временно антидъмпингово мито (2) върху вноса на карбамид с произход, освен от други страни, и от бившия Съветски съюз. С Регламент (ЕИО) № 3339/87 (3), Съветът прие мерки по отношение на вноса на карбамид от, освен други страни, от бившия Съветски съюз. С Решение 89/143/ЕИО на Комисията (4) тези мерки бяха потвърдени. През март 1993 г. Комисията започна преглед на решението за приемане на мерки по вноса на карбамид с произход освен от други страни от бившия Съветски съюз (5). Това доведе до налагането на окончателно антидъмпингово мито с Регламент (EО) № 477/95 на Съвета (6) за карбамид с произход от руската федерация („Русия“). Размерът на наложеното мито беше разликата между 115 ECU за тон и окончателната цена, при условие на доставка границата на Общността, преди освобождаване от митница, ако тази цена е по-ниска.
2. Разследвания относно други държави
(2)
През октомври 2000 г. започна антидъмпингово разследване относно вноса на карбамид с произход от Беларус, България, Хърватска, Египет, Естония, Латвия, Либия, Полша, Румъния и Украйна (7). Разследването тече в момента.
3. Настоящо разследване
3.1. Молба за преглед
(3)
През септември 1999 г. Комисията публикува съобщение за предстоящо изтичане (8) на антидъмпинговите мерки върху вноса на карбамид с произход от Русия. Впоследствие Комисията получи заявление за преглед на тези мерки съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (EО) № 384/96 (9) („основния регламент“). Заявлението беше депозирано на 3 декември 1999 г. от Европейската асоциация на производителите на тор (ЕАПТ) от името на производители представляващи голяма част от производство на карбамид в Общността („засегнатия продукт“). Заявлението се основаваше на довода, че изтичането на мерките вероятно ще има за резултат продължаване на дъмпинг и нанасяне на вреда на промишлеността в Общността.
3.2. Уведомление за започване на разследване
(4)
Като определи, след консултация с Консултативния комитет, че съществуват достатъчно доказателства за започването на преглед, Комисията започна разследване съгласно член 11, параграф 2 от основния регламент през март 2000 г. (9).
3.3. Период на разследване
(5)
Периодът на разследване за продължаване на дъмпинг и нанасяне на вреда обхвана периода от 1 януари 1999 г. до 31 декември 1999 г. („ПР“). Проучването на релевантни тенденции за оценка на продължаването или повтарянето на дъмпинга и вредата обхвана периода от 1 януари 1996 г. до края на ПР.
3.4. Засегнати страни по разследването
(6)
Комисията официално посъветва производителите-заявители от Общността, производителите износители в Русия, вносителите, потребителите и асоциациите, за които се знае, че са засегнати, и представителите на засегнатата държава-износител за започването на прегледа. Комисията изпрати въпросници до производителите износители, производителите в Общността, вносителите, потребителите и асоциациите, за които се знае че са засегнати и до тези, които се представиха в границите на времето, определено в уведомлението за започване на разследване. В допълнение, единственият производител в Словашката република, която беше считана като подходяща държава-аналог, беше поканен и му беше изпратен въпросник.
(7)
Единадесет производители от Общността, един производител от държавата-аналог, един вносител, една асоциация на потребителите и един потребител отговориха на въпросниците. По отношение на засегнатата държава-износител не бяха получени отговори на въпросниците.
3.5. Проверка на получената информация
(8)
Комисията потърси и провери цялата информация, която тя счете за необходима за целта на определянето на продължаване или отново прибягване до дъмпинг и ощетяване и за интереса на Общността. Комисията даде също така на директно засегнатите страни възможността да изложат своите виждания писмено и при молба чрез изслушване.
(9)
Бяха извършени посещения с цел проверка в помещенията на следните компании:
Производители в Общността:
Hydro Agri Brunsbuttel, Германия
Hydro Agri Italia SpA, Италия
Irish Fertilizer Industries Ltd., Ирландия
Производител в държавата-аналог:
Duslo, as, Šal'a, Словакия
Несвързан вносител:
Cargill BV, Amsterdam, Нидерландия
Потребителите/потребителите association:
Sadepan Chimica SRL, Виадана, Италия
Svenska Lantmännen, Стокхолм, Швеция.
Б. ЗАСЕГНАТ ПРОДУКТ И ПОДОБЕН ПРОДУКТ
1. Засегнат продукт
(10)
Засегнатият с тази процедура продукт е същият, както и при предишното разследване, т.e. карбамид. Той се произвежда главно от амоняк, който от своя страна се произвежда от природен газ. Той може да поема течна или твърда форма. Карбамид в твърда форма може да се използва за земеделски и промишлени цели. Земеделският тип карбамид може да се използва или за тор, който се разпръсква в почвата, или като добавка в храната за животни. Промишленият тип карбамид е суровина за някои лепила и пластмаси. Течният карбамид може да се използва и като тор и за промишлени цели. Всички видове карбамид имат същите основни физични и химични характеристики и могат да се разглеждат за целите на настоящия преглед като един продукт.
(11)
Засегнатият продукт попада в кодове по КН 3102 10 10 и 3102 10 90. Една асоциация на вносителите твърдеше, че карбамид, внесен под код по КН 3102 10 90, следва да се изключи от настоящия преглед, тъй като не е имало подобен внос години наред.
(12)
По отношение на това твърдение следва да се отбележи, че дори ако няма внос години наред с код по КН 3102 10 90, продуктът, който се класифицира в този код по КН, ясно принадлежи на единствената категория на продукта, която формира засегнатия продукт и нещо повече, той не може да се изключва, че подобен внос няма да бъде извършен в бъдеще.
2. Подобен продукт
(13)
Разследването показа, че произведеният и продаден продукт от производителите в Общността на пазара в Общността прилича във всяко отношение на карбамида, произведен в Русия и внесен в Общността. Затова той се счита за подобен продукт по смисъла на член 1, параграф 4 от основния регламент. Беше констатирано също така, че карбамидът, изнесен от Русия за Общността, и карбамидът, произведен и продаден на вътрешния пазар на Словакия, която служеше за държава-аналог, са подобни.
В. ПРОДЪЛЖАВАНЕ НА ДЪМПИНГА
(14)
Съгласно член 11, параграф 2 от основния регламент, беше проучено дали изтичането на мерките би довело до продължаване на дъмпинга.
(15)
По време на ПР 25 хил. тона карбамид са били внесени от Русия (в сравнение със 117 хил. тона, внесени по време на предишния ПР (1992 г.) и 271 хил. тона през 1986 г.). Това представлява пазарен дял от 0,4 %.
1. Вероятност за продължаване на дъмпинга
1.1. Държава-аналог
(16)
Нормалната стойност се базираше, съгласно член 2, параграф 7 от основния регламент, на информация, получена от страна с пазарна икономика, където засегнатият продукт се произвежда и продава. В уведомлението за започване на разследване Комисията предложи Словашката република като подходяща държава-аналог поради факта, че тя беше използвана като държава-аналог в последното разследване и че производствените процеси и достъпът до суровини в Словашката република са сравними с тези, преобладаващи в Русия.
(17)
Една асоциация на вносителите възрази на избора на Словашката република за държава-аналог поради следните причини: Словашката република, за разлика от Русия, няма производство на природен газ. Тъй като газът е основна суровина за производството на карбамид, той е основен елемент в цената на крайния продукт. Нещо повече, твърдеше се, че Словашката република е тотално зависима от руския газ и плаща много висока цена за него. Затова се твърдеше, че използването на Словашката република като държава-аналог би повишило изкуствено нормалната стойност и по този начин би довело до изкуствено висок дъмпингов марж.
(18)
Второ, асоциацията на вносителите посочи, че предвид важността на газта при производството на карбамид, всяка държава-аналог в този случай би трябвало да е държава-производителка на газ. Асоциацията на вносителите предложи Норвегия, Канада или Саудитска Арабия като алтернативни държави-аналог.
(19)
По отношение на първото твърдение следва да се посочи, че цените на руския газ са силно дисконтирани на руския пазар и не са определени на пазарна основа. В допълнение, не беше представено никакво доказателство, че цените на газа на словашкия пазар са по-високи от цените на газа в други пазарни икономики. Нито пък Комисията констатира какъвто и да е признак, че това е наистина случаят при сравняване на цените на газа в Словакия по време на ПР с цените на газа в други пазарни икономики. Затова не може да се приеме, че изборът на Словашката република като държава-аналог служи за изкуствено повишаване на нормалната стойност. По отношение на втория аргумент, Комисията анализира дали някоя от предложените държави са по-подходящи. Очевидно Норвегия не би била подходящ избор поради факта, че тя не произвежда карбамид. Саудитска Арабия беше счетена за неподходяща, тъй като законодателството на държавата позволява изкуствено ниски цени на суровините за националната промишленост, която използва природен газ и дава инвестиционен стимул за своята торова промишленост. По отношение на Канада не можеше да се получи никакво сътрудничество от канадската карбамидна промишленост.
(20)
Затова изборът на Словашката република като държава-аналог беше потвърден поради следните мотиви: тя е била използвана като държава-аналог в предишното разследване; производствените процеси и достъпа до суровини в Словашката република са сравними с тези, преобладаващи в Русия; цените на природния газ в Словашката република бяха конкурентни и не по-високи от цените на газта в другите пазарни икономики; можеше да се получи висока степен на сътрудничество от тази държава. Единственият словашки производител се съгласи да сътрудничи в разследването и беше установено също така че вътрешните продажби, извършени от този производител са представителни в сравнение с обема на износа за Общността от Русия.
(21)
На тази основа беше направено заключението, че Словашката република е подходящ и разумен избор на държава-аналог за установяване на нормалната стойност на вноса на карбамид с произход от Русия.
1.2. Нормална стойност
(22)
Първо, беше проучено дали вътрешните продажби, направени от сътрудничещия словашки производител, са представителни при сравняването им със засегнатия от разследването внос в Общността. В този контекст както и беше счетено за подходящо да се изключат продажбите на свързани страни като новоизвършени в обичайния курс на търговия. След изключването на последните продажби беше установено, че директните продажби на сътрудничещия словашки производител са достатъчно представителни, тъй като те са били направени в значителни количества, измерени на фона на средния обем на износа, регистриран като продаден в Общността от производителите износители от Русия по време на ПР.
(23)
Тогава беше установено, че тези директни продажби към несвързани клиенти биха могли да се считат като направени в обичайния курс на търговия, сравнявайки вътрешните цени и производствените разходи.
(24)
Затова нормалната стойност беше получена като средна претеглена от актуалните цени на всички директни продажби на несвързани клиенти на словашкия пазар.
1.3. Експортна цена
(25)
Тъй като нито един производител износител не сътрудничи, експортната цена беше определена въз основа на наличните факти съгласно член 18, параграф 1 от основния регламент. В този случай това беше чрез позоваване на средната вносна цена, отчетена от Евростат.
1.4. Сравнение
(26)
Тъй като карбамидът е насипен продукт с транспортни разходи, представляващи голяма част от продажната цена, беше счетено за подходящо сравнението да се извърши на база условие на доставка франко завода. Наложителна отстъпка под формата на изравняване беше направена за разликите засягащи сравнимостта на цената съгласно член 2, параграф 10 от основния регламент. По-специално, беше направено изравняване на нормалната стойност за разходите за опаковане, докато експортна цена беше изравнена за транспортните разходи, направени в Русия и навлото от Русия до Общността въз основа на информация, съдържаща се в заявлението и друга налична информация.
1.5. Дъмпингов марж
(27)
Съгласно член 2, параграф 11 от основния регламент, дъмпинговият марж беше определен чрез сравняване на претеглената средна нормална стойност в държавата-аналог със средната експортна цена за тон, базирана на данни от Евростат.
(28)
Сравнението показа съществуването на значителен дъмпинг (над 35 %). По този начин, степента на дъмпинга е по-висока, отколкото в предишното разследване (28,2 %).
1.6. Заключение
(29)
Нищо констатирано по време на разследването не предполага, че констатираното равнище на дъмпинг би изчезнало или дори би намаляло ако се премахнат антидъмпинговите мерки. Затова беше направено заключението, че ако мерките се премахнат, има вероятност вносът от Русия да продължи на дъмпингови цени. Въпреки това, с оглед на ограничения износ по време на ПР, беше счетено за подходящо да се проучи също така дали има вероятност за прибягване отново към дъмпинг при увеличени експортни обеми ако съществуващите мерки се премахнат.
2. Вероятност от прибягване отново към дъмпинг
2.1. Анализ на положението в засегнатата държава
(30)
Както беше посочено по-горе, беше констатирано, че вносът в Общността е направен при дъмпингови цени. Въпреки това, вносът по време на ПР е бил нисък (0,4 % от потреблението в Общността). Затова беше проучено по-нататък дали други обстоятелства биха показали вероятност за прибягване отново към по-нататъшен дъмпингов внос, ако мерките се премахнат.
2.1.1. Производствен капацитет и използване на капацитета
(31)
В отсъствието на сътрудничество от руските износители Комисията, съгласно член 18, параграф 1 от основния регламент, базира своя анализ върху информация, предоставена в заявлението за преглед както и върху информация, получена от независимо специализирано проучване на пазара, представено от заявителя в курса на разследването.
(32)
Според гореспоменатите източници, руският производствен капацитет на карбамид в последните години се оценява на около 5 300 хил. тона годишно. Същите източници определят действителното руско производство на около 3 700 хил. тона годишно. В резултат на това руските производители биха били в положение да произвеждат допълнителни 1 600 хил. тона годишно, представляващи 26,5 % от потреблението в Общността през 1999 г.
2.1.2. Руски износ за Бразилия, Мексико и Турция
(33)
Що се отнася до възможността за увеличени руски продажби на пазарите на трети държави, Комисията откри, че износът на руски карбамид за трети държави вече се осъществява. През 1999 г. са били регистрирани големи обеми износ за Бразилия, Мексико и Турция и няма признаци, че вътрешното потребление в тези държави ще се увеличи значително в следващите години. Затова е малко вероятно тези пазари да погълнат изцяло каквито и да е допълнителни количества, които руските производители имат капацитет да произведат.
(34)
Относно експортните цени беше констатирано, че цената на руския материал, продаван на бразилския, мексиканския и турския пазари, е значително под равнището на цената за руските доставки за Общността.
(35)
Затова вносът в Бразилия, Мексико и Турция изглежда е направен на цени, които са дъмпингови в по-голяма степен, отколкото руския внос в Общността.
(36)
Предвид близостта на руските производители до европейския пазар и по-високата възможна граница на експортните цени там, възможно е най-малко част от руския износ за Бразилия, Мексико и Турция да се пренасочи към Общността, ако мерките бъдат премахнати.
2.2. Заключение
(37)
Големият неизползван руски производствен капацитет, значителните руски експортни обеми за Бразилия, Мексико и Турция и ниското равнище на цената за този износ (дори по-ниски, отколкото руските експортните цени за Общността, които вече са дъмпингови в значителна степен и които по принцип са по-ниски от цените на промишлеността в Общността) показват, че има вероятност изтичането на настоящите антидъмпингови мерки срещу вноса на засегнатия продукт от Русия да доведе до прибягване отново до значителни обеми на дъмпингов внос на пазара в Общността.
(38)
Без мерки, руските износни обеми наистина биха могли лесно да достигнат равнищата на предишния ПР, 117 хил. тона, или дори равнищата през 1994 г., 300 хил. тона. Това е още по-вероятно предвид близостта на Русия до пазара на Общността. Руските експортни цени при внос в Бразилия, Мексико и Турция по време на ПР могат да послужат като индикация за ценовото равнище на възможния бъдещ износ за Общността. В резултат на това има вероятност от прибягване отново към дъмпинг в значителни обеми.
Г. ОПРЕДЕЛЕНИЕ НА ПРОМИШЛЕНОСТТА В ОБЩНОСТТА
(39)
Разследването установи, че по време на ПР 11 производители-заявители в Общността са представлявали повече от 85 % от производство в Общността на карбамид. Затова те представляват промишлеността в Общността по смисъла на член 4, параграф 1 и член 5, параграф 4 от основния регламент.
Д. АНАЛИЗ НА ПОЛОЖЕНИЕТО НА ПАЗАРА В ОБЩНОСТТА
1. Потребление
(40)
Очевидното потребление на карбамид в Общността беше установено въз основа на продадените обеми от промишлеността в Общността на пазара в Общността, продадените обеми на други производители в Общността, както и вноса в Общността на карбамид от засегнатата страна и всички други трети държави. Производството за вътрешно ползване не беше взето под внимание при определяне на потреблението в Общността, тъй като това производство не е продадено на свободния пазар, а е обработено по-нататък в различни крайни продукти, за които разглеждания продукт е само един от компонентите. Промишлеността в Общността не е внасяла или купувала по друг начин карбамид за вътрешно ползване. Затова продажбите на карбамид, произведен за и използван от вътрешния пазар на общността не бяха в конкуренция с продажбите на карбамид, произведен и продаден на невътрешен пазар и поради това беше малко вероятно да са предмет на ефектите от дъмпинговия внос.
(41)
На тази основа потреблението постепенно се увеличи с 25,8 % по време на разглеждания период от около 4,8 милиона тона през 1996 г. на около 6 милиона тона в ПР.
2. Внос от засегнатата държава
2.1. Обем и пазарен дял
(42)
Следва да се отбележи, че вносните обеми от Русия бяха все още значителни между 1990 г. и 1994 г. достигайки равнище от 300 хил. тона през 1994 г.. По това време антидъмпинговите мерки бяха в сила под формата на доброволна гаранция. Въз основа на цифрите на Евростат, след като формата на мярката беше променена в мито през 1995 г., имаше рязък спад между 1995 г. и 1996 г.. Причина за този спад беше промяната във формата на мярката. След това вносните обеми останаха стабилни между 1996 г. и 1998 г. и значително паднаха отново през ПР. Не може да се изключи, че значително нарастване на износа за Общността от други трети държави допринесе за този спад.
(43)
Пазарният дял на вноса от засегнатата страна в Общността намаля от 0,9 % през 1996 г. на 0,4 % през ПР.
2.2. Цени
(44)
Средните вносни CIF цени на засегнатия внос се увеличиха значително след налагането на антидъмпинговото мито, базирано на минимална вносна цена през 1995 г.. Тъй като от 1998 г., беше констатирано, че е настъпило значително намаление на вносните цени. Въпреки това, от 1997 г. и дори по-забележимо след 1998 г., руските цени на карбамида са били на най-високото равнище от диапазона на начисляваните цени в Общността от производителите износители от други трети държави, което отчасти обяснява защо вносът с произход от Русия не е могъл да спечели пазарен дял.
(45)
Една асоциация на вносителите твърдеше, че Комисията следва, за целите на ценовите сравнения, да вземе предвид качествените разлики между руския карбамид и карбамида, произведен от промишлеността в Общността. В това отношение прилаганите понастоящем мерки включват 10 % изравняване за качество. Нещо повече, обхватът на прегледа при изтичането на мерките, за разлика от обхвата на някои междинни прегледи, не изисква нови изчисления на маржа на вредата, основани на ценовите сравнения.
3. Икономическо положение на промишлеността в Общността
3.1. Производство
(46)
Общото производство на карбамид от промишлеността в Общността за продажба на пазара в Общността, т.e. като се изключва производството за вътрешно ползване, което представляваше около 25 % от общото производство, се е увеличило с 7,5 % между 1996 г. и ПР. Значително увеличение е настъпило между 1996 г. и 1997 г., докато производството слабо е паднало между 1998 г. и ПР.
3.2. Капацитет и използване на капацитета
(47)
Темпът на използване на капацитета беше относително стабилен около 86 % през 1996 г. и 1997 г. След това той е намалял до 84,7 % през 1998 г. и до 82,5 % по време на ПР.
(48)
Въпреки това, използваният амоняк за производството на карбамид може да се използва и за производството на други видове тор. Темпът на използване на капацитета за производството на карбамид, както и неговото развитие съответно също е засегнато от разработването на други видове тор.
3.3. Продажби в Общността
(49)
Общият обем на продажбите от промишлеността в Общността на пазара в Общността се е увеличил от около 3,2 милиона тона през 1996 г. на около 3,8 милиона тона през ПР, което представлява увеличение от 17 %. Нарастването на продажбите е било най- забележително между 1997 г. и 1998 г.
3.4. Запаси
(50)
Равнището на запаси не се счита за валиден индикатор за ощетяване поради сезонния характер на продажбите, поради факта, че карбамидът, използван за вътрешно потребление, се съхранява заедно с карбамида, продаван като такъв на пазара, и поради факта, че карбамидът частично се съхранява от самите производители и частично от кооперативи от фермери.
3.5. Пазарен дял
(51)
В цялостния разширяващ се пазар, въпреки увеличението в обемите на продажбите, пазарният дял на промишлеността в Общността от пазара на Общността е спаднал от около 67 % през 1996 г. на около 63 % през ПР, без да се възползва по този начин от разширяването на пазара.
3.6. Цени
(52)
Средната продажна цена на промишлеността в Общността е падала всяка година от 1996 г. до ПР, водейки до цялостно намаление от почти 40 % между 1996 г. и ПР в съответствие с тенденциите на общата цена на пазара. Факторите, имащи влияние върху тази тенденция, се оказва, че са наличието на внос от други трети държави на пазара в Общността и констатираният дъмпинг относно други видове тор, като разтвори на амониев нитрат и на карбамиден амониев нитрат, които имаха депресивен ефект върху цената на всички нитратни торове. Нещо повече, следва да се отбележи, че през април 1997 г. Китайската народна република наложи забрана за внос на карбамид. Китайският пазар е грубо четири пъти по-голям от пазара в Общността и беше, преди това решение, снабдяван главно чрез внос. Забраната за внос имаше ефект върху цените на карбамида в Общността, тъй като много трети държави доставяха значителна част от своя износ на Китайската народна република. Падащите цени на енергията (природния газ като основна суровина за производството на карбамид) може също да са имали въздействие върху продажните цени.
3.7. Доходност и възвръщаемост на инвестициите
(53)
Доходността на промишлеността в Общността, изразена като процент от нетната продажна стойност, е намаляла постепенно между 1996 г. и ПР. Тази тенденция трябва да се разглежда в светлината на еволюцията на цената, което наистина показа сходен модел. Доходността е станала отрицателна през 1998 г. и равнището на загубите се е увеличило значително през ПР.
(54)
Възвръщаемостта на инвестиции последва тенденцията на намаляване при доходността по време на разглеждания период. Тази негативна тенденция е дори по-забележима поради общия ефект от намаление в доходността и увеличение в инвестициите.
3.8. Паричен поток
(55)
Паричният поток, генериран от промишлеността в Общността във връзка с продажбите на карбамид, последва много отблизо тенденциите на доходността.
3.9. Способност за набиране на капитал
(56)
Компаниите произвеждащи карбамид образуват част от по-големи групировки. Не бяха докладвани никакви трудности.
3.10. Заетост, производителност и заплати
(57)
Заетост е намаляла от 1 638 заети през 1996 г. на 1 469 заети през ПР, намаление от около 10 %. Производителността постепенно се е увеличила по време на преглеждания период. По отношение на заплатите, те са паднали през 1997 г., но след това са следвали тенденциите на производителността.
3.11. Инвестиции
(58)
Промишлеността в Общността е извършила значителни инвестиции между 1996 г. и ПР. Следва да се отбележи, че инвестиции направени в заводи за амоняк, които са с нарастващи инвестиции, също са включени частично. Инвестициите са били свързани основно с директни инвестиции в завод и машини за карбамидни и амониеви производствени процеси.
4. Внос от трети държави
(59)
Вносният обем на карбамид от трети държави, различни от Русия, се е увеличил между 1996 г. и ПР с около 665 хил. тона, от 1 187 хил. тона на 1 852 хил. тона, въз основа на Евростат.
(60)
Изглежда, че това увеличение следва да се разглежда в светлината на забраната за внос на карбамид в Китайската народна република през април 1997 г., която е подтикнала някои държави да пренасочат своя износ към други държави. Тези други трети държави са увеличили своя пазарен дял в Общността с 6 процентни пункта между 1996 г. и ПР. Съответните средни вносни цени CIF, базирани на Евростат, значително са паднали между 1996 г. и ПР.
5. Заключение
(61)
Докато потреблението на пазара в Общността се е увеличило през 1996 г., т.e. незабавно след налагането на митото през 1995 г., пазарният дял на Русия вече е бил паднал под 1 %. Средната цена на този внос, както е декларирана пред митницата, е паднала и по време на ПР е била под минималната вносна цена от 115 ECU/тон. Руският внос не е бил в състояние да спечели пазарни дялове, което се е дължало също така на нарастващото присъствие на други трети държави на пазара в Общността, цените на които са били по-ниски от руските от 1997 г.
(62)
Очакваното подобрение на положението на промишлеността в Общността не се е материализирало по принцип поради увеличеното присъствие на доставчици от други трети държави на пазара. Докато производството и обемите на продажбите са се увеличили, други икономически показатели значително са се влошили, т.e. използване на капацитета, пазарен дял, цени, доходност, възвращаемост на инвестициите, паричен поток, заетост. По-специално рязкото понижаване на продажните цени на промишлеността в Общността е имало отрицателен ефект върху нейната доходност. Това положение следва да се разглежда в светлината на увеличеното присъствие на пазара на Общността на внос от други трети държави, които са спечелили значителни пазарни дялове след налагането на мерките. Следва да се отбележи, че е започнало антидъмпингово разследване през октомври 2000 г. относно вноса на карбамид с произход от редица други трети държави (Беларус, България, Хърватска, Египет, Естония, Латвия, Либия, Полша, Румъния и Украйна). Промишлеността в Общността затова е все още в трудно положение.
Е. ВЕРОЯТНОСТ ОТ ПОВТОРНО НАНАСЯНЕ НА ВРЕДА
(63)
По отношение на възможния ефект върху промишлеността в Общността от изтичането на мерките в сила, бяха разгледани следните фактори в съответствие с елементите, събрани в изложения на факти 37 и 38.
(64)
Има ясни индикации, че вносът с произход от Русия ще продължи на дъмпингови цени. Нещо повече, има вероятност вносните обеми значително да се увеличат предвид потенциала на руските производители-износители да увеличат своето производство и износен обем с оглед на техния голям неизползван производствен капацитет. В допълнение, вътрешното потребление в Русия вероятно ще остане на относително ниски равнища в близко бъдеще.
(65)
Като се вземе предвид поведението на експортна цена на руските износители на пазарите на трети държави, а именно Бразилия, Турция и Мексико, има вероятност руските производители-износители да приемат агресивно ценово поведение в Общността, за да спечелят отново своите загубени пазарни дялове. Наистина, както е установено в предишни процедури относно торовете, дори малки обеми на ниска цена могат да имат значителни изкривяващи и ощетяващи ефекти върху пазара на тази стока.
(66)
Промишлеността в Общността все още е в затруднено положение, като се има предвид по-специално нейната доходност, която забележимо се е подобрила веднага след налагането на разглежданите мерки, но значително се е влошила отново след това. Предвид несигурното положение на промишлеността в Общността, възможните обеми и цени на вноса от Русия в резултат на всяко премахване на мерките биха подложили промишлеността в Общността на по-нататъшен риск. Тяхното въздействие върху промишлеността в Общността би било по всяка вероятност съществено.
(67)
Въз основа на горното, се прави извода, че ако мерките се премахнат, има вероятност от претърпяване на нова вреда от вноса на карбамид в Русия.
Ж. ИНТЕРЕС НА ОБЩНОСТТА
1. Въведение
(68)
Съгласно член 21 от основния регламент беше проучено дали продължаването на съществуващите антидъмпингови мерки би било против интереса на Общността като цяло. Определянето на интереса на Общността беше базирано на оценката на всички различни засегнати интереси, т.e. тези на промишлеността в Общността, на вносителите и търговците, както и на потребителите на засегнатия продукт. За да се оцени възможното въздействие на продължаването или непродължаването на мерките, Комисията поиска информация от всички заинтересовани страни, споменати по-горе.
(69)
Следва да се припомни, че в предишното разследване се считаше, че приемането на мерки не е срещу интереса на Общността. Освен това следва да се отбележи, че настоящото разследване е преглед и по този начин анализира ситуация, при която антидъмпинговите мерки вече се прилагат. Затова настоящият преглед взе под внимание всяко неочаквано негативно въздействие върху заинтересованите страни по време на периода след налагането на мерките.
(70)
Комисията изпрати въпросници до 44 вносители, една асоциация на вносителите, пет асоциации на потребителите и един потребител на засегнатия продукт и получи отговори от един вносител, един потребител, една асоциация на потребителите и една асоциация на вносителите.
(71)
На тази основа беше проучено дали, въпреки заключенията относно дъмпинга, относно положението на промишлеността в Общността и относно вероятността за претърпяване отново на вреда от дъмпинг, съществуват убедителни причини, които биха могли да доведат до заключението, че не е в интерес на Общността да поддържа мерки в този специален случай.
2. Промишленост в Общността
(72)
Счите се, че без поддържането на антидъмпингови мерки, наложени при предишното разследване, вероятно е, че нанасящият вреда дъмпинг пак ще настъпи и че положението на промишлеността в Общността, което се е влошило по време на прегледа, ще се влоши още повече.
(73)
Промишлеността в Общността доказа, че е структурно-жизнена промишленост, способна да се приспособи към променящите се условия на пазара. Това беше показано по-специално от печалбите на промишлеността, постигнати до 1997 г., и нейните инвестиции в производствен капацитет. Успехът на тези усилия зависи до голяма степен от съществуването на честна конкуренция на пазара в Общността. В това отношение следва да се посочи, че през октомври 2000 г. беше започнато антидъмпингово разследване относно вноса на карбамид с произход от Беларус, България, Хърватска, Египет, Естония, Латвия, Либия, Полша, Румъния и Украйна. От друга страна, влошаването на заетостта, доходността и продажните цени беше такова, че промишлеността в Общността наскоро закри значителни капацитети за производството на азотни торове.
3. Вносители
(74)
От 44 вносители, които получиха въпросници, само един отговори. По принцип той твърдеше, че е срещу продължаването на мерките. Въпреки това, предвид нищожната значимост на карбамида за неговия бизнес, беше направен изводът, че този вносител не би бил сериозно засегнат от продължаването на мерките.
(75)
С оглед на ниската степен на сътрудничество фактът, че вносителите обикновено боравят с широк кръг от торове, от които карбамидът е само един вид и фактът, че карбамидът беше наличен от многобройни други източници, които понастоящем не са предмет на антидъмпингови мерки, беше направено заключението, че всяко отрицателно въздействие на продължаването на мерките върху вносителите не би било убедителна причина срещу продължаването на мерките.
4. Потребители
(76)
Потребителите на засегнатия продукт са главно фермери и компании, които произвеждат лепила и пластмаси. Комисията изпрати въпросници до няколко асоциации на потребителите на европейско и на национално равнище. Една асоциация на потребителите, представляващи 11 кооператива от фермери, и един потребител отговориха на въпросник. И двамата по принцип са срещу продължаването на мерките. Въпреки това, никой не използваше карбамид с произход от Русия по време на ПР. Членовете на асоциацията на потребителите купуваха много малки количества карбамид с произход от други източници през целия период на преглед. Индивидуалният потребител не беше срещал никакви проблеми за снабдяване с карбамид от други трети държави, докато мерките бяха в сила.
(77)
Трябва да се отбележи, че както беше установено и при предишните разследвания, торовете представляват само малка част от общите производствени разходи на фермерите. С оглед на горното и на ниската степен на сътрудничество беше направено заключението, че мерките, които са в сила, нямаха значително негативно въздействие върху потребителите на карбамид. В това отношение следва да се отбележи, че никой от потребителите не твърдеше, че е имало общо увеличение на цените на карбамида и/или намаляване на тяхната доходност, след като настоящите мерки са били наложени. С оглед на горното и като се вземе предвид ниската степен на сътрудничество, беше направено заключението, че което и да е негативно въздействие на продължаването на мерки върху потребителите не би било убедителна причина срещу продължаването на мерките.
5. Заключение
(78)
Предвид горното беше направено заключението, че няма убедителни причини в интерес на Общността срещу продължаването на мерките.
З. АНТИДЪМПИНГОВИ МЕРКИ
(79)
Всички засегнати страни бяха информирани за основните факти и обсъждания въз основа на които имаше намерение да се препоръча подържането на съществуващото антидъмпингово мито по отношение на вноса на карбамид с произход от Русия. Беше им даден също така период от време, в който да направят изложения в резултат на това изказване. Не бяха получени никакви коментари, които да са от естеството да променят горните заключения.
(80)
От горното следва, че както е предвидено в член 11, параграф 2 от основния регламент, антидъмпинговите мерки понастоящем в сила по отношение на вноса на карбамид с произход от Русия следва да се запазят,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. С настоящото се налага окончателно антидъмпингово мито върху вноса на карбамид, попадащ в кодове по КН 3102 10 10 и 3102 10 90 с произход от Русия.
2. Сумата на окончателното антидъмпингово мито е разликата между минималната вносна цена от 115 EUR за тон и окончателната цена при условие на доставка до границата на Общността, преди обмитяване, във всички случаи, когато последната е по ниска от минималната вносна цена.
3. В случаи, при които стоките са били увредени преди влизането си в свободно движение и поради това платената или подлежащата на плащане цена е определена съразмерно за определяне на митническата стойност съгласно член 145 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията (10), минималната вносна цена, определена по-горе, се намалява с процент, който отговаря на съразмерното определяне на цената фактически платена или подлежаща на плащане. Подлежащото на плащане мито тогава ще бъде равно на разликата между намалената минимална вносна цена и намалената крайна цена при условие на доставка до границата на Общността, преди освобождаване от митница.
4. Освен ако е определено друго, се прилагат разпоредбите в сила относно митата.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след датата на публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 7 май 2001 година.
Neuvoston asetus (EY) N:o 901/2001,
annettu 7 päivänä toukokuuta 2001,
lopullisen polkumyyntitullin käyttöönottamisesta Venäjältä peräisin olevan virtsa-aineen (urean) tuonnissa
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96(1), ja erityisesti sen 11 artiklan 2 kohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka se on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
A MENETTELY
1 Aiemmat tutkimukset
(1) Vuonna 1987 komissio otti käyttöön väliaikaisen polkumyyntitullin(2) muun muassa entisestä Neuvostoliitosta peräisin olevan virtsa-aineen (urean) tuonnissa. Asetuksella (ETY) N:o 3339/87(3) neuvosto hyväksyi sitoumukset muun muassa entisestä Neuvostoliitosta peräisin olevan virtsa-aineen tuonnin osalta. Nämä sitoumukset vahvistettiin komission päätöksellä 89/143/ETY(4). Maaliskuussa 1993 komissio pani vireille sitoumusten hyväksymisestä muun muassa entisestä Neuvostoliitosta peräisin olevan virtsa-aineen (urean) tuonnin osalta tehdyn päätöksen tarkastelun(5). Tämä johti Venäjän federaatiosta, jäljempänä "Venäjä", peräisin olevaa virtsa-ainetta (ureaa) koskevan lopullisen polkumyyntitullin käyttöönottoon neuvoston asetuksella (EY) N:o 477/95(6). Tullin määrä oli vähimmäishinnan, joka on 115 euroa tonnilta, ja vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohinnan erotus, jos jälkimmäinen hinta on alempi.
2 Muita maita koskevat tutkimukset
(2) Lokakuussa 2000 pantiin vireille Valko-Venäjältä, Bulgariasta, Kroatiasta, Egyptistä, Virosta, Liettuasta, Libyasta, Puolasta, Romaniasta ja Ukrainasta peräisin olevan virtsa-aineen tuontia koskeva polkumyyntitutkimus(7). Tutkimus on meneillään.
3 Nykyinen tutkimus
3.1 Tarkastelua koskeva pyyntö
(3) Komissio julkaisi syyskuussa 1999 ilmoituksen Venäjältä peräisin olevan virtsa-aineen tuontiin sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolon lähestyvästä päättymisestä(8). Komissio vastaanotti myöhemmin kyseisten toimenpiteiden tarkastelua koskevan pyynnön asetuksen (EY) N:o 384/96, jäljempänä "perusasetus", 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti(9). Pyynnön jätti 3 päivänä joulukuuta 1999 Euroopan lannoitevalmistajien yhdistys (EFMA) yhteisön virtsa-aineen, jäljempänä "tarkasteltavana oleva tuote", tuotannon suurinta osaa edustavien tuottajien puolesta. Pyyntöä perusteltiin sillä, että toimenpiteiden päättyminen johtaisi todennäköisesti polkumyynnin ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuvan vahingon jatkumiseen tai toistumiseen.
3.2 Tarkastelun vireillepanoa koskeva ilmoitus
(4) Kuultuaan neuvoa-antavaa komiteaa komissio päätti, että on olemassa riittävä näyttö tarkastelun vireille panemiseksi, mistä syystä se pani maaliskuussa 2000(10) vireille tutkimuksen perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan nojalla.
3.3 Tutkimusajanjakso
(5) Polkumyynnin ja vahingon jatkumista tai toistumista koskeva tutkimus kattoi ajanjakson 1. tammikuuta 1999 - 31. joulukuuta 1999, jäljempänä "tutkimusajanjakso". Vahingon jatkumisen tai toistumisen arvioinnin kannalta olennaisten kehityskulkujen tutkimus, jäljempänä "tarkastelujakso", kattoi ajanjakson 1 päivästä tammikuuta 1996 tutkimusajanjakson loppuun.
3.4 Tutkimuksen osapuolet
(6) Komissio ilmoitti virallisesti tarkastelun vireille panosta pyynnön esittäneille yhteisön tuottajille, Venäjän vientiä harjoittaville tuottajille, tuojille, käyttäjille ja yhdistyksille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä asianomaisen viejämaan edustajille. Komissio lähetti kyselylomakkeet vientiä harjoittaville tuottajille, yhteisön tuottajille, tuojille, käyttäjille ja yhdistyksille, joita asian tiedettiin koskevan ja niille, jotka ilmoittautuivat tarkastelun vireillepanoa koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa. Lisäksi sopivana vertailumaana pidetyn Slovakian tasavallan ainoalle tuottajalle ilmoitettiin asiasta ja sille lähetettiin kyselylomake.
(7) 11 yhteisön tuottajaa, yksi vertailumaan tuottaja, yksi tuoja, yksi käyttäjäyhdistys ja yksi käyttäjä vastasivat kyselylomakkeeseen. Asianomaisen viejämaan osalta ei saatu vastauksia kyselylomakkeeseen.
3.5 Saatujen tietojen tarkistaminen
(8) Komissio hankki ja tarkasti kaikki polkumyynnin ja vahingon jatkumisen tai toistumisen määrittämisen ja yhteisön edun kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot. Lisäksi osapuolille, joita asia suoraan koski, annettiin tilaisuus esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi.
(9) Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien yritysten toimitiloihin:
Yhteisön tuottajat:
Hydro Agri Brunsbüttel, Saksa
Hydro Agri Italia SpA, Italia
Irish Fertilizer Industries Ltd, Irlanti
Vertailumaan tuottaja:
Duslo, a.s., Sal'a, Slovakia
Etuyhteydetön tuoja:
Cargill B.V., Amsterdam, Alankomaat
Käyttäjät/käyttäjäyhdistykset:
Sadepan Chimica SRL, Viadana, Italia
Svenska Lantmännen, Tukholma, Ruotsi.
B TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
1 Tarkasteltavana oleva tuote
(10) Tässä menettelyssä tarkasteltavana oleva tuote on sama kuin aikaisemmassa tutkimuksessa eli virtsa-aine (urea). Se valmistetaan pääasiassa ammoniumista, joka puolestaan valmistetaan luonnonkaasusta. Se voi olla nestemäisessä tai kiinteässä muodossa. Kiinteää virtsa-ainetta voidaan käyttää maataloudessa ja teollisuudessa. Maatalouslaatuista virtsa-ainetta voidaan käyttää lannoitteena maahan levitettynä tai eläinrehun lisäaineena. Teollista virtsa-ainetta käytetään tiettyjen liimojen ja muovien raaka-aineena. Nestemäistä virtsa-ainetta voidaan käyttää lannoitteena ja teollisuudessa. Eri tyyppisillä virtsa-aineilla on samat fyysiset ja kemialliset perusominaisuudet ja niitä voidaan tässä tarkastelussa pitää yhtenä tuotteena.
(11) Tuote luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin 3102 10 10 ja 3102 10 90. Eräs tuojien yhdistys väitti, että CN-koodiin 3102 10 90 kuuluvana tuotu virtsa-aine pitäisi sulkea tämän tarkastelun ulkopuolelle, koska kyseistä tuontia ei ole harjoitettu useaan vuoteen.
(12) Tämän väitteen osalta on huomautettava, että vaikka CN-koodiin 3102 10 90 kuuluvaa tuontia ei ole harjoitettu useaan vuoteen, kyseiseen CN-koodiin luokiteltu tuote kuuluu selvästi yhteen tuoteluokkaan, joka muodostaa tarkasteltavana olevan tuotteen, ja lisäksi kyseisen tuotteen myöhempää tuontia ei voida sulkea pois.
2 Samankaltainen tuote
(13) Tutkimuksessa on käynyt ilmi, että yhteisön tuottajien tuottama ja yhteisön markkinoilla myymä tuote on kaikilta osiltaan samankaltainen kuin Venäjällä tuotettu ja yhteisöön viety virtsa-aine. Tämän vuoksi sitä on pidettävä perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdan mukaisena samankaltaisena tuotteena. Samaten todettiin, että Venäjältä yhteisöön viety ja vertailumaana käytetyn Slovakian kotimarkkinoilla tuotettu ja myyty virtsa-aine olivat samankaltaisia.
C POLKUMYYNNIN TOISTUMINEN TAI JATKUMINEN
(14) Perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti tutkittiin, johtaisiko toimenpiteiden voimassaolon päättyminen polkumyynnin jatkumiseen ja/tai toistumiseen.
(15) Tutkimusajanjakson aikana Venäjältä tuotiin 25 kilotonnia virtsa-ainetta (verrattuna 117 kilotonniin aikaisemman tutkimusajanjakson (1992) aikana ja 271 kilotonniin vuonna 1986). Markkinaosuus on siten 0,4 prosenttia.
1 Polkumyynnin jatkumisen todennäköisyys
1.1 Vertailumaa
(16) Normaaliarvo perustui perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan mukaisesti kolmannessa markkinatalousmaassa, jossa tarkasteltavana olevaa tuotetta tuotettiin ja myytiin, saatuihin tietoihin. Tarkastelun vireillepanoa koskevassa ilmoituksessa komissio ehdotti Slovakian tasavaltaa sopivaksi vertailumaaksi, koska sitä oli käytetty vertailumaana viimeisessä tutkimuksessa ja koska tuotantoprosessit ja raaka-aineiden saatavuus Slovakian tasavallassa ovat verrattavissa Venäjän tilanteeseen.
(17) Eräs tuojien yhdistys vastusti Slovakian tasavallan valintaa vertailumaaksi, koska sillä, toisin kuin Venäjällä, ei ole luonnonkaasun tuotantoa. Koska kaasu on perusraaka-aine virtsa-aineen valmistuksessa, se muodostaa pääosan lopullisen tuotteen kustannuksista. Lisäksi väitettiin, että Slovakian tasavalta on täysin riippuvainen Venäjältä tulevasta kaasusta ja maksaa siitä erittäin korkean hinnan. Sen vuoksi väitettiin, että Slovakian tasavallan käyttäminen vertailumaana nostaisi normaaliarvoa keinotekoisesti, mikä johtaisi keinotekoisen korkeaan polkumyyntimarginaaliin.
(18) Toiseksi tuojien yhdistys väitti, että ottaen huomioon kaasun merkityksen virtsa-aineen tuotannossa, minkä tahansa vertailumaan olisi tässä tapauksessa oltava kaasua tuottava maa. Tuojien yhdistys ehdotti vaihtoehtoisiksi vertailumaiksi Norjaa, Kanadaa tai Saudi-Arabiaa.
(19) Ensimmäisen väitteen osalta olisi korostettava, että Venäjän kaasua myydään huomattavasti alennettuun hintaan Venäjän markkinoilla eivätkä markkinavoimat määrittele sen hintoja. Lisäksi ei esitetty näyttöä siitä, että kaasun hinnat Slovakian markkinoilla olivat korkeammat kuin kaasun hinnat muissa markkinatalousmaissa. Komissio ei myöskään havainnut asian olevan näin verratessaan kaasun hintoja Slovakiassa tutkimusajanjakson aikana kaasun hintoihin muissa markkinatalousmaissa. Tämän vuoksi ei voida hyväksyä väitettä, että Slovakian tasavallan valinta vertailumaaksi nostaisi normaaliarvoa keinotekoisesti. Toisen väitteen osalta komissio tarkasteli, olivatko muut ehdotetut maat sopivampia. Norja ei olisi selvästikään ollut sopiva valinta, koska se ei tuota virtsa-ainetta. Saudi-Arabiaa ei pidetty sopivana valintana, koska kyseisen maan lainsäädäntö mahdollistaa keinotekoisen alhaiset raaka-aineen hinnat luonnonkaasua käyttävälle kansalliselle tuotannonalalle ja investointikannustimien antamisen sen lannoiteteollisuudelle. Kanadan osalta Kanadan virtsa-aineen tuotannonala ei toiminut yhteistyössä.
(20) Slovakian tasavalta säilytettiin vertailumaana seuraavista syistä: sitä käytettiin vertailumaana aikaisemmassa tutkimuksessa; tuotantoprosessit ja raaka-aineiden saatavuus Slovakian tasavallassa ovat verrattavissa Venäjän tilanteeseen; luonnonkaasun hinnat Slovakian tasavallassa olivat kilpailukykyiset eivätkä ne olleet korkeammat kuin kaasun hinnat muissa markkinatalousmaissa; kyseinen maa toimi suuressa määrin yhteistyössä. Ainoa slovakialainen tuottaja suostui toimimaan yhteistyössä tutkimuksessa ja kyseisen tuottajan myynnin kotimarkkinoille havaittiin myös olevan edustavaa verrattuna Venäjältä yhteisöön suuntautuvan viennin määrään.
(21) Tämän perusteella pääteltiin, että Slovakian tasavalta on sopiva ja järkevä valinta vertailumaaksi normaaliarvon määrittämiseksi Venäjältä peräisin olevan virtsa-aineen tuonnin osalta.
1.2 Normaaliarvo
(22) Ensin tutkittiin, oliko yhteistyössä toimineen slovakialaisen tuottajan myynti kotimarkkinoille edustavaa, kun sitä verrattiin tarkasteltavana olevaan yhteisöön suuntautuvaan tuontiin. Tässä yhteydessä katsottiin asianmukaiseksi jättää ottamatta huomioon myynti etuyhteydessä oleville osapuolille, koska se ei ollut tapahtunut tavanomaisessa kaupankäynnissä. Viimeksi mainitun myynnin pois sulkemisen jälkeen yhteistyössä toimineen slovakialaisen tuottajan suoran myynnin havaittiin olevan riittävän edustavaa, koska myynnin määrät olivat huomattavat verrattuna Venäjän vientiä harjoittavien tuottajien tutkimusajanjakson aikana yhteisöön myymän viennin keskimääräiseen määrään.
(23) Todettiin, että kyseistä suoraa myyntiä etuyhteydettömille asiakkaille voidaan pitää tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuneena, kun verrataan kotimaan hintoja ja tuotantokustannuksia.
(24) Normaaliarvo määritettiin tämän vuoksi Slovakian markkinoilla etuyhteydettömille asiakkaille tapahtuneen suoran myynnin painotettuina keskimääräisinä tosiasiallisina hintoina.
1.3 Vientihinta
(25) Koska vientiä harjoittavat tuottajat eivät toimineet yhteistyössä, vientihinta määritettiin perusasetuksen 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti käytettävissä olevien tietojen perusteella. Tässä tapauksessa viitteenä käytettiin Eurostatin raportoimaa keskimääräistä tuontihintaa.
1.4 Vertailu
(26) Koska virtsa-aine on irtotavaraa, jonka myyntihinnasta kuljetuskustannukset muodostavat suuren osan, katsottiin asianmukaiseksi suorittaa vertailu vapaasti tehtaalla -tasolla. Perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti tehtiin hintojen vertailukelpoisuuteen vaikuttavia eroja koskeva oikaisu. Erityisesti tehtiin pakkauskustannuksia koskeva normaaliarvon oikaisu sekä Venäjällä sekä sieltä yhteisöön suuntautuvassa kuljetuksessa aiheutuneita kuljetuskustannuksia koskeva vientihinnan oikaisu valitukseen sisältyneiden tietojen ja muiden käytettävissä olevien tietojen perusteella.
1.5 Polkumyyntimarginaali
(27) Perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti polkumyyntimarginaali määritettiin vertaamalla vertailumaan painotettua keskimääräistä normaaliarvoa Eurostat-tietoihin perustuvaan keskimääräiseen vientihintaan tonnilta.
(28) Vertailu osoitti polkumyynnin olleen merkittävää (yli 35 prosenttia). Polkumyynnin taso on siten korkeampi kuin aikaisemmassa tutkimuksessa (28,2 prosenttia).
1.6 Päätelmät
(29) Tutkimuksessa ei käynyt ilmi mitään, mikä osoittaisi, että havaittu polkumyynti loppuisi tai vähenisi, jos polkumyynnin vastaiset toimenpiteet kumottaisiin. Tämän vuoksi pääteltiin, että Venäjältä peräisin oleva polkumyynnillä tapahtuva tuonti todennäköisesti jatkuu, jos toimenpiteet kumottaisiin. Ottaen huomioon tutkimusajanjaksona harjoitetun viennin määrän vähäisyys, katsottiin kuitenkin asianmukaiseksi tutkia myös, aiheuttaisivatko lisääntyneet vientimäärät todennäköisesti polkumyynnin toistumista, jos voimassa olevat toimenpiteet kumottaisiin.
2 Polkumyynnin toistumisen todennäköisyys
2.1 Selvitys tarkasteltavana olevan maan tilanteesta
(30) Kuten edellä on esitetty, tuonnin yhteisöön havaittiin tapahtuneen polkumyyntihinnoilla. Tuonnin määrät tutkimusajanjaksona olivat kuitenkin alhaiset (0,4 prosenttia yhteisön kulutuksesta). Tämän vuoksi tutkittiin, voisivatko muut olosuhteet osoittaa polkumyynnillä tuotavan tuonnin toistumisen todennäköisyyttä, jos toimenpiteet kumottaisiin.
2.1.1 Tuotanto, kapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
(31) Koska venäläiset viejät eivät toimineet yhteistyössä, komissio perusti selvityksensä perusasetuksen 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti tarkastelua koskevaan pyyntöön sisältyviin tietoihin sekä valituksen tekijän tutkimuksen aikana toimittamasta riippumattomasta erikoismarkkinatutkimuksesta saatuihin tietoihin.
(32) Edellä mainittujen lähteiden mukaan Venäjän virtsa-aineen tuotantokapasiteetti on viime vuosina ollut noin 5300 kilotonnia vuodessa. Samojen lähteiden mukaan Venäjän todellinen tuotanto on noin 3700 kilotonnia vuodessa. Venäjän tuottajat pystyisivät siten tuottamaan vielä 1600 kilotonnia lisää vuodessa eli 26,5 prosenttia yhteisön kulutuksesta vuonna 1999.
2.1.2 Venäjän vienti Brasiliaan, Meksikoon ja Turkkiin
(33) Venäjän kolmansien maiden markkinoille suuntautuneen myynnin mahdollisen lisääntymisen osalta komissio havaitsi, että virtsa-ainetta viedään jo Venäjältä kolmansiin maihin. Vuonna 1999 kirjattiin suuria määriä Brasiliaan, Meksikoon ja Turkkiin suuntautunutta vientiä eikä mikään osoita, että kyseisten maiden kotimainen kysyntä lisääntyy huomattavasti tulevina vuosina. Nämä markkinat eivät siten todennäköisesti kykene täysin ottamaan vastaan lisämääriä, joita venäläiset tuottajat pystyvät tuottamaan.
(34) Vientihintojen osalta havaittiin, että Brasilian, Meksikon ja Turkin markkinoilla myydyn Venäjältä peräisin olevan aineen hinta oli huomattavasti Venäjältä yhteisöön suuntautuvan viennin hintoja alhaisempi.
(35) Brasiliaan, Meksikoon ja Turkkiin suuntautuva tuonti näyttää sen vuoksi tapahtuvan alhaisemmilla polkumyyntihinnoilla kuin Venäjän yhteisöön suuntautuva tuonti.
(36) Ottaen huomioon venäläisten tuottajien läheisyyden Euroopan markkinoihin ja siellä mahdollisen korkeamman vientihintamarginaalin on todennäköistä, että ainakin osa Venäjän viennistä Brasiliaan, Meksikoon ja Turkkiin suuntautuisi yhteisöön, jos toimenpiteet kumottaisiin.
2.2 Päätelmät
(37) Venäjän suuri käyttämätön tuotantokapasiteetti, Venäjän huomattavat vientimäärät Brasiliaan, Meksikoon ja Turkkiin ja tämän viennin alhainen hintataso (jopa alhaisempi kuin Venäjän yhteisöön suuntautuvan viennin hinnat, jotka ovat huomattavia polkumyyntihintoja ja yleensä yhteisön tuotannonalan hintoja alhaisemmat) osoittavat, että on todennäköistä, että Venäjältä peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuontia koskevien nykyisten polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolon päättyminen johtaisi huomattavan polkumyynnillä tapahtuvan viennin toistumiseen yhteisön markkinoilla.
(38) Ilman toimenpiteitä Venäjän vientimäärät voisivat helposti saavuttaa aikaisemman tutkimusajanjakson tason eli 117 kilotonnia tai jopa vuoden 1994 tason eli 300 kilotonnia. Tämä on sitäkin todennäköisempää, kun otetaan huomioon Venäjän läheisyys yhteisön markkinoihin. Venäjän Brasiliaan, Meksikoon ja Turkkiin suuntautuneen viennin hinnat tutkimusajanjaksona ovat osoituksena mahdollisen tulevan yhteisöön suuntautuvan viennin hintatasosta. Sen vuoksi huomattavan polkumyynnin määrän toistuminen on todennäköistä.
D YHTEISÖN TUOTANNONALAN MÄÄRITELMÄ
(39) Tutkimuksessa kävi ilmi, että 11 pyynnön esittänyttä yhteisön tuottajaa edustivat tutkimusajanjakson aikana enemmän kuin 85 prosenttia yhteisön virtsa-aineen tuotannosta. Sen vuoksi ne muodostavat perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan ja 5 artiklan 4 kohdan mukaisen yhteisön tuotannonalan.
E SELVITYS YHTEISÖN MARKKINOIDEN TILANTEESTA
1 Kulutus
(40) Yhteisön todettavissa oleva virtsa-aineen kulutus määritettiin yhteisön tuotannonalan yhteisön markkinoilla myymän myynnin määrän, muiden yhteisön tuottajien myynnin määrän sekä tarkasteltavana olevasta maasta ja kaikista kolmansista maista yhteisöön suuntautuvan virtsa-aineen tuonnin perusteella. Tuotantoa kytkösmarkkinoita varten ei otettu huomioon yhteisön kulutusta määritettäessä, koska kyseistä tuotantoa ei myydä vapailla markkinoilla, vaan se jalostetaan erilaisiksi lopputuotteiksi, joiden yksi osatekijä tarkasteltavana oleva tuote on. Yhteisön tuotannonala ei tuonut tai muuten ostanut virtsa-ainetta kytkösmarkkinoilla käytettäväksi. Kytkösmarkkinoille tuotettu ja niillä käytetty virtsa-aine ei siten kilpaillut muille kuin kytkösmarkkinoille tuotetun ja myydyn virtsa-aineen kanssa, mistä syystä se ei todennäköisesti joutunut alttiiksi polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutuksille.
(41) Tämän perusteella kulutus kasvoi vakaasti 25,8 prosenttia tarkastelujaksona eli noin 4,8 miljoonasta tonnista vuonna 1996 noin 6 miljoonaan tonniin tutkimusajanjaksona.
2 Tuonti tarkasteltavana olevasta maasta
2.1 Määrä ja markkinaosuus
(42) Olisi huomattava, että Venäjältä peräisin olevan tuonnin määrät olivat vielä merkittävät vuosina 1990-1994 ja ne saavuttivat 300 kilotonnin tason vuonna 1994. Tänä aikana polkumyyntitoimenpiteet olivat voimassa sitoumuksen muodossa. Sen jälkeen kun toimenpiteiden muodoksi muutettiin tulli vuonna 1995, Eurostat-tietojen mukaan määrät vähenivät jyrkästi vuosina 1995-1996. Syy tähän vähenemiseen oli toimenpiteen muodon muuttuminen. Tuonnin määrät pysyivät tasaisina vuosina 1996-1998 ja vähenivät taas huomattavasti tutkimusajanjaksona. Ei voida olla ottamatta huomioon sitä, että kyseiseen vähenemiseen vaikutti muista kolmansista maista yhteisöön suuntautuneen viennin huomattava kasvu.
(43) Tarkasteltavana olevasta maasta yhteisöön suuntautuneen tuonnin markkinaosuus laski 0,9 prosentista vuonna 1996 0,4 prosenttiin tutkimusajanjaksona.
2.2 Hinnat
(44) Tarkasteltavana olevan tuonnin keskimääräiset cif-tuontihinnat nousivat huomattavasti vähimmäistuontihintaan perustuvan polkumyyntitullin käyttöönoton jälkeen vuonna 1995. Vuodesta 1998 tuontihinnat laskivat huomattavasti. Kuitenkin vuodesta 1997 ja vielä selvemmin vuodesta 1998 Venäjältä peräisin olevan virtsa-aineen hinnat olivat muiden kolmansien maiden vientiä harjoittavien tuottajien yhteisössä veloittamien korkeimpien hintojen mukaisia, mikä osittain selittää, miksi Venäjältä peräisin oleva tuonti ei voinut lisätä markkinaosuuttaan.
(45) Yksi tuojien yhdistys väitti, että komission pitäisi ottaa huomioon hintavertailussa Venäjältä peräisin olevan virtsa-aineen ja yhteisön tuotannonalan tuottaman virtsa-aineen laatuerot. Tässä suhteessa voimassa olevissa toimenpiteissä on otettu huomioon 10 prosentin laatua koskeva oikaisu. Lisäksi toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun soveltamisala, toisin kuin tiettyjen välivaiheen tarkastelujen soveltamisala, ei edellytä hintavertailuihin perustuvan vahinkomarginaalin uutta laskemista.
3 Yhteisön tuotannonalan taloudellinen tilanne
3.1 Tuotanto
(46) Yhteisön tuotannonalan yhteisön markkinoilla myytäväksi tarkoitetun virtsa-aineen kokonaistuotanto, jossa ei oteta huomioon noin 25 prosenttia kokonaistuotannosta edustavaa tuotantoa kytkösmarkkinoita varten, kasvoi 7,5 prosenttia vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Vuosina 1996-1997 tuotanto lisääntyi huomattavasti, mutta se väheni jonkin verran vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välillä.
3.2 Tuotantokapasiteetti ja sen käyttöaste
(47) Kapasiteetin käyttöaste oli suhteellisen vakaa eli noin 86 prosenttia vuosina 1996-1997. Myöhemmin se laski 84,7 prosenttiin vuonna 1998 ja 82,5 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana.
(48) Virtsa-aineen tuotannossa käytettävää ammoniumia voidaan kuitenkin käyttää myös muiden lannoitteiden tuotannossa. Virtsa-aineen tuotannon kapasiteetin käyttöasteen tasoon ja sen kehittymiseen vaikuttaa vastaavasti myös muiden lannoitteiden kehitys.
3.3 Myynti yhteisössä
(49) Yhteisön tuotannonalan myynnin kokonaismäärät yhteisön markkinoilla kasvoivat noin 3,2 miljoonasta tonnista vuonna 1996 noin 3,8 miljoonaan tonniin tutkimusajanjaksona, mikä merkitsi 17 prosentin lisäystä. Myynnin kasvu oli suurinta vuosina 1997-1998.
3.4 Varastot
(50) Varastojen tasoa ei pidetä pätevänä vahingon osoittimena, koska myynti on kausiluonteista, koska kytkösmarkkinoilla käytettävää virtsa-ainetta varastoidaan yhdessä sellaisenaan markkinoilla myytävän virtsa-aineen kanssa, ja koska virtsa-aineen varastoinnista vastaavat osittain tuottajat itse ja osittain viljelijöiden osuuskunnat.
3.5 Markkinaosuus
(51) Yhteisön tuotannonalan markkinaosuus yhteisön markkinoilla laski yleensä ottaen laajentuvilla markkinoilla myyntimäärien kasvusta huolimatta noin 67 prosentista vuonna 1996 noin 63 prosenttiin tutkimusajanjaksona, eli yhteisön tuotannonala ei hyötynyt markkinoiden laajentumisesta.
3.6 Hinnat
(52) Yhteisön tuotannonalan keskimääräiset myyntihinnat laskivat joka vuosi vuodesta 1996 tutkimusajanjaksoon, mikä johti melkein 40 prosentin kokonaislaskuun vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välillä. Tämä oli markkinoiden yleisen hintasuuntauksen mukaista. Tähän suuntaukseen vaikuttavia tekijöitä näyttävät olevan muista kolmansista maista peräisin oleva tuonti yhteisön markkinoille ja muiden lannoitteiden, kuten ammoniumnitraatin sekä virtsa-aineen ja ammoniumnitraatin liuosseosten, osalta havaittu polkumyynti, jolla oli hintoja alentava vaikutus kaikkiin typpilannoitteisiin. Lisäksi olisi huomattava, että huhtikuussa 1997 Kiinan kansantasavalta otti käyttöön virtsa-aineen tuontikiellon. Kiinan markkinat ovat suurin piirtein neljä kertaa suuremmat kuin yhteisön markkinat ja ne olivat ennen kyseistä päätöstä pääosin riippuvaiset tuonnista. Tuontikielto vaikutti tämän vuoksi virtsa-aineen hintoihin yhteisössä, koska monet kolmannet maat suuntasivat huomattavan osan viennistään Kiinan kansantasavaltaan. Laskevat energian hinnat (luonnonkaasu on virtsa-aineen tuotannon pääraaka-aine) ovat myös voineet vaikuttaa myyntihintoihin.
3.7 Kannattavuus ja sijoitetun pääoman tuotto
(53) Yhteisön tuotannonalan kannattavuus prosentteina nettomyynnin arvosta ilmaistuna laski tasaisesti vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Tätä suuntausta on tarkasteltava ottaen huomioon samansuuntainen hintakehitys. Kannattavuus kääntyi negatiiviseksi vuonna 1998 ja tappiot lisääntyivät huomattavasti tutkimusajanjakson aikana.
(54) Sijoitetun pääoman tuotto oli kannattavuuden tavoin laskussa tarkastelujaksolla. Kyseinen negatiivinen suuntaus on vielä ilmeisempi kannattavuuden laskun ja investointien lisääntymisen yhteisvaikutuksen vuoksi.
3.8 Kassavirta
(55) Myös yhteisön tuotannonalan virtsa-aineen myyntiin liittyvä kassavirta noudatti hyvin tarkasti kannattavuussuuntausta.
3.9 Pääoman saanti
(56) Virtsa-ainetta tuottavat yritykset ovat osa laajempia ryhmiä. Vaikeuksista ei ole ilmoitettu.
3.10 Työllisyys, tuottavuus ja palkka
(57) Työllisyys laski 1638 työntekijästä vuonna 1996 1469 työntekijään tutkimusajanjaksona eli laskua oli noin 10 prosenttia. Tuottavuus kasvoi tasaisesti tarkastelujakson aikana. Palkat laskivat vuonna 1997, mutta noudattivat sen jälkeen samaa suuntausta kuin tuottavuuden osalta.
3.11 Investoinnit
(58) Yhteisön tuotannonala teki huomattavia investointeja vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Olisi huomattava, että mukaan on otettu osittain myös ammoniumin tuotantolaitoksiin tehdyt investoinnit, jotka ovat investointeja varhaisemman jalostusasteen teollisuuteen. Investoinnit liittyivät pääasiassa virtsa-aineen ja ammoniumin tuotantoprosessin tuotantolaitoksiin ja laitteisiin tehtyihin suoriin investointeihin.
4 Tuonti muista kolmansista maista
(59) Eurostat-tietojen perusteella muista kolmansista maista kuin Venäjältä peräisin olevan virtsa-aineen tuontimäärät kasvoivat vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana noin 665 kilotonnia eli 1187 kilotonnista 1852 kilotonniin.
(60) Kyseistä kasvua olisi tarkasteltava ottaen huomioon Kiinan kansantasavallan huhtikuussa 1997 käyttöönottama virtsa-aineen tuontikielto, jonka vuoksi jotkut maat suuntasivat vientinsä toisiin maihin. Nämä muut kolmannet maat lisäsivät markkinaosuuttaan yhteisössä kuudella prosentilla vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Eurostat-tietoihin perustuvat vastaavat keskimääräiset cif-tuontihinnat laskivat huomattavasti vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana.
5 Päätelmät
(61) Kun kulutus yhteisön markkinoilla kasvoi vuonna 1996 eli heti vuonna 1995 tapahtuneen tullin käyttöönoton jälkeen, Venäjän markkinaosuus oli jo pudonnut alle yhden prosentin. Tullin ilmoittamat kyseisen tuonnin keskimääräiset hinnat laskivat ja ne olivat tutkimusajanjaksolla alle vähimmäistuontihinnan eli 115 ecua tonnilta. Venäjältä peräisin oleva tuonti ei pystynyt lisäämään markkinaosuuksiaan, mikä johtui myös muiden kolmansien maiden lisääntyvästä läsnäolosta yhteisön markkinoilla. Näiden maiden hinnat olivat Venäjän hintoja alhaisemmat vuodesta 1997 lähtien.
(62) Yhteisön tuotannonalan tilanne ei parantunut odotetulla tavalla, mikä periaatteessa johtui muiden kolmansien maiden toimittajien lisääntyneestä läsnäolosta markkinoilla. Tuotanto ja myyntimäärät kasvoivat, mutta muut taloudelliset muuttujat eli kapasiteetin käyttöaste, markkinaosuudet, hinnat, kannattavuus, sijoitetun pääoman tuotto, kassavirta ja työllisyys heikkenivät huomattavasti. Erityisesti yhteisön tuotannonalan myyntihintojen raju lasku vaikutti kielteisesti sen kannattavuuteen. Tätä tilannetta olisi tarkasteltava ottaen huomioon muista kolmansista maista peräisin olevan tuonnin lisääntynyt läsnäolo yhteisön markkinoilla. Kyseiset maat ovat lisänneet huomattavasti markkinaosuuksiaan toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen. On huomattava, että lokakuussa 2000 pantiin vireille useista muista kolmansista maista (Valko-Venäjältä, Bulgariasta, Kroatiasta, Egyptistä, Virosta, Liettuasta, Libyasta, Puolasta, Romaniasta ja Ukrainasta) peräisin olevan virtsa-aineen tuontia koskeva polkumyyntitutkimus. Yhteisön tuotannonala on sen vuoksi edelleen vaikeassa tilanteessa.
F VAHINGON TOISTUMISEN TODENNÄKÖISYYS
(63) Voimassa olevien toimenpiteiden päättymisen todennäköistä vaikutusta yhteisön tuotannonalaan tarkasteltaessa otettiin edellä johdanto-osan 37 ja 38 kappaleessa esitettyjen seikkojen mukaisesti huomioon seuraavat tekijät.
(64) On olemassa selviä merkkejä siitä, että Venäjältä peräisin oleva tuonti jatkuu polkumyyntinä. Lisäksi on todennäköistä, että tuontimäärät lisääntyisivät huomattavasti, sillä Venäjän vientiä harjoittavilla tuottajilla on mahdollisuus lisätä tuotantoaan ja vientimääriään suuren käyttämättömän tuotantokapasiteettinsa vuoksi. Kulutus Venäjän kotimarkkinoilla jää lisäksi todennäköisesti suhteellisen alhaiselle tasolle lähitulevaisuudessa.
(65) Ottaen huomioon Venäjän viejien vientihinnoittelun kolmansien maiden markkinoilla, eli Brasiliassa, Turkissa ja Meksikossa, on todennäköistä, että Venäjän vientiä harjoittavat tuottajat ottavat käyttöön agressiivisen hinnoittelun yhteisössä menetettyjen markkinaosuuksiensa takaisin saamiseksi. Kuten aikaisemmissa lannoitteita koskevissa menettelyissä on todettu, jopa pienillä määrillä alhaisella hinnalla tuotuja tuotteita voi olla huomattavia vääristäviä ja vahingollisia vaikutuksia näillä hyödykemarkkinoilla.
(66) Yhteisön tuotannonalan tilanne on yhä vaikea erityisesti sen kannattavuuden osalta, joka parani huomattavasti heti tarkasteltavina olevien toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen, mutta heikkeni taas myöhemmin. Venäjältä peräisin olevan tuonnin todennäköiset määrät ja hinnat toimenpiteiden mahdollisen kumoamisen jälkeen asettaisivat yhteisön tuotannonalan yhä pahempaan asemaan ottaen huomioon yhteisön tuotannonalan epävarman tilanteen. Niiden vaikutus yhteisön tuotannonalaan olisi kaiken todennäköisyyden mukaan huomattava.
(67) Edellä sanotun perusteella voidaan päätellä, että jos toimenpiteet kumottaisiin, on todennäköistä, että Venäjältä peräisin olevan virtsa-aineen tuonnin aiheuttama vahinko toistuu.
G YHTEISÖN ETU
1 Johdanto
(68) Perusasetuksen 21 artiklan mukaisesti tarkasteltiin, onko nykyisten polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolon jatkaminen yhteisön kokonaisedun vastaista. Yhteisön edun määrittäminen perustui arviointiin kaikista asiaan liittyvistä etunäkökohdista, kuten tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisön tuotannonalasta, tuojista, kauppiaista ja käyttäjistä. Arvioidakseen toimenpiteiden voimassaolon jatkamisen tai jatkamatta jättämisen todennäköisiä vaikutuksia komissio pyysi tietoja kaikilta edeltä mainituilta asianomaisilta osapuolilta.
(69) On muistettava, että toimenpiteiden käyttöön ottamisen ei edellisessä tutkimuksessa katsottu olevan yhteisön edun vastaista. Lisäksi olisi huomattava, että tämä tutkimus on uudelleentarkastelu, eli siinä tarkastellaan tilannetta, jossa polkumyynnin vastaiset toimenpiteet ovat jo olleet käytössä. Tässä tarkastelussa otettiin tämän vuoksi huomioon asianomaisiin osapuoliin toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen kohdistuneet kohtuuttomat kielteiset vaikutukset.
(70) Komissio lähetti kyselylomakkeen tarkasteltavana olevan tuotteen 44 tuojalle, yhdelle tuojien yhdistykselle, viidelle käyttäjien yhdistykselle sekä yhdelle käyttäjälle ja sai vastaukset yhdeltä tuojalta, yhdeltä käyttäjältä, yhdeltä käyttäjien yhdistykseltä ja tuojien yhdistykseltä.
(71) Tämän perusteella tutkittiin, oliko polkumyyntiä, yhteisön tuotannonalan tilannetta ja vahingollisen polkumyynnin todennäköistä toistumista koskevista päätelmistä huolimatta olemassa pakottavia syitä, joiden perusteella olisi pääteltävä, ettei olisi yhteisön edun mukaista pitää toimenpiteitä voimassa tässä erityistapauksessa.
2 Yhteisön tuotannonala
(72) Katsotaan, että jos aiemmassa tutkimuksessa vahvistetuista polkumyyntitoimenpiteistä luovutaan, vahingollinen polkumyynti todennäköisesti toistuu ja yhteisön tuotannonalan heikko tilanne, joka heikkeni tarkastelujaksolla, huonontuu entisestään.
(73) Yhteisön tuotannonala on osoittautunut rakenteellisesti elinkelpoiseksi tuotannonalaksi, joka kykenee mukautumaan muuttuviin markkinaolosuhteisiin. Tästä osoituksena on ollut erityisesti tuotannonalan vuonna 1997 saavuttama voitto ja sen investoinnit huippulaatuisiin tuotantolaitteisiin. Näiden ponnistelujen lopputulos riippuu suuresti terveestä kilpailusta yhteisön markkinoilla. Tässä suhteessa olisi mainittava, että lokakuussa 2000 pantiin vireille Valko-Venäjältä, Bulgariasta, Kroatiasta, Egyptistä, Virosta, Liettuasta, Libyasta, Puolasta, Romaniasta ja Ukrainasta peräisin olevan virtsa-aineen tuontia koskeva polkumyyntitutkimus. Toisaalta työllisyys, kannattavuus ja myyntihinnat ovat heikentyneet niin paljon, että yhteisön tuotannonala sulki äskettäin huomattavia typpilannoitteiden tuotantolaitoksia.
3 Tuojat
(74) Niistä 44 tuojasta, joille lähetettiin kyselylomake, ainoastaan yksi vastasi. Se väitti olevansa periaatteesta toimenpiteiden jatkamista vastaan. Ottaen kuitenkin huomioon virtsa-aineen vähäisen merkityksen sen liiketoiminnassa pääteltiin, että toimenpiteiden jatkaminen ei vaikuttaisi suuresti kyseiseen tuojaan.
(75) Vähäisen yhteistyön vuoksi ja koska tuojat yleensä käsittelevät monia lannoitetyyppejä, joista virtsa-aine on ainoastaan yksi, ja koska virtsa-ainetta oli saatavana useasta muusta tällä hetkellä polkumyyntitoimenpiteiden ulkopuolella olevasta lähteestä, pääteltiin, että toimenpiteiden jatkamisen kielteinen vaikutus tuojiin ei olisi pakottava syy olla jatkamatta toimenpiteitä.
4 Käyttäjät
(76) Tarkasteltavana olevan tuotteen käyttäjiä ovat pääasiassa maanviljelijät sekä liimaa ja muoveja tuottavat yritykset. Komissio lähetti kyselylomakkeen useille eurooppalaisille ja kansallisille käyttäjäyhdistyksille. Yksi käyttäjäyhdistys, joka edusti 11 viljelijöiden osuuskuntaa, ja yksi käyttäjä vastasivat kyselylomakkeeseen. Molemmat ovat periaatteesta toimenpiteiden jatkamista vastaan. Kumpikaan ei kuitenkaan käyttänyt Venäjältä peräisin olevaa virtsa-ainetta tutkimusajanjakson aikana. Käyttäjäyhdistyksen jäsenet ostivat koko tarkastelujaksolla hyvin pieniä määriä muista lähteistä peräisin olevaa virtsa-ainetta. Yksittäisellä käyttäjällä ei ole ollut ongelmia saada virtsa-ainetta muista kolmansista maista toimenpiteiden voimassa ollessa.
(77) On huomattava, kuten aikaisemmissa tutkimuksissa on käynyt ilmi, että lannoitteet muodostavat ainoastaan pienen osan viljelijöiden kokonaistuotantokustannuksista. Edellä mainitut seikat ja vähäinen yhteistyö huomioon ottaen pääteltiin, että tällä hetkellä voimassa olevilla toimenpiteillä ei ollut huomattavaa kielteistä vaikutusta virtsa-aineen käyttäjiin. Tässä suhteessa olisi huomattava, että käyttäjistä kukaan ei väittänyt, että virtsa-aineen hinnat olisivat nousseet yleisesti ja/tai niiden kannattavuus olisi laskenut voimassa olevien toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen. Edellä mainitut seikat ja vähäinen yhteistyö huomioon ottaen pääteltiin, että toimenpiteiden jatkamisen kielteinen vaikutus käyttäjiin ei olisi pakottava syy olla jatkamatta toimenpiteitä.
5 Päätelmät
(78) Edellä esitetyt syyt huomioon ottaen pääteltiin, ettei ole yhteisön edun kannalta pakottavia syitä olla jatkamatta toimenpiteiden voimassaoloa.
H POLKUMYYNTITOIMENPITEET
(79) Kaikille asianomaisille osapuolille ilmoitettiin olennaiset tosiasiat ja näkökohdat, joiden perusteella oli tarkoitus suositella voimassa olevan polkumyyntitullin säilyttämistä Venäjältä peräisin olevan virtsa-aineen tuonnissa. Niille myönnettiin myös määräaika, jonka kuluessa ne voisivat esittää ilmoitettuihin tietoihin liittyviä huomautuksiaan. Sellaisia huomautuksia ei esitetty, jotka olisivat muuttaneet edellä esitettyjä päätelmiä.
(80) Edellä esitetystä seuraa perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti, että Venäjältä peräisin olevan virtsa-aineen tuonnissa tällä hetkellä voimassa olevat toimenpiteet olisi säilytettävä voimassa,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli Venäjältä peräisin olevan, CN-koodeihin 3102 10 10 ja 3102 10 90 kuuluvan virtsa-aineen (urean) tuonnissa.
2. Lopullinen polkumyyntitulli vastaa vähimmäistuontihinnan, joka on 115 euroa tonnilta, ja vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohinnan erotusta, kun viimeksi mainittu on alhaisempi kuin vähimmäistuontihinta.
3. Jos tavarat ovat vahingoittuneet ennen niiden luovutusta vapaaseen liikkeeseen, mistä syystä niistä tosiasiallisesti maksettua tai maksettavaa hintaa on suhteutettu tullausarvon määrittämiseksi komission asetuksen (ETY) 2454/93(11) 145 artiklan mukaisesti, edellä esitettyä vähimmäistuontihintaa alennetaan prosenttimäärällä, joka vastaa tosiasiallisesti maksetun tai maksettavan hinnan suhteutusta. Tällöin maksettava tulli on samansuuruinen kuin alennetun vähimmäistuontihinnan ja alennetun vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohinnan erotus.
4. Jollei toisin säädetä, sovelletaan voimassa olevia tulleja koskevia säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 7 päivänä toukokuuta 2001.