31993R2847
L 261/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕИО) № 2847/93 НА СЪВЕТА
от 12 октомври 1993 година
относно установяването на система за контрол, приложима към общата политика в областта на рибарството
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност и по-специално член 43 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че на основание член 12 от Регламент (ЕИО) № 3760/92 на Съвета от 20 декември 1992 г. относно установяването на общностна система по рибарството и аквакултурите (4), Съветът следва да въведе контролна система на Общността;
като има предвид, че успехът на общата политика в областта на рибарството включва въвеждане на ефективна система за контрол, обхващаща всички аспекти на тази политика;
като има предвид, че за да се постигне тази цел, е необходимо да бъдат включени правила за наблюдението на мерките по опазването и управлението на ресурсите, структурните мерки и мерките по общата организация на пазара, както и някои разпоредби, касаещи случаите на неизпълнение на тези мерки, които да се прилагат в целия сектор на рибарството, от производителя до потребителя;
като има предвид, че тази система може да постигне желания резултат само ако засегнатият производствен сектор приеме нейната обоснованост;
като има предвид, че за контрол отговорност носят преди всичко държавите-членки; като има предвид, че Комисията следва също така да се стреми да гарантира, че държавите-членки осъществяват контрола и предотвратяват нарушенията по съответния начин; като има предвид следователно, че на Комисията следва да бъдат предоставени финансовите, правни и законодателни средства за възможно най-ефективното осъществяване на тези задачи;
като има предвид, че опитът, натрупан при прилагането на Регламент (ЕИО) № 2241/87 на Съвета от 23 юли 1987 г. относно установяването на някои контролни мерки по отношение на риболовните дейности (5) показа, че е необходимо засилване на контрола върху прилагането на правилата за опазване на риболовните ресурси;
като има предвид, че спазването на мерките за опазване и управление на риболовните ресурси изисква засилено чувство за отговорност от страна на всички оператори в риболовната промишленост;
като има предвид, че политиката за управление на риболовните ресурси, която по-специално се базира на общия допустим улов (ТАС), квотите и техническите мерки, следва да бъде допълнена от управлението на риболовното усилие, което включва наблюдението на риболовните дейности и възможности;
като има предвид, че с цел да бъде осигурен надзорът над всеки улов и разтоварване, държавите-членки трябва да контролират дейността на корабите на Общността и всички свързани с това дейности във всички морски води, което би позволило проверката на въвеждането на правилата, отнасящи се до общата политика в областта на рибарството;
като има предвид, че за държавите-членки е от съществено значение да си сътрудничат на оперативно ниво по време на инспекциите в морето на риболовните дейности, с цел да се позволи извършването на ефективни и финансово обосновани инспекции, по-специално на операции, извършвани във води, намиращи се извън юрисдикцията или суверенитета на държава-членка;
като има предвид, че общата политика в областта на рибарството налага необходимостта от контрол на корабите, плаващи под флага на трети страни във води на Общността, и по-специално от система за съобщаване на тяхното движение и видовете риба, държани на борда, без да се засяга правото на мирно преминаване през териториални води, както и свободата на навигация в 200-милната риболовна зона;
като има предвид, че въвеждането от Общността на пилотни проекти, приложими към определени категории кораби, ще даде възможност на Съвета да вземе решение преди 1 януари 1996 г. дали да бъде въведена система за сателитно наблюдение или алтернативна система;
като има предвид, че за управлението на риболовните полета чрез фиксиране на ТАС е необходима подробна информация за състава на уловите, като такава информация е също толкова необходима за други процедури, предвидени в Регламент (ЕИО) № 3760/92; като има предвид, че това налага всеки капитан на риболовен кораб да поддържа бордови дневник;
като има предвид, че за държавата-членка на разтоварването е необходимо да има възможност да контролира разтоварването на нейна територия и за тази цел е уместно, риболовните кораби, регистрирани в други държави-членки, да нотифицират държавата-членка на разтоварването за намерението си да разтоварват на нейна територия;
като има предвид, че е от съществено значение, към момента на разтоварване да бъде уточнена и потвърдена информацията, съдържаща се в бордовите дневници; като има предвид, че за тази цел е необходимо, субектите, ангажирани в разтоварването и търговията с улова, да декларират разтоварените, прехвърлените, предложените за продажба или продадените количества;
като има предвид, че за да бъдат предвидени изключения от задължението за поддържане на бордови дневник или за попълване на декларация за малки риболовни кораби, за които такова задължение би представлявало непропорционална тежест спрямо риболовния им капацитет, за всяка държава-членка е необходимо да наблюдава дейността на такива кораби чрез прилагане на план за вземане на случайни проби;
като има предвид, че с цел гарантиране спазването на общностните мерки за съхранението и търговия, всички рибни продукти, разтоварени или внесени в Общността следва да бъдат придружени до пункта на първата им продажба от транспортен документ, с който да се идентифицира техният произход;
като има предвид, че ограниченията на улова трябва да бъдат управлявани както на ниво държава-членка, така и на общностно ниво; като има предвид, че държавите-членки следва да регистрират разтоварванията и да ги нотифицират на Комисията чрез компютърно предаване на данните; като имат предвид съответно, че е необходимо да се предвидят изключения от това задължение за малки разтоварени количества, компютърното предаване на данните за които би представлявало непропорционална административна и финансова тежест за органите на държавите-членки;
като има предвид, че за да се осигури съхранението и управлението на всички използвани ресурси, декларациите за разтоварване и продажба и информацията, касаеща прехвърлянето и регистрацията на уловите може да бъде разширено за запасите, които не са обект на ТАС или квоти;
като има предвид, че държавите-членки трябва да бъдат информирани за резултатите от дейностите на техните кораби във водите, намиращи се под юрисдикцията на трети страни или в международни води; като има предвид, че капитаните на тези кораби следва съответно да бъдат задължени да поддържат бордови дневници и да попълват декларации за разтоварвания и прехвърляне; като има предвид, че информацията, събрана от държавите-членки следва да бъде изпратена на Комисията;
като има предвид, че управлението на събирането и обработването на данни налага създаването на компютъризирани бази данни, които по-специално да позволяват кръстосана проверка на данните; като има предвид следователно, че Комисията и нейните представители трябва да имат компютърен достъп до тези бази данни, за да осъществяват проверката на данните;
като има предвид, че разпоредбите, свързани с използването на риболовни съоръжения не може да бъде гарантирано по адекватен начин в случай, че на борда се намират мрежи с различни размери на отворите, освен ако същите са предмет на допълнителни мерки за контрол; като има предвид, че за специфични риболовни полета може да е уместно да бъдат установени специфични правила, като правилото за една мрежа;
като има предвид, че е необходимо риболовът да бъде забранен с решение на Комисията, когато бъде изчерпана квотата на държавата-членка или когато ТАС бъде изчерпан;
като има предвид, че е необходимо да бъдат компенсирани загубите на държавите-членки, които не са изчерпали своите квоти, разпределените им части от запаси или група от запаси, когато риболовното поле е закрито в резултат на изчерпването на ТАС; като има предвид, че за тази цел следва да се предвиди система за компенсации;
като има предвид, че в случаите, когато настоящият регламент не е бил спазен от лицата, носещи отговорност за риболовните кораби, съответният кораб следва да бъде предмет на допълнителни контролни мерки, с цел съхранение;
като има предвид, че е необходимо, с цел гарантиране на ефективното управление на приетите мерки, да бъдат предвидени механизми за деклариране в съзвучие с целите и стратегиите на управлението, както са определени в член 8 от Регламент (ЕИО) № 3760/92, приложими за държавите-членки, чийто улов е надхвърлил тяхната квота;
като има предвид, че една от основните цели на общата политика по рибарството е да адаптира риболовните възможности към наличните ресурси; като има предвид, че член 11 от Регламент (ЕИО) № 3760/92 предвижда, че определянето на целите и стратегиите за реструктурирането на риболовното усилие е задача на Съвета; като има предвид, че е необходимо също така да се гарантира спазването на мерките по общата организация на пазара, по-специално от лицата, към които тези мерки са приложими; като има предвид, следователно, че е от съществено значение, всяка държава-членка, в допълнение към финансовите проверки, които вече са предвидени от общностните правила, да извършва технически проверки с цел гарантиране спазването на разпоредбите, определени от Съвета;
като има предвид, че е необходимо да бъдат установени общи правила, които да позволят на инспекторите на Общността, назначени от Комисията, да осигуряват еднаквото прилагане на общностните правила и да проверяват контрола, извършен от компетентните органи на държавите-членки;
като има предвид, че с цел да бъде запазена обективността на проверките, е важно инспекторите на Общността да могат, при определени условия, да извършват независими проверки без предварително предупреждение, така че да се проверят контролните операции, извършвани от компетентните органи на държавите-членки; като има предвид, че такива проверки при никакви обстоятелства не включват проверки на частни лица;
като има предвид, че действията, предприети в отговор на нарушенията, не могат да се различават в отделните държави-членки и съответно да пораждат у рибарите усещане за неравенство в третирането им; като има предвид, че липсата на разубеждаващи санкции в определени държави-членки е намалила ефективността на контрола, и като има предвид, че в светлината на тези наблюдения държавите-членки следва да вземат всички необходими недискриминационни мерки за предотвратяване и преследване на неправомерни действия, по-специално чрез установяване на списък със санкциите, които лишават ефективно нарушителите от търговски печалби, получени като резултат от техните нарушения;
като има предвид, че възможността държавите-членки на флага да гарантират наблюдението на спазването на правилата за опазване и управление на риболовните ресурси намалява в случаите, когато държавата-членка на разтоварването не преследва ефективно неправомерните действия; като има предвид, следователно трябва да бъде предвидена разпоредба за приспадане на нелегалните улови от квотата на държавата-членка на разтоварването, ако тази държава-членка не осъществява ефективно преследване;
като има предвид, че държавите-членки следва да докладват редовно на Комисията за техните дейности по инспектирането и за мерките, предприети в отговор на нарушенията на общностните мерки;
като има предвид, че за някои мерки, установени с настоящия регламент, е уместно да се предвидят подробни правила за прилагане;
като има предвид, че следва да се гарантира поверителността на данните, събрани в рамките на настоящия регламент;
като има предвид, че настоящият регламент не следва да оказва въздействие върху националните разпоредби за наблюдение, които се включват в неговия обхват, но надхвърлят неговите минимални разпоредби, при условие обаче, че тези национални разпоредби са в съответствие с общностното право;
като има предвид, че Регламент (ЕИО) № 2241/87 следва да бъде отменен, като се направи изключение за член 5, който следва да остане в сила до приемането на списъците, посочени в член 6, параграф 2 от настоящия регламент;
като има предвид, че е необходимо да се предвиди преходен период за въвеждането на конкретни разпоредби, съдържащи се в определени членове, с цел да се позволи на компетентните органи на държавите-членки да установят и адаптират своите процедури към изискванията на новия регламент;
като има предвид, че разпоредбите на някои членове, доколкото се отнасят до риболовните дейности в Средиземно море, където общата политика по рибарството все още не се прилага, следва да влязат в сила на 1 януари 1989 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. С цел да се гарантира съответствие с правилата на общата политика в областта на рибарството, се установява система на Общността, включваща по-конкретно условия за техническо наблюдение на:
-
мерките за съхранение и управление на ресурсите,
-
структурните мерки,
-
мерките, засягащи общата организация на пазара,
както и някои условия, отнасящи се до ефективността на санкциите, които следва да бъдат налагани в случаите, когато посочените по-горе мерки не се съблюдават.
2. За тази цел, всяка държава-членка приема, в съответствие с правилата на Общността, подходящи мерки за гарантиране на ефективността на системата. Тя предоставя достатъчно средства на разположение на компетентните органи, за да им позволи да изпълняват техните задачи за инспекция и контрол така, както е установено в настоящия регламент.
3. Системата се прилага спрямо всички риболовни дейности и за всички свързани с тях дейности, извършвани в рамките на територията и в морските води, обект на суверенитета или юрисдикцията на държавите-членки, включително онези дейности, които са упражнявани от кораби, плаващи под флага на трета страна или регистрирани в трета страна, без да се засяга правото на свободното корабоплаване в 200-милната риболовна зона; тя се прилага и спрямо дейностите на риболовните кораби на Общността, които действат във водите на страни, които не са членки и в извънтериториални води, без да се засягат специалните условия, съдържащи се в риболовните споразумения, сключени между Общността и трети страни или в международните конвенции, по които Общността е страна.
ДЯЛ I
Инспекция и контрол на риболовните кораби и техните дейности
Член 2
1. С цел да гарантира съответствие с всички действащи правила по отношение на мерките за опазване и контрол, всяка държава-членка, в рамките на своята територия и в морските води, които са под нейна юрисдикция или под неин суверенитет, контролира риболовната дейност и свързаните с нея други дейности. Тя инспектира риболовни кораби и проучва всички дейности, като по този начин се позволява проверка на прилагането на настоящия регламент, включително на дейностите по разтоварване на улова на брега, продажбата, транспортирането и складирането на рибата и регистрирането на разтоварванията и продажбите.
2. Риболовните кораби, които могат да упражняват дейности, като плават под флага на трета страна и в морски води, които са под юрисдикцията или суверенитета на държава-членка, са обект на система за съобщаване на маневрите и улова на борда.
Държавите-членки нотифицират Комисията за мерките, взети с цел гарантиране на съответствието с тези процедури.
3. Всяка държава-членка контролира, извън риболовната зона на Общността, върху дейностите на своите кораби в случаите, когато такъв контрол е необходим, за да се гарантира съответствието с правилата на Общността, прилагани в тези води.
4. С цел да се гарантира, че инспекцията е както ефективна, така и възможно най-икономична, държавите-членки координират своите контролни дейности. За тази цел те могат да създадат съвместни програми за инспекция, които да позволят инспекцията на риболовни кораби на Общността във водите, посочени в параграфи 1 и 3. Те вземат мерки, позволяващи редовна информация за натрупания опит на техните компетентни органи и на Комисията на взаимна основа.
Член 3
1. С цел подобряване на ефективността на наблюдението на риболовните дейности, до 1 януари 1996 г. Съветът взема решение съгласно процедурата, установена в член 43 от Договора, относно това дали, до каква степен и кога да бъде въведена система за постоянно наблюдение на местоположението на риболовните кораби на Общността, наземна или сателитна, с използване на сателитна връзка за предаване на данни.
2. За установяване на технологията, която да бъде използвана, и определяне на корабите, които да бъдат обхванати от посочената по-горе система, държавите-членки, в сътрудничество с Комисията, осъществяват пилотни проекти до 30 юни 1995 г. За тази цел държавите членки осигуряват инсталирането на система за постоянно наблюдение на разположението на риболовните кораби, наземна или сателитна, с използване на сателитна връзка за предаване на данни, за определени категории кораби на Общността.
Едновременно с това държавите-членки могат да осъществяват пилотни проекти с оглед оценка на използването на автоматични устройства за регистриране на местоположението на корабите.
3. При осъществяването на посочените в параграф 2 пилотни проекти държавата-членка, под чийто флаг плава или в която е регистриран корабът, предприема необходимите мерки за осигуряване на това, данните, предадени или получени от нейните кораби, да бъдат записани в електронно четивна форма, независимо от водите, в които плават те или пристанището, в което се намират.
В случаите, когато корабите действат във води, намиращи се под суверенитета или юрисдикцията на друга държава-членка, държавата-членка на флага осигурява незабавното предаване на тези данни на компетентните органи на съответната държава-членка.
4. Подробните правила за въвеждането на пилотните проекти се приемат в съответствие с процедурата, установена в член 36.
Член 4
1. Инспекцията и контролът, определени в член 2, се извършват от всяка държава-членка за нейна собствена сметка чрез система за инспекция, решена от държавата-членка.
При изпълнение на поверените им задачи, държавите-членки осигуряват спазването на разпоредбите и мерките, посочени в член 2. Освен това те действат по такъв начин, че да избягват неправомерната намеса в нормалните риболовни дейности. Те също така гарантират, че няма дискриминация по отношение на сектора и корабите, избрани за инспекция.
2. Лицата, отговарящи за риболовните кораби, помещения или транспортни средства, които са предмет на инспекция, оказват сътрудничество за улесняване на инспекциите, извършвани в съответствие с параграф 1.
Член 5
В съответствие с процедурата, предвидена в член 36, могат да бъдат приети подробни правила за прилагането на членове 2, 3 и 4, засягащи по-конкретно:
a)
идентификацията на официално назначени инспектори, на плавателни съдове за инспекция и други средства за инспекция, които могат да бъдат използвани от дадена държава-членка;
б)
процедурата, която следва да се използва от инспекторите и капитаните на риболовни кораби, ако инспектор желае да се качи на борда на кораба;
в)
процедурата, която следва да се използва от инспектори, които са на борда на риболовен кораб, при инспекция на този кораб, на неговите съоръжения или улов;
г)
доклада, който следва да се изготвя след всяко посещение на кораб;
д)
маркировка и идентификация на риболовните кораби и техните съоръжения;
е)
удостоверяване на характеристиките на риболовните кораби, свързани с риболовните дейности;
ж)
регистрирането на данни, свързани с местоположението на риболовните кораби и предаването на тези данни до държавите-членки и Комисията;
з)
системата за съобщаване на маневрите и рибните продукти, държани на борда, прилагана спрямо риболовни кораби, плаващи под флага на трета страна.
ДЯЛ II
Контрол на улова
Член 6
1. Капитаните на риболовни кораби на Общността, извършващи риболов на определен запас или група запаси, водят бордови дневник за техните дейности, като отбелязват по-конкретно количествата от всеки уловен и съхраняван на борда вид, датата и местоположението (статистически правоъгълник на ICES) на този улов и типа използвани съоръжения.
2. Видовете, които следва да бъдат записани в бордовия дневник съгласно параграф 1, са видове, които са предмет на общия допустим улов (ТАС) или квоти, както и други, включени в предложени от Комисията списъци, които следва да бъдат гласувани от Съвета с квалифицирано мнозинство.
3. Капитаните на риболовни кораби на Общността регистрират в техните бордови дневници количествата, уловени в морето, датата и местоположението на този улов и видовете, посочени в параграф 2. Количествата, изхвърлени в морето, могат да бъдат записани с цел оценка.
4. Капитаните на риболовни кораби на Общността се освобождават от задълженията по параграфи 1 и 3, ако съвкупната дължина на плавателните кораби е по-малка от 10 метра.
5. Чрез квалифицирано мнозинство Съветът, по предложение от Комисията, може да разреши други дерогации, различни от дерогацията, предвидена в параграф 4.
6. Всяка държава-членка провежда, въз основа на пробни анализи, наблюдение на дейностите на риболовни кораби, които са освободени от изискванията, определени в параграфи 4 и 5, с цел да гарантира съблюдаването на действащите правила на Общността от страна на тези кораби.
За тази цел всяка държава-членка установява план за пробни анализи и го представя на Комисията. Резултатите от извършваните наблюдения се предават редовно на Комисията.
7. Капитаните на риболовни кораби на Общността записват информацията, изисквана по параграфи 1 и 3 в компютърно възпроизводима форма или на хартия.
8. Подробни правила за прилагането на настоящия член се приемат в съответствие с процедурата, установена в член 36, включваща географска база, различна от тази на статистическия правоъгълник ICES за някои специфични случаи.
Член 7
1. Капитан на риболовен кораб на Общността, който желае да използва места за разтоварване на улова в дадена държава-членка, различни от тези на държавата-членка на флага, трябва да уведоми компетентните органи в тази държава-членка най-малко два часа по-рано за:
-
местоположението(та) на разтоварването и очаквано време на пристигане там,
-
количествата от всеки вид, които следва да се разтоварят.
2. Капитанът, посочен в параграф 1, който не извърши това уведомяване, може да стане обект на санкции от страна на компетентните органи.
3. Комисията, в съответствие с процедурата, установена в член 36, може да позволи за някои категории риболовни кораби на Общността освобождаване от задължението, предвидено в параграф 1, за ограничен и възобновим период или да предвиди клауза за друг период на уведомяване, като вземе под внимание, inter alia, разстоянието между риболовните зони, местата за разтоварване и пристанищата, където въпросните риболовни кораби са регистрирани или вписани.
Член 8
1. Капитанът на всеки риболовен кораб на Общността, чиято обща дължина е равна или по-голяма от 10 метра, или негов представител, след всяка експедиция и в рамките на 48 часа от разтоварването представят декларация на компетентните органи на държавата-членка, в която се е състояло разтоварването. Капитанът носи отговорност за точността на декларацията, която посочва разтоварените количества от всеки вид, предвидени в член 6, параграф 2 и зоната, в която те са уловени.
2. Съветът, по предложение на Комисията, може да вземе решение с квалифицирано мнозинство да включи в задължението, формулирано в параграф 1, и кораби, чиято обща дължина е по-малка от 10 метра. Също така, Съветът, по предложение от страна на Комисията, може да вземе решение с квалифицирано мнозинство да разшири освобождаването от задължението, формулирано в параграф 1, и за някои категории плавателни съдове, чиято обща дължина е равна или по-голяма от 10 метра и изпълняват специфични риболовни дейности.
3. Всяка държава-членка провежда, въз основа на пробни анализи, наблюдение на дейностите на риболовни кораби, които са освободени от изискванията, определени по параграф 1, с цел да се гарантира спазването на действащите правила на Общността от страна на тези кораби.
За тази цел всяка държава-членка изготвя план за пробни анализи и го представя на Комисията. Резултатите от извършваните наблюдения се съобщават редовно на Комисията.
4. Подробни правила за прилагането на настоящия член се приемат в съответствие с процедурата, установена в член 36.
Член 9
1. Тръжните центрове или други органи, одобрени от държавите-членки, които отговарят за първоначална търговия с рибни продукти, разтоварени в дадена държава-членка, по време на първата продажба представят бележка за продажба, за точността на която носят отговорност посочените органи, на компетентни органи на държавата-членка, на чиято територия се провежда първоначалната продажба. Тази отговорност се ограничава до информацията, изисквана по параграф 3.
2. Ако първоначалната продажба на рибни продукти, разтоварени в дадена държава-членка, следва да се извършва по начин, различен от начина, формулиран в параграф 1, разтоварените рибни продукти не се прибират от купувача, докато не се представи бележка за продажба на компетентните органи или други оправомощени органи на държавата-членка, на чиято територия е била извършена тази операция. Купувачът носи отговорност за точността на данните, посочени в параграф 3, които фигурират в бележката за продажба.
3. Бележките за продажба, посочени в параграфи 1 и 2, съдържат най-малко следната информация:
-
за всички видове, когато е уместно, отделния размер или тегло, качество, представяне и свежест,
-
цената и количеството при първоначалната продажба за всеки вид и когато това е уместно, отделния размер или тегло, качество, представяне и свежест,
-
когато е уместно, предназначение на продуктите, оттеглени от пазара (субпродукти, консумация от човека, запаси),
-
името както на продавача, така и на купувача,
-
мястото и датата на продажбата.
4. Тези бележки за продажба се попълват и представят в съответствие с правото на държавата-членка на разтоварване по такъв начин и при такива условия на продажба, че да бъдат включени следните данни:
-
външната идентификация и името на риболовния кораб, който е разтоварил въпросните продукти,
-
името на собственика или капитана на кораба,
-
пристанище и дата на разтоварване.
5. Бележките за продажба, посочени в параграф 1, се представят в рамките на 48 часа на компетентния орган или на други органи, одобрени от държавата-членка, или в компютърен вид, или на хартиен носител.
6. Компетентните органи съхраняват копие от всяка бележка за продажба за период от една година, започващ от годината, следваща годината, в която е записана информацията, представена на компетентните органи.
7. Комисията, в съответствие с процедурата, предвидена в член 36, може да позволи освобождаване от задължението за представяне на бележките за продажба на компетентните органи или на други одобрени органи на държавата-членка за рибни продукти, разтоварени от някои категории риболовни кораби на Общността, чиято обща дължина е по-малка от 10 метра.
Такива изключения могат да бъдат предоставени само в случаи, когато въпросната държава-членка е изградила приемлива система за контрол.
8. Продукти, закупени от клиент, които след това не се предлагат на пазара, а се използват единствено за собствена консумация, се освобождават от изискванията по параграф 2.
9. Подробните правила за прилагането на настоящия член се приемат в съответствие с процедурата, установена в член 36.
Член 10
1.
a)
Риболовни кораби, плаващи под флага на или регистрирани в трета страна, които имат разрешение да изпълняват риболовни дейности в морски води под суверенитета или юрисдикцията на дадена държава-членка, водят бордови дневник, съдържащ информацията, описана в член 6.
б)
Всяка държава-членка гарантира, че капитанът на риболовен кораб, плаващ под флага на или регистриран в трета страна или негов представител, при разтоварването представя на органите на държавата-членка, чиито съоръжения за разтоварване използва, декларация, определяща състоянието на разтоварените количества, както и датата и местоположението на всеки улов, като капитанът или негов представител трябва да удостоверят точността на тази декларация.
в)
Капитанът на риболовен кораб, плаващ под флага на или регистриран в трета страна, уведомява компетентните органи на държава-членка за съоръженията за разтоварване, които той желае да използва, най-малко 72 часа преди часа на неговото пристигане в пристанището на разтоварване.
Капитанът не може да осъществи каквато и да е операция по разтоварване, ако компетентните органи на държавата-членка не са потвърдили получаването на предварителното уведомление.
Държавите-членки установят подробни правила за прилагането на настоящата алинея, които се нотифицират на Комисията.
2. Комисията, в съответствие с процедурата, установена в член 36, може да предостави освобождаване на някои категории риболовни кораби на трета страна от задължението, предвидено в параграф 1, буква в) за ограничен и възобновим период, или да постави условие за друг срок за уведомяване, като вземе под внимание разстоянието между риболовните зони, местата на разтоварване и пристанищата, където въпросните кораби са регистрирани или се водят на отчет.
3. Разпоредбите на параграфи 1 и 2 се прилагат, без да се засягат разпоредбите, предвидени в риболовните споразумения, сключени между Общността и някои трети страни.
Член 11
1. Без да се засягат членове 7, 8 и 9, капитанът на риболовен кораб на Общността, който:
-
извършва трансбордиране на друг кораб, наричан по-долу „приемащ кораб“, определено количество улов на запас или група от запаси, предмет на ТАС или квота, без значение от мястото на трансбордирането, или
-
директно разтоварва такива количества извън територията на Общността,
по време на трансбордирането или разтоварването информира държавата-членка, под чийто флаг плава неговият кораб, за съответните видове и количества, както и за датата на трансбордирането или разтоварването и местоположението на улова чрез посочване на най-малката зона, за която са били определени квоти или ТАС.
2. В последните 24 часа преди започването и в края на трансбордирането или серията от трансбордирания, когато то (те) се извършва(т) в пристанище или морски води, намиращи се под суверенитета или юрисдикцията на държава-членка, капитанът на приемащия кораб информира компетентните органи на тази държава-членка за количеството улов от запаса или групата запаси, предмет на ТАС или квота, намиращи се на борда на неговия кораб.
Капитанът на приемащия кораб записва данните за количествата улов на запас или група запаси, предмет на ТАС или квота, получени при трансбордирането, за датата на получаването им и за кораба, трансбордиращ този улов на приемащия кораб. Това изискване се счита за изпълнено при запазване на копия от декларацията за трансбордиране, изготвена в съответствие с подробните правила за регистриране на информация за улова на риба от държавите-членки.
В края на трансбордирането или серията трансбордирания, в рамките на 24 часа, капитанът на приемащия кораб представя тези елементи на компетентните органи, посочени по-горе.
Капитанът на приемащия кораб съхранява и данни за количествата улов запас или група от запаси, предмет на ТАС или квота, които са били трансбордирани от приемащия кораб на трети кораб и информира посочените по-горе компетентни органи за такова трансбордиране най-малко 24 часа, преди то да се е състояло. След трансбордирането капитанът информира посочените органи за трансбордираните количества.
Капитаните на приемащия кораб и третия кораб, посочен по-горе, позволят на компетентните органи да проверят точността на информацията и данните, изисквани по настоящия параграф.
3. Държавите-членки вземат подходящи мерки, за да проверят точността на информацията, получена по параграфи 1 и 2 и когато това е уместно, да информират държавата-членка или държавите-членки, в които приемащият кораб и риболовният кораб, извършващ трансбордиране на приемащия кораб, са регистрирани или под чийто флаг плават, за тази информация и за резултатите от проверката.
4. Параграфи 2 и 3 се прилагат и спрямо приемащ кораб, плаващ под флага на или регистриран в трета страна.
Член 12
Когато трансбордирането или разтоварването трябва да се осъществи след повече от 15 дни след улова, информацията, изисквана по членове 8 и 11, се представя на компетентните органи на държавата-членка, под чийто флаг плават корабите или в която са регистрирани корабите, в срок не по-късно от 15 дена след улова.
Член 13
1. Всички рибни продукти, разтоварени или внесени в Общността, както непреработени, така и след преработка на борда, които са транспортирани на място, различно от мястото на разтоварване или внос, се придружават от документ, изготвен от превозвача, докато се състои първата продажба.
2. Този документ:
а)
посочва произхода на пратката (име на кораба и неговата външна идентификация);
б)
включва мястото на предназначение на пратката и идентификацията на транспортното средство;
в)
посочва количеството риба (в килограми преработено тегло) за всеки превозван вид, имената на получателя на запаса и мястото на товарене.
3. Всеки превозвач трябва да гарантира, че документът, посочен в параграф 1, съдържа цялата минимално необходима информация, изисквана по параграф 2.
4. Превозвачът се освобождава от задължението, определено в параграф 1, ако е изпълнено едно от следните условия:
а)
документът, посочен в параграф 1, е заменен от копие на една от декларациите, предвидени в член 8 или 10, свързани с превозваните количества;
б)
документът, посочен в параграф 1, е заменен от копие на документ T2M, посочващ произхода на превозваните количества.
5. Компетентните органи на дадена държава-членка могат да позволят изключения от задължението, определено в параграф 1, ако количествата риба се транспортират в пристанищната зона или на не повече от 20 километра от пристанището на разтоварване.
6. Всяка държава-членка осъществява контрол чрез взимане на проби на своя територия, с цел да се провери, дали задълженията, определени от настоящия член, се спазват.
7. Държавите-членки координират своите контролни дейности, за да се гарантира, че инспекцията е както ефективна, така и възможно най-икономична. За тази цел държавите-членки осъществяват по-специално надзор на движението на стоките, което може да им е било сигнализирано като вероятен предмет на операции, противоречащи на регламентите на Общността.
Член 14
1. Държавите-членки гарантират, че всички разтоварвания в дадена държава-членка, както е посочено в членове 8, 9 и 10, се регистрират. За тази цел държавите-членки могат да поставят изискване, първото пускане на пазара да се извърши чрез продажба в тръжен център.
2. Когато разтовареният улов не е пуснат на пазара за първи път чрез продажба на тръжен център, както е предвидено в член 9, параграф 2, държавите-членки гарантират, че съответните количества са съобщени на тръжните центрове или на други органи, одобрени от държавите-членки.
3. Информацията за разтоварвания от някои категории плавателни съдове, предмет на дерогациите, посочени в член 7 и 8 или при разтоварване в пристанища, които нямат достатъчно добре развита административна структура за регистриране на разтоварните дейности, може при поискване от държава-членка до Комисията, в рамките на 12 месеца от влизането в сила на настоящия регламент, да бъде освободена от изискването за обработка на такъв вид информация. Дерогацията може да бъде предоставена, ако регистрирането на необходимите данни би създало големи трудности за националните органи по отношение на всички разтоварвания и ако съответните разтоварени видове се продават на място. Списък на пристанищата и плавателните съдове, на които е предоставена такава дерогация, се изготвя от всяка държава-членка и се изпраща на Комисията.
4. Държава-членка, ползваща се от дерогацията, посочена в параграф 3, изготвя план за извадков анализ с цел да се оцени размера на съответните разтоварвания в определените пристанища. Този план трябва да бъде одобрен от Комисията, преди да се прилага всяка дерогация. Държавата-членка редовно представя на Комисията резултатите от оценките.
Член 15
1. Преди 15 число на всеки месец, всяка държава-членка нотифицира Комисията чрез компютърно оповестяване на количествата от всеки запас или група от запаси, предмет на ТАС или квоти, разтоварени по време на предходния месец и ѝ предоставя всяка информация, получена по членове 11 и 12.
Нотификациите до Комисията посочват местоположението на улова, както е установено в член 6 и 8 и националността на съответните риболовни кораби.
Всяка държава-членка информира Комисията за предвижданията за използване на квотата, заедно с очакваната дата на изчерпването по отношение на видовете, за които се счита, че уловът, извършен от риболовните кораби, плаващи или регистрирани под неин флаг, е изчерпил 70 % от квотата, разпределената част или дела, определен за тази държава-членка.
В случаите, когато уловът на запасите или група от запаси, предмет на ТАС или квоти може да достигне нивата на ТАС или квотата, държави-членките по свое искане предоставят на Комисията по-подробна или по-редовна информация, отколкото се изисква по настоящия параграф.
2. Комисията предоставя получените съгласно настоящия член нотификации на разположение на държавите-членки в компютърен вид.
3. Когато Комисията реши, че дадена държава-членка не е изпълнила крайния срок за предаване на данните за месечния улов, както е предвидено в параграф 1, тя може да определи датата, на която за запас или група запаси, чиито улов е предмет на квота или друга форма на количествено ограничение и се извършва от риболовни кораби, плаващи под флага или регистрирани в тази държава-членка, се счита за изчерпил 70 % от квотата или дела, определен за тази държава-членка и може да определи очакваната дата, на която квотата или делът се считат за изчерпани.
4. Всяка държава-членка уведомява Комисията чрез компютърно оповестяване, преди края на първия месец на всяко календарно тримесечие за количествата запаси, различни от посочените в параграф 1, разтоварени по време на предходното тримесечие.
Член 16
1. Без да се засяга член 15, държавите-членки предоставят, при поискване от заинтересована държава-членка, данни за разтоварвания, оферти за продажби или претоварване на рибни продукти, извършвани в техни пристанища или води под тяхна юрисдикция от риболовни кораби, регистрирани или плаващи под флага на тази държава-членка и базирани на стокова резерва или група от стокови резерви, обект на квота, предоставена на тази държава-членка.
Тази информация съдържа името и външната маркировка за идентификация на въпросния кораб, количествата риба по запас или група запаси, които са били разтоварени, предложени за продажба или претоварени от този кораб, както и датата и мястото на разтоварване и предлагането за първоначална продажба или претоварване. Тази информация се изпраща в рамките на четири работни дни, следващи датата на заявката от заинтересованата държава-членка или в рамките на следващ период от време, който може да бъде определен от тази държава-членка или от държавата-членка, в която е извършено разтоварването.
2. Държавата-членка, в която е извършено разтоварването, предлагането за първоначална продажба или трансбордирането, изпраща на Комисията при поискване тази информация едновременно с изпращането до държавата-членка, в която е регистриран корабът.
Член 17
1. Държавите-членки вземат необходимите мерки, за да се гарантира контрола на улова, извършен от техни кораби, действащи във води, намиращи се под на суверенитета или юрисдикцията на трети страни и в извънтериториални води и да се гарантира проверката и регистрацията на трансбордиранията и разтоварванията на този улов.
2. Мерките за контрол и проверка гарантират изпълнението на следните задължения от страна на собствениците и/или капитаните на корабите:
-
на борда на риболовните кораби се съхранява корабен дневник, в който капитаните регистрират улова,
-
на властите на държавата-членка на разтоварване по време на разтоварните дейности, извършвани в пристанища на Общността, се предава декларация за разтоварване,
-
държава-членка на флага се информира за подробностите на всяко трансбордиране на риба на риболовни кораби на трети страни и за разтоварванията, извършени директно в трети страни.
3. Разпоредбите на параграфи 1 и 2 се прилагат, без да се засягат условията на риболовните споразумения, сключени между Общността и трети страни и международните конвенции, по които Общността е страна.
Член 18
1. Всяка държава-членка нотифицира Комисията чрез компютърно оповестяване преди края на първия месец на всяко календарно тримесечие за количествата, уловени в риболовните води, посочени в член 17 и разтоварени по време на предходното тримесечие, както и цялата информация, получена съгласно член 17, параграф 2.
2. За улов, извършен във води на трета страна, информацията, нотифицирана в съответствие с параграф 1, се разпределя по трети страни и запаси по отношение на най-малката статистическа зона, определена за съответния риболовен район.
Улов, извършен в извънтериториални води, се нотифицира по отношение на най-малката статистическа зона, определена от международната конвенция, ръководеща местоположението на улова и по видове или групи видове за всички запаси в съответния риболовен район.
3. Преди 1 октомври всяка година Комисията предостави на разположение на държавите-членки информацията, получена съгласно настоящия член.
Член 19
1. С цел да се гарантира спазването на задълженията, установени в членове 3, 6, 8, 9, 10, 14 и 17, всяка държава-членка установява система за потвърждение, обхващаща по-конкретно кръстосани проверки и проверка на данните, произтичащи от тези задължения.
2. С цел да се улеснят тези проверки, всяка държава-членка изгражда компютъризирана база данни, където ще се регистрират данните, отнасящи се до параграф 1.
Държавите-членки могат да създадат децентрализирани бази данни при условие че те и процедурите, отнасящи се до събирането и регистрацията на данните, са стандартизирани, така че да се гарантира съвместимост между тях на цялата територия на държавата-членка.
3. В случай че дадена държава-членка не може да изпълни незабавно изискванията на параграф 2 за всички или част от нейните риболовни райони, Комисията може по нейно искане да реши да приеме преходен период, възлизащ максимално на три години от датата на влизане в сила на настоящия регламент, в съответствие с процедурата, определена в член 36.
4. Държава-членка, която се ползва от такава дерогация, съхранява, чрез средствата на некомпютъризирана документация, записи на данните, посочени в параграф 1 за период от три години и установява план за вземане на проби, одобрен от Комисията, така че да се позволи проверка на място на прецизността на тези данни. Комисията може да проведе проверка на място по свое собствено усмотрение с цел да оцени ефективността на плана за вземане на проби.
5. През дванадесетте месеца, следващи влизането в сила на настоящия регламент, всяка държава-членка представя на Комисията доклад, описващ начина, по който се събират и проверяват данните, като се определя надеждността на тези данни. Комисията, в сътрудничество с държавите-членки, изготвя резюме на тези доклади, което изпраща до тях.
6. Подробните правила за прилагането на настоящия член се приемат в съответствие с процедурата, определена в член 36.
ДЯЛ III
Контрол на използването на риболовни принадлежности
Член 20
1. Уловът, съхраняван на борда на който и да е риболовен кораб на Общността, съответства на видовия състав, установен в Регламент (ЕИО) № 3094/86 на Съвета от 7 октомври 1986 г. относно определяне на някои технически мерки за съхраняване на рибните ресурси (6) за мрежата, която този кораб носи на борда си.
Мрежи, намиращи се на борда на кораби, които не се използват, се прибират, така че те да не могат да бъдат лесно използвани в съответствие със следните условия:
a)
мрежи, тежести и подобни принадлежности се разкачват от техните тралови бордове, теглещи и влачещи въжета и корди,
б)
мрежи, които са на или над палубата се завързани надеждно към някоя част на надстройката.
2. Ако уловът, който се съхранява на борда на риболовен кораб на Общността, е бил уловен с мрежи с различни минимални размери отвори на мрежата по време на един и същи рейс, видовият състав се изчислява за всяка част от улова, която е била уловена при различни условия.
За тази цел всички промени на размера на отворите на мрежата, които са били използвани преди това, както и съставът на улова на борда в момента на такава промяна се регистрират в бордовия дневник и декларацията за разтоварване. При специфични случаи подробни правила за воденето на борда на план за разпределяне по видове на преработени продукти, указващ къде са се намирали по време на улова, се приемат в съответствие с процедурата, определена в член 36.
3. Независимо от параграфи 1 и 2, Съветът може, въз основа на доклад, изготвен от Комисията, да вземе решение с квалифицирано мнозинство по предложение то Комисията, според което:
a)
никой риболовен кораб на Общността, участващ по-конкретно в риболовните дейности, не може да носи мрежи с различен минимален размер на отворите по време на един риболовен рейс;
б)
специфични правила се прилагат спрямо използването на мрежи с различен размер на отворите за конкретни риболовни дейности.
ДЯЛ IV
Регулиране и прекратяване на риболовни дейности
Член 21
1. Уловът на запас или група от запаси, които са обект на квота, извършен от риболовни кораби на Общността се проверява по отношение на квотата, прилагана спрямо държавата-членка на флага за въпросния запас или група от запаси, без оглед на мястото на разтоварване.
2. Всяка държава-членка определя датата, от която уловът на запаса или групата от запаси, представляващи предмет на квота, извършен от риболовни кораби, плаващи под неин флаг или регистрирани в тази държава-членка се счита за изчерпил квотата, прилагана спрямо нея за този запас или група от запаси. От тази дата тя временно забранява риболова на този запас или група от запаси от такива кораби, както и съхраняването на борда, трансбордирането и разтоварването на рибата, уловена след тази дата и взема решение за датата, до която са позволени трансбордирания, разтоварвания и финални декларации за улова. Комисията се нотифицира незабавно за тази мярка, след което тя информира останалите държави-членки.
3. След нотификацията по параграф 2 или по своя собствена инициатива, Комисията определя, въз основа на наличната информация, датата, от която за даден запас или група от запаси, чийто улов е предмет на ТАС, квота или друго количествено ограничение, и е извършван от риболовни кораби, плаващ под флага или регистрирани в държава-членка, се счита, че квотата, частта или делът, определени за тази държава-членка или според случая - за Общността, са изчерпани.
Когато се направи оценка на тази ситуация, както е посочено в алинея първа, Комисията съветва съответните държави-членки за перспективите за спиране на риболова, като резултат от изчерпването на ТАС.
Риболовните кораби на Общността прекратяват риболова по отношение на запас или група от запаси, които са обект на квота или ТАС, на датата, на която квотата, отпусната за въпросния запас или група от запаси на тази държава-членка, се счита за изчерпана или на датата, на която ТАС за видове, съставляващи въпросния запас или група от запаси се счита за изчерпана: такива кораби също така прекратяват и съхраняването на борда, трансбордирането, разтоварването или ангажиментите за трансбордиране или разтоварване по отношение на улова от такива запаси или групи от запаси, уловени след тази дата.
4. Когато Комисията, по силата на алинея първа от параграф 3, е спряла риболова поради предполагаемото изчерпване на ТАС, квота, част или дял, определен за Общността, но се предполага, че дадена държава-членка всъщност не е изчерпила своята квота, част или дял за запаса или групата от запаси, се прилагат следващите разпоредби.
Ако щетата, претърпяна от държавата-членка, чийто риболов е бил забранен преди да се изчерпи квотата, не е била отстранена с действие в съответствие с член 9, параграф 2 of Регламент (ЕИО) № 3760/92, се приемат мерки с цел да се компенсира по подходящ начин причинената вреда в съответствие с процедурата, определена в член 36. Тези мерки могат да включват приспадане от квотата, частта или дела на държавата-членка, която е надвишила количеството на улов, като по този начин приспаднатите количества могат да бъдат преразпределени съответно за държавата-членка, чиито риболовни дейности са били спрени преди изчерпването на квотата ѝ. Тези приспадания и последващото ги преразпределение се извършват, като се вземат под внимание като приоритет видовете и зоните, за които са били определени годишни квоти, части или дялове. Тези приспадания или преразпределения могат да бъдат извършени през годината, в която е настъпила щетата или през следващата година или години.
Подробните правила за прилагането на настоящия параграф и по-конкретно за определянето на съответните количества, се приемат в съответствие с процедурата, определена в член 36.
Член 22
Ако компетентните органи на държава-членка установят, че дейностите на риболовен кораб от Общността сериозно или многократно са нарушили настоящия регламент, държава-членка на флага може да наложи на въпросния кораб допълнителни контролни мерки.
Държавата-членка на флага информира Комисията и останалите държави-членки за името и маркировката за външна идентификация на кораба, на който са били наложени посочените допълнителни контролни мерки.
Член 23
1. Когато се установи от страна на Комисията, че дадена държава-членка е надхвърлила своята квота, част или дял за запас или група от запаси, определени за нея, Комисията въвежда приспадане от годишната квота, част или дял на държавата-членка, която е надхвърлила ограничението. Тези приспадания се решават в съответствие с процедурата, определена в член 36.
2. Съветът приема с квалифицирано мнозинство, по предложение от Комисията, правила за приспадане в съответствие с целите и стратегиите за управление, формулирани в член 8 от Регламент (ЕИО) № 3760/92 и вземе под внимание като приоритет следните параметри:
-
степента на надвишаване на риболова,
-
всички случаи на надвишаване на улова от същия запас за предходната година,
-
биологичния статус на съответните ресурси.
ДЯЛ V
Инспекция и контрол на някои мерки за подобряване и адаптиране на структурите в сектор рибарство, включително аквакултури
Член 24
С цел да гарантира съответствие с целите и стратегиите, формулирани от Съвета в съответствие с член 11 от Регламент (ЕИО) № 3760/92, и по-конкретно количествените цели, засягащи риболовния капацитет на флотите на Общността и регулиране на техните дейности, всяка държава-членка организира редовни проверки на своя територия и в рамките на морските води под неин суверенитет или юрисдикция, на всички лица, заинтересовани от прилагането на горепосочените цели.
Член 25
1. Всяка държава-членка приема разпоредби за проверка на изпълнението на целите, посочени в член 24. За тази цел тя осъществява технически контрол, по-специално в следните области:
а)
реструктуриране, обновяване и модернизиране на риболовния флот;
б)
приспособяване на риболовния капацитет чрез временно или окончателно прекратяване;
в)
ограничаване на дейността на някои риболовни кораби;
г)
ограничаване на конструкцията и броя на риболовните принадлежности и метода, по който те се използват;
д)
развитие на аквакултурна промишленост в крайбрежните райони.
2. Ако Комисията установи, че държава-членка не изпълнява разпоредбите на параграф 1, тя може, без да се засяга член 169 от Договора, да представя предложения на Съвета за приемане на подходящи общи мерки. Съветът взема решение с квалифицирано мнозинство.
Член 26
1. Подробни правила за прилагането на член 25 могат да бъдат приети в съответствие с процедурата, установена в член 36, и по-конкретно по отношение на:
a)
проверка на мощността на двигателя на риболовните кораби;
б)
проверка на регистрирания тонаж на риболовните кораби;
в)
проверка на периода, през който даден риболовен кораб не е в движение;
г)
проверка на спецификациите на риболовните принадлежности и техния брой за риболовен кораб.
2. Държавите-членки изпращат незабавно на Комисията информация за използваните контролни методи, заедно с имената и адресите на органите, отговарящи за осъществяване на проверката.
Член 27
1. С цел да се улесни контролът, предвиден в член 25, всяка държава-членка изгражда система за потвърждение, която включва по-конкретно проверка чрез кръстосана информация за флотския риболовен капацитет и извършваните дейности, която се съдържа inter alia:
-
в бордовия дневник, както е определено с член 6,
-
в декларацията за разтоварване, както е определено с член 8,
-
в регистъра на риболовните кораби на Общността, както е определено в Регламент (ЕИО) № 163/89 на Комисията (7).
2. За тази цел, държавите-членки изграждат или попълват съществуващите компютъризирани бази данни, съдържащи съответната информация относно флотския риболовен капацитет и дейности.
3. Прилагат се мерките, посочени в член 19, параграфи 3, 4 и 5.
4. Подробни правила за прилагането на настоящия член се приемат в съответствие с процедурата, определена в член 36.
ДЯЛ VI
Инспекция и контрол на някои мерки, засягащи общата организация на пазара на рибни продукти
Член 28
1. С цел да се гарантира изпълнението на техническите аспекти на правилата по отношение на мерките, определени в Регламент (ЕИО) № 3759/92 на Съвета от 17 декември 1992 г. относно общата организация на пазара на рибни продукти и продукти от аквакултури (8), всяка държава-членка организира на своя собствена територия редовни проверки на всички лица, участващи в прилагането на мерките.
2. Проверките обхващат техническите аспекти на прилагането на:
а)
стандартите за търговия и по-специално минималните размери;
б)
режима на цените и по-конкретно;
-
изтеглянето на продукти от пазара за цели, различни от консумация от човека,
-
съхраняване и/или преработка на продукти, изтеглени от пазара.
Държавите-членки правят сравнения между документите, свързани с първото пускане на пазара на количествата, посочени в член 9, и разтоварените количества, посочени в документите, по-конкретно по отношение на тяхното тегло.
3. Държавите-членки нотифицират Комисията за информацията, отнасяща се до приетите контролни мерки, компетентните контролни органи, типа на откритите нарушения и предприетите действия.
Комисията, компетентните органи в държавите-членки и официалните лица и другите служители са длъжни да не разгласяват информация, получена съгласно настоящия член, която представлява професионална тайна.
4. Настоящият член не засяга националните разпоредби относно поверителността на съдебните производства.
ДЯЛ VII
Прилагане и проверка на контрола
Член 29
1. Комисията проверява прилагането на настоящия регламент от държавите-членки чрез преглеждане на документите и осъществяване на посещения на място. Комисията може да реши, ако счете за необходимо, да осъществи проверка без предизвестие.
С цел провеждане на посещения на място, Комисията издава писмени инструкции до своите инспектори, като посочва техните правомощия и целите на посещенията им.
2. Винаги, когато бъде счетено за необходимо от страна на Комисията, нейните инспектори могат да присъстват на контролни и инспекционни дейности, извършвани от националните контролни служби. В рамките на тези посещения, Комисията установява подходящи контакти с държавите-членки с оглед на установяване, когато е възможно, на взаимно приемлива програма за инспекция.
a)
Държавите-членки сътрудничат на Комисията с цел да улеснят изпълняването на нейните задачи. По-специално, държавите-членки вземат всички необходими мерки, за да се гарантира, че посещенията за инспекция няма да бъдат предмет на разгласяване, вредящо на инспекцията и контролните операции.
Винаги, когато Комисията или нейни упълномощени служители срещнат трудности при изпълнение на своите задължения, съответните държави-членки осигуряват на Комисията средства за изпълнение на нейните задължения и дават на инспекторите възможност да оценят специфичните контролни операции.
б)
Ако обстоятелствата, констатирани на място, не позволяват инспекцията и контролните операции, предвидени в рамките на първоначалната програма за инспекция, инспекторите на Комисията, във връзка и със съгласието на компетентната национална контролна служба, променят първоначалната инспекция и контролни операции.
в)
В рамките на морска или въздушна инспекция, когато компетентните национални служби трябва да изпълнят други приоритетни задачи, отнасящи се по-конкретно до защитата и сигурността в морето, органите на държавата-членка си запазват правото да отложат или да пренасочат операциите по инспекцията, които Комисията възнамерява да наблюдава. При такива обстоятелства държавата-членка сътрудничи с Комисията при изготвяне на алтернативни ангажименти.
В случаи на въздушни и морски инспекции командирът на кораба или самолета носи отговорност за операциите, като взима под внимание задължението от страна на неговите власти за прилагане на настоящия регламент. Инспекторите, упълномощени от Комисията и участващи в тези операции, се подчиняват на правилата и процедури, определени от командира.
3. Когато това изглежда необходимо, по-конкретно след посещения, извършвани от инспектори на Общността в съответствие с параграф 2, показващи че могат да настъпят нередности при изпълнението на настоящия регламент, Комисията може да изиска от държавите-членки да я уведомят за подробности по програмата за инспекция и контрол, планирана или определена от националните компетентни органи за определен период и за определени видове риболов и райони. При получаването на тази информация инспекторите, упълномощени от Комисията, когато Комисията счете това за необходимо, провеждат независими инспекции с цел да проверят прилагането на тази програма от компетентните органи на държавата-членка.
Когато инспекторите на Общността проверят прилагането на тази програма, служителите на държавата-членка носят отговорност през цялото време за провеждането на посочената програма. Инспекторите на Общността не могат по своя собствена инициатива да използват правата за инспекция, поверени на национални служители. Посочените инспектори нямат достъп до корабите или съоръженията, освен ако не придружават служители на държава-членка.
След тази проверка Комисията представя на съответната държава-членка доклад за оценка и, когато е приложимо, препоръчва контролни мерки с цел да се подобри осъществяването на контрол от тази държава-членка.
4. В контекста на посещенията за инспекция, провеждани чрез самолет в морето или на сушата, упълномощените инспектори не могат да извършват контрол по отношение на физически лица.
5. В рамките на техните посещения, посочени в параграфи 2 и 3, инспекторите, упълномощени от Комисията, могат да имат достъп на място, в присъствието на отговорните служби, до информация в специфични бази данни както в агрегирана, така и в индивидуална форма и могат също така да преглеждат всички документи, отнасящи се до прилагането на настоящия регламент.
Ако националните разпоредби предвиждат поверителност на разследването, изпращането на тази информация е подчинена на разрешение от компетентния съдебен орган.
Член 30
1. Държавите-членки предоставят на Комисията всяка информация, която тя може да изиска по прилагането на настоящия регламент. При представянето на искането за информация Комисията определя разумен срок, в рамките на който информацията да бъде предоставена.
2. Ако Комисията счита, че са настъпили нередности при прилагането на настоящия регламент или че съществуващите условия и методи на контрол са неефективни, тя информира държавата-членка или съответните страни, които след това провеждат административно разследване, в което могат да участват служители на Комисията.
Държавата-членка или заинтересованите страни информират Комисията за хода и резултатите от разследването и предоставят на Комисията копие от доклада за разследването и основните данни, използвани при изготвяне на доклада.
С цел да участват в инспекциите, посочени в настоящия параграф, служителите на Комисията изготвят писмени указания като посочват своята самоличност и функции.
3. Когато служители на Комисията участват в разследване, то това разследване се провежда през цялото време от служители на държавата-членка; служителите на Комисията не могат по своя собствена инициатива да използват правомощията за инспекция, поверени на националните служители; от друга страна, те имат достъп до същите помещения и до същите документи, както и националните служители.
Доколкото националните разпоредби за наказателното производство запазват някои дейности за служители, специално определени от националното право, служителите на Комисията не вземат участие в такива дейности. По-специално, те не участват в претърсване на сгради и в официални разпити на лица по националното наказателно право. Те въпреки това имат достъп до информацията, получена по този начин.
4. Настоящият член не засяга националните разпоредби относно поверителността на съдебните производства.
ДЯЛ VIII
Мерки, които трябва да бъдат взети в случай на неспазване на действащите правила
Член 31
1. Държавите-членки гарантират, че ще бъдат взети подходящи мерки, включително административно или наказателно производство в съответствие с националното право срещу физически или юридически лица, носещи отговорност за неспазването на правилата на общата политика в областта на рибарството, по-специално след контрол или инспекция, извършени съгласно настоящия регламент.
2. Производствата, започнати съгласно параграф 1, трябва да бъдат от естество, в съответствие приложимите разпоредби на националното право, да лишат ефективно носещите отговорност лица от икономическата изгода, получена вследствие на нарушенията или да предизвикат резултати, пропорционални на тежестта на тези нарушения, които ефективно да обезкуражат бъдещи нарушения от същия вид.
3. Санкциите, произтичащи от съдебните производства, посочени в параграф 2, могат да включват, в зависимост от тежестта на нарушението:
-
глоби,
-
конфискация на забранени риболовни принадлежности и улов,
-
конфискация на кораба,
-
временно спиране на кораба,
-
прекратяване на лицензията,
-
отнемане на лицензията.
4. Разпоредбите на настоящия член не възпрепятстват държавата-членка на разтоварване или трансбордиране да прехвърли съдебното преследване на дадено нарушение на компетентните органи на държавата-членка на регистрация при споразумение за това и при условие че прехвърлянето би позволило постигането на резултата, посочен в параграф 2. Комисията се нотифицира за такова прехвърляне от държавата-членка на разтоварване или трансбордиране.
Член 32
1. Когато нарушение на разпоредбите на настоящия регламент бъде открито от компетентните органи на държавата-членка на разтоварване или трансбордиране, тези компетентни органи предприемат подходящи действия в съответствие с член 31 срещу капитана на съответния кораб или срещу всяко друго лице, което носи отговорност за нарушението.
2. Ако държавата-членка на разтоварване или претоварване не е държавата-членка на флага и нейните компетентни органи не предприемат, в съответствие с тяхното национално право, подходящи мерки, включително започване на административно или наказателно производство срещу носещите отговорност физически или юридически лица, или не прехвърлят производството в съответствие с член 31, параграф 4, нелегално разтоварените или трансбордирани количества могат да бъдат извадени от квотата, отпусната на тази държава-членка.
Количествата риба, които трябва да бъдат извадени квотата на тази държава-членка се определят в съответствие с процедурата, определена в член 36, след като Комисията е консултирала двете заинтересовани държави-членки.
Ако държавата-членка на разтоварване или трансбордиране не разполага вече със съответната квота, то член 21, параграф 4 се прилага mutatis mutandis, като количествата нелегално разтоварена или трансбордирана риба се считат за еквивалентни на сумата на претърпяната вреда, както е посочено в настоящия член, от държавата-членка на регистрация.
Член 33
1. Компетентните органи на държавите-членки незабавно и в съответствие с техните процедури по националното законодателство уведомяват държавата-членка на флага или държавата-членка на регистрацията за всяко нарушение на правилата на Общността, посочени в член 1, като посочват името и идентификационните белези на съответния кораб, имената на капитана и на собственика, обстоятелствата около нарушението, всяко административно или наказателно производство или други взети мерки и всяко окончателно решение, отнасящо се до такова нарушение. При поискване държавите-членки нотифицират Комисията за тази информация в специфични случаи.
2. След прехвърляне на производството съгласно член 31, параграф 4, държавата-членка на флага или държавата-членка на регистрация взема всички подходящи мерки, както е определено в член 31.
3. Държавата-членка на флага или държавата-членка на регистрация нотифицират незабавно Комисията за всички мерки, взети в съответствие с параграф 2, заедно с името и външната идентификация на съответния кораб.
Член 34
1. Държавите-членки нотифицират Комисията за всички законови, подзаконови или административни разпоредби, приети от тях с цел предотвратяване и преследване на нередностите.
Всяка година те съобщават всички промени в минималната и максималната сума на предвидените глоби по отношение на всеки тип нарушения и естеството на всички други санкции.
2. Държавите-членки нотифицират редовно Комисията за резултатите от инспекциите или контрола, извършвани съгласно настоящия регламент, включително и броя и типа на констатираните нарушения и предприетите действия. При поискване от страна на Комисията държавите-членки я нотифицират за сумите на глобите, наложени за специфични нарушения.
3. Комисията предоставя на държавите-членки обобщение на информацията, получена в съответствие с параграфи 1 и 2.
ДЯЛ IX
Общи условия
Член 35
Преди 1 юни всяка година държавите-членки представят на Комисията доклад за прилагането на настоящия регламент по време на предходната календарна година, съдържащ оценка на техническите и човешки ресурси и мерките, които могат да спомогнат за преодоляване на констатираните недостатъци. Въз основа на докладите, представени от държавите-членки и свои собствени наблюдения Комисията изготвя годишен доклад и изпраща до всяка държава-членка информацията, която я засяга. След като направи съответните изводи от отговорите от държавите-членки, Комисията публикува този доклад заедно с отговорите и когато е уместно, предложения за мерки за преодоляване на констатираните нередности.
Член 36
Когато трябва да бъде следвана процедурата, установена в настоящия член, председателят отнася въпроса до Управителния комитет по рибарство и аквакултури, наричан по-нататък „Комитетът“, установен с Регламент (ЕИО) № 3760/92, или по своя собствена инициатива, или по искане на представител на държава-членка.
Представителят на Комисията представя на Комитета проект на мерките, които трябва да бъдат взети. Комитетът представя своето мнение по посочения проект в рамките на срок, който председателят може да определи съгласно спешността на разглеждания въпрос. Становището се приема с мнозинството, определено в член 148, параграф 2 от Договора за решения, които Съветът трябва да приеме по предложение от страна на Комисията. Гласовете на представителите на държави-членки в комитет се претеглят по начина, определен в посочения член. Председателят не гласува.
Комисията приема мерки, които се прилагат незабавно. Въпреки това, ако тези мерки не са в съответствие със становището на Комитета, те незабавно да бъдат изпратени от Комисията до Съвета. В такъв случай, Комисията може да отложи прилагането на мерките, за които е взела решение, за срок, не по-дълъг от един месец от датата на изпращането.
Съветът може да вземе различно решение с квалифицирано мнозинство в срока, установен в предходната алинея.
Член 37
1. Държавите-членки и Комисията предприемат всички необходими стъпки, за да гарантират, че данните, получени в рамките на настоящия регламент, се третират като поверителни.
2. Имената на физическите или юридическите лица не се съобщават на Комисията или на друга държава-членка, с изключение на случаите, когато такова съобщаване е изрично предвидено в настоящия регламент или е необходимо за целите на предотвратяване или преследване на нарушения или проверка на предполагаеми нарушения.
Данните, посочени в параграф 1, не се предават, освен ако са събрани заедно с други данни във форма, която не позволява прякото или непрякото идентифициране на физически или юридически лица.
3. Данните, обменяни между държавите-членки и Комисията, не се предават на лица, различни от лицата в институциите на държавите-членки или Общността, чиито функции изискват да имат такъв достъп, освен ако държавите-членки, предаващи данните, са дали своето изрично съгласие.
4. Данните, съобщавани или придобити в каквато и да е форма по силата на настоящия регламент, се считат за професионална тайна и се ползват от същата защита, давана на подобни данни от националното законодателство на държава-членка, която ги получава и от съответните разпоредби, прилагани спрямо институциите на Общността.
5. Данните, посочени в параграф 1, не се използват за цели, различни от предвидените в настоящия регламент, освен ако органите, предоставящи данните, са дали своето изрично съгласие и при условие че разпоредбите, действащи в държавата-членка на органа, получаващ данните, не забраняват такова използване или съобщаване.
6. Параграфи 1-5 не се тълкуват като препятствие за използване на данните, получени съгласно настоящия регламент в рамките на правните действия или процедури, предприети поради неспазване на законодателството на Общността в областта на рибарството. Компетентните органи на държавата-членка, предаваща данните, се информират във всички случаи, в които посочените данни са били използвани за тези цели.
Настоящият член не засяга задълженията, произтичащи от международните конвенции относно взаимното сътрудничество по наказателноправни въпроси.
7. Всеки път, когато държава-членка нотифицира Комисията, че е било установено, след извършване на разследване, че физическо или юридическо лице, чието име е съобщено съгласно настоящия регламент, не е замесено в нарушение, Комисията незабавно информира всяка страна или страни, на които тя е съобщила името на посоченото лице, за резултата от посоченото разследване или производство. Това лице повече не се третира като замесено във въпросните нарушения въз основа на първото нотифициране. Данните, съхранени под форма, позволяваща идентифицирането на съответното лице, незабавно се унищожават.
8. Разпоредбите на параграфи 1-5 не могат да се тълкуват като забрана за публикуване на всички данни от общ характер или проучвания, които не съдържат индивидулни препратки физически или юридически лица.
9. Данните, посочени в настоящия регламент, се съхраняват във форма, позволяваща идентификацията на съответните лица само доколкото е необходимо за изпълнението на въпросните цели.
10. Данните, получени в рамките на настоящия регламент, се предоставят при поискване от заинтересованите физически или юридически лица.
Член 38
Настоящият регламент се прилага, без да се засягат националните контролни мерки, които надхвърлят неговите минимални изисквания, при условие че те са съвместими със законодателството на Общността и са в съответствие с общата политика в областта на рибарството.
Националните мерки, посочени в алинея първа, се съобщават на Комисията в съответствие с член 2, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 101/76 на Съвета от 19 януари 1976 г. относно определяне общата структурна политика на рибната промишленост (9).
Член 39
1. Регламент (ЕИО) № 2241/87 се отменя от 1 януари 1994 г., с изключение на член 5, който продължава да се прилага, докато влязат в сила регламентите относно определяне на списъците, посочени в член 6, параграф 2 от настоящия регламент.
2. Позоваванията на регламента, отменен съгласно параграф 1, се считат за позовавания на настоящия регламент.
Член 40
Настоящият регламент влиза в сила на 1 януари 1994 г.
Държавите-членки се освобождават до 1 януари 1996 г. от задължението да прилагат разпоредбите на членове 9, 15 и 18, доколкото те засягат компютърното предаване на бележки за продажба и регистрация на разтоварване.
Държавите-членки се освобождават до 1 януари 1999 г. от задължението да прилагат разпоредбите на членове 6, 8 и 19, доколкото те засягат риболовни операции в Средиземно море.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Люксембург на 12 октомври 1993 година.
NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 2847/93,
annettu 12 päivänä lokakuuta 1993,
yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO,
joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(),
sekä katsoo, että
yhteisön kalastus- ja vesiviljelyjärjestelmästä 20 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3760/92() 12 artiklan mukaisesti neuvoston tehtävänä on luoda yhteisön valvontajärjestelmä,
yhteisen kalastuspolitiikan onnistuminen edellyttää kyseisen politiikan kaikki osa-alueet kattavan tehokkaan valvontajärjestelmän soveltamista,
tämän tavoitteen saavuttamiseksi olisi annettava koko kalatalousalaa tuottajasta kuluttajaan koskevat säännöt kalavarojen säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden, rakenteellisten toimenpiteiden ja yhteisen markkinajärjestelyn valvonnasta sekä tiettyjä säännöksiä kyseisten toimenpiteiden laiminlyönnin ehkäisemiseksi,
tämä järjestelmä voi johtaa toivottuun tulokseen vain, jos toimijat hyväksyvät sen perusteet,
valvonnasta ovat ensisijaisesti vastuussa jäsenvaltiot, mutta komission on myös huolehdittava, että jäsenvaltiot suorittavat valvontaa ja rikkomusten ehkäisyä oikeudenmukaisesti, ja sen vuoksi komissiolle on annettava sellaiset taloudelliset, oikeudelliset ja lainsäädännölliset keinot, joiden avulla se voi suoriutua tästä tehtävästä mahdollisimman tehokkaasti,
tietyistä kalastustoimintaa koskevista valvontatoimenpiteistä 23 päivänä heinäkuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2241/87() soveltamisesta saadut kokemukset ovat osoittaneet, että on tarpeen tehostaa kalavarojen säilyttämistä koskevien sääntöjen soveltamisen valvontaa,
kalavarojen säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden noudattaminen edellyttää kaikilta kalatalousalan toimijoilta suurempaa vastuuntuntoa,
kalavarojen hallintopolitiikkaa, joka perustuu erityisesti suurimpiin sallittuihin pyyntimääriin (TAC), saaliskiintiöihin ja teknisiin toimenpiteisiin, on täydennettävä pyyntiponnistusten hoidolla, joka edellyttää kalastustoiminnan ja -kapasiteetin valvontaa,
kaiken pyynnin ja saaliiden aluksesta purkamisen valvonnan varmistamiseksi jäsenvaltioiden on valvottava kaikilla merialueilla yhteisön alusten toimintaa ja kaikkea siihen liittyvää toimintaa ja siten mahdollistettava yhteistä kalastuspolitiikkaa koskevan sääntelyn täytäntöönpanon varmistaminen,
on ensisijaisen tärkeää, että jäsenvaltiot tekevät yhteistyötä toiminnallisella tasolla kalastustoiminnan merillä tapahtuvien tarkastusten yhteydessä tehokkaiden ja kustannuksiltaan kohtuullisten tarkastusten mahdollistamiseksi, erityisesti jäsenvaltion lainkäyttövaltaan tai suvereniteettiin kuulumattomilla vesialueilla suoritettavien toimien osalta,
yhteisen kalastuspolitiikan täytäntöönpano edellyttää toimenpiteitä sellaisten kolmannen maan lipun alla purjehtivien alusten valvomiseksi, jotka kalastavat yhteisön vesillä, erityisesti järjestelmää alusten liikkeiden ja aluksilla pidettävien lajien ilmoittamista varten, sanotun kuitenkaan rajoittamatta oikeutta viattomaan kauttakulkuun aluemerellä ja vapaata merenkulkua 200 meripeninkulman kalastusvyöhykkeellä,
jäsenvaltioiden yhteistyössä komission kanssa toteuttamat tiettyjä alusluokkia koskevat koehankkeet antavat neuvostolle mahdollisuuden päättää ennen 1 päivää tammikuuta 1996, onko syytä toteuttaa satelliittivalvontajärjestelmä tai jokin muu järjestelmä,
kalatalouden hallinto TAC:n vahvistamisen avulla edellyttää yksityiskohtaisia tietoja saaliiden koostumuksesta, ja nämä tiedot ovat tarpeen myös muita asetuksessa (ETY) N:o 3760/92 säädettyjä menettelyjä varten; tämä edellyttää, että jokaisen kalastusaluksen päällikkö pitää aluspäiväkirjaa,
jäsenvaltion, jossa saalis puretaan aluksesta, on voitava valvoa saaliiden purkamista alueellaan, ja sen vuoksi jäsenvaltioissa rekisteröityjen kalastusalusten olisi ilmoitettava aikomuksestaan purkaa saaliita aluksesta sille jäsenvaltiolle, jossa saaliin aluksesta purkaminen suoritetaan,
on välttämätöntä, että saaliin purkamishetkellä täsmennetään ja vahvistetaan aluspäiväkirjan tiedot; tätä varten on tarpeen, että henkilöt, jotka osallistuvat saaliiden purkamiseen ja markkinoille saattamiseen, ilmoittavat aluksesta puretut, jälleenlaivatut, myyntiin saatetut tai ostetut määrät,
jokaisen jäsenvaltion on valvottava pienten kalastusalusten toimintaa toteuttamalla pistokoesuunnitelma, jotta voitaisiin säätää poikkeuksia velvollisuudesta pitää aluspäiväkirjaa tai täyttää purkamisilmoitus tällaisille aluksille, joille kyseinen velvollisuus muodostaa suhteettoman rasitteen niiden kalastuskapasiteettiin nähden,
yhteisön säilyttämistoimenpiteiden ja kaupallisten toimenpiteiden noudattamisen varmistamiseksi kaikkien yhteisössä aluksesta purettujen tai maahantuotujen kalastustuotteiden mukana olisi ensimmäiseen myyntiajankohtaan asti seurattava siirtoasiakirja, josta ilmenee niiden alkuperä,
pyyntirajoituksia on hoidettava sekä jäsenvaltioiden että yhteisön tasolla; jäsenvaltioiden olisi kirjattava saaliiden purkamiset ja toimitettava ne komissiolle tiedoksi tietokoneella tapahtuvaa tiedonsiirtoa käyttäen; sen vuoksi on tarpeen säätää poikkeuksia tästä velvollisuudesta vähäisten aluksesta purettujen määrien osalta, joiden ilmoittaminen tietokoneella tapahtuvaa tiedonsiirtoa käyttäen muodostaisi suhteettoman hallinnollisen ja taloudellisen rasitteen jäsenvaltioiden viranomaisille,
kaikkien käytettävissä olevien kalavarojen säilyttämisen ja hoidon varmistamiseksi aluspäiväkirjasta, purkamis- ja myynti-ilmoituksesta sekä jälleenlaivausta ja saaliiden kirjaamista koskevista tiedoista annetut säännökset olisi voitava ulottaa kalakantoihin, joita koskee TAC tai kiintiö,
jäsenvaltioille on annettava tieto niiden alusten toiminnan tuloksista kolmannen maan lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesialueilla tai kansainvälisillä vesillä; näiden alusten päälliköille olisi sen vuoksi annettava aluspäiväkirjaa sekä purkamis- ja jälleenlaivausilmoituksia koskevat velvollisuudet; jäsenvaltioiden vastaanottamat tiedot olisi toimitettava tiedoksi komissiolle,
tietojen keräämisen ja käsittelyn hallinto edellyttää tietokoneella käsiteltävien tietokantojen luomista, jotka mahdollistavat erityisesti tietojen tarkastamisen niiden keskinäisen vertailun avulla; komission ja sen virkamiesten on sen vuoksi voitava käyttää näitä tietokantoja tietokoneen välityksellä tietojen tarkastamiseksi,
kalanpyydysten käyttöä koskevien määräysten noudattamista ei voida riittävästi varmistaa silloin, kun aluksella on silmäkooltaan erisuuruisia verkkoja, ellei niihin kohdisteta lisävalvontatoimenpiteitä; voi olla tarkoituksenmukaista antaa tiettyjen kalastusten osalta erityissääntöjä, kuten yhden verkon sääntö,
jos jonkin jäsenvaltion kiintiö on saavutettu tai jos TAC on kokonaan kalastettu, kalastus on kiellettävä komission päätöksellä,
on syytä korvata sellaisen jäsenvaltion kärsimä vahinko, jonka kiintiötä, osuutta tai määräosaa kalakannasta tai kalakantaryhmästä ei ole kokonaan kalastettu, jos kalastus on kielletty TAC:n täyttymisen vuoksi; tätä tarkoitusta varten olisi säädettävä korvausjärjestelmästä,
siinä tapauksessa, että kalastusaluksista vastuussa olevat henkilöt eivät ole noudattaneet tämän asetuksen säännöksiä, olisi varmistettava, että kyseisiin aluksiin kohdistetaan säilyttämiseen tähtääviä lisävalvontatoimenpiteitä,
toteutettujen toimenpiteiden tehokkaan soveltamisen turvaamiseksi on tarpeen säätää asetuksen (ETY) N:o 3760/92 8 artiklassa säädettyjen hoitotavoitteiden ja -suunnitelmien mukaisesti ilmoitusmenettelyistä, joita sovelletaan jäsenvaltioihin, jotka ovat ylittäneet kalastuskiintiönsä,
kalastuskapasiteettien mukauttaminen käytettävissä oleviin kalavaroihin on yhteisen kalastuspolitiikan päätavoitteita; asetuksen (ETY) N:o 3760/92 11 artiklan mukaisesti neuvoston tehtävä on vahvistaa tavoitteet ja suunnitelmat pyyntiponnistuksen rakenneuudistukselle; lisäksi on varmistettava, että yhteiseen markkinajärjestelyyn liittyviä toimenpiteitä noudatetaan ja että niitä noudattavat erityisesti henkilöt, joita näiden toimenpiteiden soveltaminen koskee; sen vuoksi on välttämätöntä, että jokainen jäsenvaltio suorittaa yhteisön sääntelyssä määrättyjen varainhoidon tarkastusten lisäksi teknisiä tarkastuksia neuvoston antamien säännösten täytäntöönpanon varmistamiseksi,
on tarpeen määritellä yleiset säännöt sen mahdollistamiseksi, että komission nimittämät yhteisön tarkastajat voivat huolehtia siitä, että yhteisön sääntelyä sovelletaan yhdenmukaisesti, ja varmistaa jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten suorittamat tarkastukset,
varmistamisen puolueettomuuden säilyttämiseksi on tärkeää, että yhteisön tarkastajat voivat tietyin edellytyksin suorittaa tehtäviään itsenäisesti ja ilman ennakkoilmoitusta varmistaakseen jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten suorittamat tarkastustoimet; nämä tehtävät eivät missään tapauksessa pidä sisällään luonnollisille henkilöille tehtäviä tarkastuksia,
rikkomusten seuraamukset voivat vaihdella eri jäsenvaltioissa, mikä voi kalastajista tuntua epäoikeudenmukaiselta; rangaistusseuraamusten ennaltaehkäisevän vaikutuksen puuttuminen tietyissä jäsenvaltioissa haittaa tarkastusten tehokkuutta, ja näiden havaintojen vuoksi jäsenvaltioiden olisi toteutettava syrjimättä kaikki tarvittavat toimenpiteet säännösten vastaisuuksien ehkäisemiseksi ja syytteeseen panemiseksi, erityisesti perustamalla seuraamusjärjestelmä sen varmistamiseksi, että rikkomuksiin syyllistyneet menettävät rikkomusten tuottaman taloudellisen hyödyn,
jos jäsenvaltiossa, jossa saaliin purkaminen aluksesta suoritetaan, ei panna säännösten vastaisuuksia tehokkaasti syytteeseen, lippuvaltiona olevan jäsenvaltion mahdollisuus varmistaa kalavarojen säilyttämis- ja hoitojärjestelmän noudattaminen heikkenee; sen vuoksi on tarpeen säätää, että lainvastaisesti pyydetyt saaliit on vähennettävä sen jäsenvaltion kiintiöstä, jossa saalis puretaan aluksesta, jos tämä jäsenvaltio ei ole ryhtynyt tehokkaisiin oikeudellisiin toimenpiteisiin,
jäsenvaltioiden olisi esitettävä komissiolle säännöllisin väliajoin kertomus tarkastustoiminnastaan ja toimenpiteistä, joita ne ovat toteuttaneet yhteisön toimenpiteiden vastaisten rikkomusten suhteen,
olisi annettava yksityiskohtaisia sääntöjä tiettyjen tässä asetuksessa säädettyjen toimenpiteiden soveltamisesta,
tämän asetuksen mukaisesti vastaanotettujen tietojen luottamuksellisuus on turvattava,
tämä asetus ei saa vaikuttaa sellaisiin kansallisiin valvontasäännöksiin, jotka kuuluvat sen soveltamisalaan mutta ovat sen vähimmäisvaatimuksia tiukempia, jos kyseiset kansalliset säännökset ovat yhteisön oikeuden mukaisia,
olisi kumottava asetus (ETY) N:o 2241/87 lukuun ottamatta sen 5 artiklaa, joka on voimassa, kunnes tämän asetuksen 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut luettelot vahvistetaan,
on tarpeen säätää siirtymäkaudesta tietyissä artikloissa annettujen erityissäännösten täytäntöönpanoa varten, jotta jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat vahvistaa omat menettelynsä ja mukauttaa ne uuden asetuksen vaatimuksiin, ja
tietyissä artikloissa annetut säännökset, siltä osin kuin ne koskevat kalastustoimia Välimerellä, missä yhteistä kalastuspolitiikkaa ei vielä täysimääräisesti sovelleta, tulevat voimaan 1 päivänä tammikuuta 1999,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattamisen varmistamiseksi perustetaan yhteisön järjestelmä, johon kuuluvat erityisesti säännökset seuraavien toimenpiteiden teknisestä valvonnasta:
- kalavarojen säilyttämis- ja hoitotoimenpiteet,
- rakenteelliset toimenpiteet,
- yhteiseen markkinajärjestelyyn liittyvät toimenpiteet,
sekä niiden seuraamusten tehokkuutta koskevat tietyt säännökset, joita sovelletaan, jos edellä mainittuja toimenpiteitä laiminlyödään.
2. Tämän vuoksi jäsenvaltioiden on toteutettava yhteisön säännösten mukaisesti tarkoituksenmukaiset toimenpiteet kyseisen järjestelmän tehokkuuden varmistamiseksi. Niiden on annettava toimivaltaisten viranomaistensa käyttöön riittävät keinot täyttää tässä asetuksessa määritellyt kyseisten viranomaisten tarkastus- ja valvontatehtävät.
3. Järjestelmää sovelletaan kaikkeen kalastustoimintaan ja kaikkeen siihen liittyvään toimintaan jäsenvaltioiden alueella ja niiden suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvilla merialueilla mukaan luettuna kolmannen maan lipun alla purjehtivien tai kolmannessa maassa rekisteröityjen alusten harjoittamat toimet, sanotun kuitenkaan rajoittamatta oikeutta viattomaan kauttakulkuun aluemerellä tai vapaata merenkulkua 200 meripeninkulman kalastusvyöhykkeellä; sitä on sovellettava myös kolmansien maiden aluevesillä tai valtamerellä toimiviin kalastusaluksiin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisön ja kolmansien maiden välisten kalastussopimusten erityisten säännösten soveltamista tai sellaisten kansainvälisten sopimusten soveltamista, joissa yhteisö on osapuolena.
I OSASTO Kalastusalusten ja niiden toimien tarkastaminen ja valvonta
2 artikla
1. Kaikkien voimassa olevien säilyttämis- ja valvontatoimenpiteisiin liittyvien säännösten noudattamisen varmistamiseksi kunkin jäsenvaltion on valvottava kalastuksen ja siihen liittyvä toiminnan harjoittamista alueellaan ja suvereniteettiinsa tai lainkäyttövaltaansa kuuluvilla merialueilla. Kunkin jäsenvaltion on tarkastettava kalastusaluksia ja valvottava kaikkia toimia, erityisesti kalojen purkamis-, myynti-, kuljetus- ja varastointitoimia sekä purkamisten ja myynnin kirjaamista tämän asetuksen soveltamisen varmistamiseksi.
2. Kolmannen maan lipun alla purjehtiviin ja jäsenvaltion suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvilla merialueilla toimiviin kalastusaluksiin, jotka voivat harjoittaa kalastustoimintaa, sovelletaan liikkumista ja aluksella pidettäviä saaliita koskevaa tietojen toimittamisjärjestelmää.
Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi toimenpiteet, jotka ne ovat toteuttaneet varmistaakseen näiden menettelyjen noudattamisen.
3. Kunkin jäsenvaltion on valvottava alustensa toimia yhteisön kalastusvyöhykkeen ulkopuolella, jos tällainen valvonta on välttämätöntä sen varmistamiseksi, että kyseisillä vesialueilla sovellettavaa yhteisön sääntelyä noudatetaan.
4. Jäsenvaltioiden on yhteensovitettava valvontatoimensa mahdollisimman tehokkaan ja taloudellisen tarkastamisen varmistamiseksi. Ne voivat tätä tarkoitusta varten laatia yhteisiä tarkastusohjelmia, joiden avulla ne voivat valvoa yhteisön kalastusaluksia 1 ja 3 kohdassa tarkoitetuilla vesialueilla. Niiden on toteutettava toimenpiteet, joiden avulla niiden toimivaltaiset viranomaiset ja komissio voivat antaa toisilleen säännöllisesti ja vastavuoroisesti tietoja saaduista kokemuksista.
3 artikla
1. Kalastustoiminnan valvonnan tehokkuuden parantamiseksi neuvosto päättää ennen 1 päivää tammikuuta 1996 perustamissopimuksen 43 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen, olisiko perustettava ja missä laajuudessa ja milloin yhteisön kalastusalusten jatkuva paikantamisjärjestelmä, joka toimii joko maa- tai satelliittiasemasta käsin ja jonka tiedonsiirto tapahtuu satelliittiviestinnän avulla.
2. Käytettävän teknologian ja edellä mainittuun järjestelmään sisällytettävien alusten arvioimiseksi jäsenvaltioiden on ennen 30 päivää kesäkuuta 1995 toteutettava koehankkeita yhteistyössä komission kanssa. Tätä varten jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että perustetaan tiettyjä yhteisön kalastusalusluokkia koskeva jatkuva paikantamisjärjestelmä, joka toimii joko maa- tai satelliittiasemasta käsin ja jonka tiedonsiirto tapahtuu satelliittiviestinnän avulla.
Jäsenvaltiot voivat samanaikaisesti toteuttaa koehankkeita automaattisten paikanrekisteröintilaitteiden käytön arvioimiseksi.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettujen koehankkeiden toteutuksessa sen valtion, jonka lipun alla alus purjehtii tai jossa se on rekisteröity, on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että sen kalastusalusten lähettämät ja vastaanottamat tiedot tallennetaan tietokoneella luettavassa muodossa riippumatta siitä, millä vesillä kyseiset alukset purjehtivat tai missä satamassa ne ovat.
Jos jäsenvaltion kalastusalukset purjehtivat toisen jäsenvaltion suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä, lippuvaltiona olevan jäsenvaltion tehtävänä on varmistaa kyseisten tietojen välitön toimittaminen asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille.
4. Yksityiskohtaiset säännöt koehankkeiden toteuttamisesta annetaan 36 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
4 artikla
1. Kunkin jäsenvaltion on suoritettava 2 artiklassa tarkoitetut tarkastukset ja valvonta omaan lukuunsa käyttäen itse määrittelemäänsä tarkastusjärjestelmää.
Jäsenvaltioiden on niille annettujen tehtävien toimeenpanon yhteydessä huolehdittava 2 artiklan säännösten ja siinä tarkoitettujen toimenpiteiden noudattamisesta. Lisäksi niiden on toimittava siten, että tavanomaiselle kalastustoiminnalle ei aiheudu kohtuutonta häiriötä. Niiden on myös huolehdittava siitä, että tarkastettavien alojen ja alusten valinnassa ei tapahdu syrjintää.
2. Tarkastettavista kalastusaluksista, tiloista ja laitteista tai kulkuvälineistä vastaavien henkilöiden on yhteistyöllään helpotettava 1 kohdan mukaisesti suoritettuja tarkastuksia.
5 artikla
Yksityiskohtaiset säännöt 2, 3 ja 4 artiklan soveltamisesta voidaan antaa 36 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti erityisesti seuraavien seikkojen osalta:
a) virallisesti nimettyjen tarkastajien, tarkastusalusten ja muiden jäsenvaltioissa mahdollisesti käytössä olevien samantapaisten tarkastusmuotojen tunnukset;
b) menettely, jota tarkastajien ja kalastusalusten päälliköiden on noudatettava tarkastajan aikoessa nousta alukseen;
c) menettely, jota tarkastajien on noudatettava kalastusaluksella tarkastaessaan alusta, sen pyydyksiä tai saaliita;
d) kertomus, joka tarkastajien on laadittava jokaisen aluksella käynnin jälkeen;
e) kalastusalusten ja niiden pyydysten merkinnät ja tunnukset;
f) kirjallisten todistusten antaminen kalastusalusten kalastustoimintaan liittyvistä ominaisuuksista;
g) kalastusalusten paikantamista koskevien tietojen tallentaminen ja näiden tietojen toimittaminen jäsenvaltioille ja komissiolle;
h) kolmannen maan lipun alla purjehtiviin aluksiin sovellettava liikkumista ja aluksella pidettäviä kalastustuotteita koskeva viestintäjärjestelmä.
II OSASTO Saaliita koskeva valvonta
6 artikla
1. Tiettyä kalakantaa tai kalakantaryhmää kalastavien yhteisön kalastusalusten päälliköiden on pidettävä aluspäiväkirjaa, josta ilmenee erityisesti kunkin aluksella säilytettävän saalislajin määrät, pyyntipäivä ja -paikka (ICES-tilastoruutu) sekä käytetty pyydyslaji.
2. Aluspäiväkirjaan merkitään 1 kohdan nojalla lajit, joita koskee TAC tai kiintiö, ja muut sellaisissa luetteloissa olevat lajit, jotka neuvosto on komission ehdotuksesta määräenemmistöllä vahvistanut.
3. Yhteisön kalastusalusten päälliköiden on merkittävä aluspäiväkirjaan merellä pyydetyt määrät, pyyntipäivä ja -paikka sekä 2 kohdassa tarkoitetut lajit. Merellä poisheitetyt määrät voidaan kirjata arviointitarkoituksia varten.
4. Yhteisön kalastusalusten päälliköt vapautetaan 1 ja 3 kohdassa tarkoitetuista velvollisuuksista sellaisilla aluksilla, joiden suurin pituus on alle 10 metriä.
5. Neuvosto voi komission ehdotuksesta määräenemmistöllä päättää muista kuin 4 kohdassa tarkoitetuista poikkeuksista.
6. Kunkin jäsenvaltion on tarkastettava pistokokein sellaisten kalastusalusten toimintaa, jotka on vapautettu edellä mainituista velvollisuuksista 4 ja 5 kohdan nojalla, sen varmistamiseksi, että kyseiset alukset noudattavat voimassa olevaa yhteisön sääntelyä.
Tätä varten kunkin jäsenvaltion on laadittava pistokoesuunnitelma ja toimitettava se komissiolle. Tarkastusten tulokset on säännöllisin väliajoin toimitettava tiedoksi komissiolle.
7. Yhteisön kalastusalusten päälliköiden on tallennettava 1 ja 3 kohdassa tarkoitetut tiedot joko tietokoneella luettavassa muodossa tai paperille.
8. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta vahvistetaan 36 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti, erityisesti tietyissä erikoistapauksissa muu maantieteellinen määritelmä kuin ICES-tilastoruutu.
7 artikla
1. Yhteisön kalastusaluksen päällikön on halutessaan käyttää muussa jäsenvaltiossa kuin lippuvaltiossa sijaitsevia purkamispaikkoja ilmoitettava vähintään kaksi tuntia etukäteen asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille:
- purkamispaikka tai -paikat ja arvioitu saapumisaika,
- kunkin aluksesta purettavan saalislajin määrät.
2. Jos 1 kohdassa tarkoitettu aluksen päällikkö ei tee kyseistä ilmoitusta, toimivaltaiset viranomaiset voivat määrätä hänelle asianmukaiset rangaistusseuraamukset.
3. Komissio voi 36 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti vapauttaa tietyt yhteisön kalastusalusluokat 1 kohdassa tarkoitetusta velvollisuudesta rajoitetuksi ajaksi, jota voidaan jatkaa, tai asettaa toisen määräajan ilmoituksen tekemiselle ottaen huomioon muun muassa kalavesien, purkauspaikkojen ja niiden satamien välisen välimatkan, joissa kyseiset alukset on rekisteröity tai luetteloitu.
8 artikla
1. Jokaisen yhteisön kalastusaluksen päällikön, jonka aluksen suurin pituus on vähintään 10 metriä, tai hänen edustajansa on kunkin kalastusmatkan jälkeen ja 48 tunnin kuluessa saaliin aluksesta purkamisesta toimitettava ilmoitus sen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jossa purkaminen on suoritettu. Aluksen päällikkö vastaa ilmoituksen paikkansapitävyydestä, ja siitä on käytävä ilmi ainakin kunkin 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun lajin aluksesta puretut määrät ja pyyntialue.
2. Neuvosto voi komission ehdotuksesta määräenemmistöllä päättää 1 kohdassa tarkoitetun velvollisuuden ulottamisesta aluksiin, joiden suurin pituus on alle 10 metriä. Neuvosto voi komission ehdotuksesta määräenemmistöllä lisäksi päättää poikkeuksista 1 kohdassa tarkoitetusta velvollisuudesta tiettyjen sellaisten kalastusalusten osalta, joiden suurin pituus on vähintään 10 metriä ja jotka harjoittavat erityistä kalastustoimintaa.
3. Kunkin jäsenvaltion on tarkastettava pistokokein sellaisten kalastusalusten toimintaa, jotka on vapautettu 1 kohdassa tarkoitetusta velvollisuudesta, sen varmistamiseksi, että kyseiset alukset noudattavat voimassa olevaa yhteisön sääntelyä.
Tätä varten kunkin jäsenvaltion on laadittava pistokoesuunnitelma ja toimitettava se komissiolle. Tarkastusten tulokset on säännöllisin väliajoin toimitettava tiedoksi komissiolle.
4. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 36 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
9 artikla
1. Julkisten huutokauppakeskusten tai muiden jäsenvaltioiden hyväksymien elinten, jotka vastaavat jäsenvaltiossa aluksesta purettujen kalastustuotteiden saattamisesta ensimmäistä kertaa markkinoille, on luovutettava myynti-ilmoitus ensimmäisen myynnin ajankohtana sen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jossa tuotteet saatetaan ensimmäistä kertaa markkinoille; edellä mainittujen elinten on vastattava myynti-ilmoituksen paikkansapitävyydestä. Tämä vastuu koskee ainoastaan 3 kohdan nojalla vaadittavia tietoja.
2. Jos jäsenvaltiossa aluksesta puretut kalastustuotteet saatetaan ensimmäistä kertaa markkinoille noudattaen muita kuin 1 kohdassa säädettyjä yksityiskohtaisia sääntöjä, ostaja ei saa siirtää aluksesta purettuja kalastustuotteita pois ennen kuin myynti-ilmoitus on luovutettu toimivaltaisille viranomaisille tai muille sen jäsenvaltion hyväksymille elimille, jonka alueella kyseinen toimi on suoritettu. Ostaja vastaa 3 kohdassa tarkoitettujen myynti-ilmoituksessa olevien tietojen paikkansapitävyydestä.
3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuista myynti-ilmoituksista on käytävä ilmi ainakin seuraavat tiedot:
- kaikkien lajien osalta tarvittaessa koko tai paino, laatu, jalostusaste ja tuoreus,
- hinta ja laatu ensimmäisen myynnin ajankohtana kaikkien lajien osalta ja tarvittaessa koon tai painon, laadun, jalostusasteen ja tuoreuden perusteella,
- tarvittaessa markkinoilta vedettyjen tuotteiden käyttötarkoitus (sivutuotteet, ihmisravinnoksi, siirtovarastointi),
- myyjän ja ostajan nimet,
- myyntipaikka ja -päivämäärä.
4. Kyseiset myynti-ilmoitukset on täytettävä ja toimitettava edelleen purkamispaikkana olevan jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti sellaisella tavalla ja sellaisten myyntiedellytysten vallitessa, että siihen on mahdollista sisällyttää seuraavat tiedot:
- sen kalastusaluksen ulkoinen tunnus ja nimi, josta tuotteet on purettu,
- laivanvarustajan tai aluksen päällikön nimi,
- purkamissatama ja -päivämäärä.
5. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut myynti-ilmoitukset on toimitettava 48 tunnin kuluessa myynnistä jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille tai muille hyväksytyille elimille joko tietokoneella luettavassa muodossa tai paperilla.
6. Toimivaltaisten viranomaisten on säilytettävä yksi kappale kustakin myynti-ilmoituksesta yhden vuoden ajan toimivaltaisille viranomaisille toimitetun tiedon kirjaamisvuotta seuraavasta vuodesta lukien.
7. Komissio voi 36 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti myöntää poikkeuksen velvollisuudesta luovuttaa myynti-ilmoitus jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille tai muille hyväksytyille elimille kalastustuotteiden osalta, jotka on purettu tiettyihin kalastusalusluokkiin kuuluvista, suurimmalta pituudeltaan alle 10 metriä olevista kalastusaluksista.
Näitä poikkeuksia voidaan myöntää ainoastaan, jos asianomainen jäsenvaltio on ottanut käyttöön hyväksyttävän valvontajärjestelmän.
8. Sellaisten tuotteiden ostaja, joita ei saateta jatkossa markkinoille vaan käytetään pelkästään yksityiseen kulutukseen, vapautetaan 2 kohdassa tarkoitetuista velvollisuuksista.
9. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 36 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
10 artikla
1. a) Kolmannen maan lipun alla purjehtivilla tai kolmannessa maassa rekisteröidyillä kalastusaluksilla, joilla on lupa harjoittaa kalastustoimintaa jäsenvaltion suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvilla merialueilla, on pidettävä aluspäiväkirjaa, ja siihen on merkittävä 6 artiklassa mainitut tiedot.
b) Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että kolmannen maan lipun alla purjehtivan tai kolmannessa maassa rekisteröidyn kalastusaluksen päällikkö tai hänen edustajansa luovuttaa saaliin purkamishetkellä ilmoituksen aluksesta puretuista määristä sekä kunkin saaliin pyyntipäivämäärästä ja -paikasta sen jäsenvaltion viranomaisille, jonka purkamispaikkoja hän käyttää, ja todistaa kyseisen ilmoituksen todenmukaisuuden.
c) Kolmannen maan lipun alla purjehtivan tai kolmannessa maassa rekisteröidyn kalastusaluksen päällikön on annettava purkamissatamaan saapumisaikansa tiedoksi vähintään 72 tuntia ennen kyseistä ajankohtaa sen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jonka purkamispaikkoja hän aikoo käyttää.
Saalista ei saa purkaa aluksesta, elleivät jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ole vahvistaneet, että ne ovat vastaanottaneet etukäteisilmoituksen.
Jäsenvaltioiden on määriteltävä yksityiskohtaiset säännöt tämän alakohdan soveltamisesta ja ilmoitettava ne komissiolle.
2. Komissio voi 36 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti vapauttaa tietyt kolmansien maiden kalastusalusluokat 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetusta velvollisuudesta rajoitetuksi ajaksi, jota voidaan jatkaa, tai asettaa toisen määräajan ilmoituksen tekemiselle ottaen huomioon muun muassa kalavesien, purkamispaikkojen ja niiden satamien välisen välimatkan, joissa kyseiset alukset on rekisteröity tai luetteloitu.
3. Edellä 1 ja 2 kohdan soveltaminen ei rajoita yhteisön ja tiettyjen kolmansien maiden välisten kalastussopimusten määräysten soveltamista.
11 artikla
1. Yhteisön kalastusaluksen päällikön, joka:
- jälleenlaivaa toiseen alukseen, jäljempänä "vastaanottava alus", sellaiseen kalakantaan tai kalakantaryhmään kuuluvia saaliita, joita koskee TAC tai kiintiö, jälleenlaivauksen suorituspaikasta riippumatta
tai
- purkaa sellaisia määriä aluksesta suoraan maihin yhteisön alueen ulkopuolella,
on annettava sillä hetkellä, kun saalis jälleenlaivataan tai puretaan aluksesta jäsenvaltiolle, jonka lipun alla hänen aluksensa purjehtii tai jossa alus on rekisteröity, tieto kyseessä olevista lajeista ja määristä, jälleenlaivaus- tai purkamispäivämäärästä sekä pyyntipaikasta viitaten pienimpään sellaiseen alueeseen, jolle on vahvistettu TAC tai kiintiö, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 7, 8 ja 9 artiklan soveltamista.
2. Vastaanottavan aluksen päällikön on annettava viimeistään 24 tuntia ennen jäsenvaltion satamassa tai suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvilla merialueilla tapahtuvaa jälleenlaivausta tai peräkkäisiä jälleenlaivauksia sekä näiden päättyessä kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille tieto aluksellaan olevista sellaisiin kalakantoihin tai kalakantaryhmiin kuuluvista saalismääristä, joita koskee TAC tai kiintiö.
Vastaanottavan aluksen päällikön on säilytettävä tiedot jälleenlaivausten kautta vastaanotetuista sellaisiin kalakantoihin tai kalakantaryhmiin kuuluvista saalismääristä, joita koskee TAC tai kiintiö, niiden vastaanottopäivämäärästä ja aluksesta, josta saalis siirrettiin vastaanottavaan alukseen. Tämän velvollisuuden katsotaan tulleen täytetyksi, kun jäsenvaltioiden kalansaaliita koskevien tietojen tallentamisesta annettujen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti toimitetuista jälleenlaivausilmoituksista on säilytetty jäljennökset.
Vastaanottavan aluksen päällikön on jälleenlaivauksen tai peräkkäisten jälleenlaivausten päättyessä toimitettava nämä tiedot edellä mainituille toimivaltaisille viranomaisille enintään 24 tunnin määräajassa.
Vastaanottavan aluksen päällikön on lisäksi säilytettävä tiedot vastaanottavalta alukselta kolmannelle alukselle siirretyistä sellaisiin kalakantoihin tai kalakantaryhmiin kuuluvista saalismääristä, joita koskee TAC tai kiintiö, ja annettava edellä tarkoitetuille toimivaltaisille viranomaisille tieto tästä jälleenlaivauksesta vähintään 24 tuntia ennen sen suorittamista. Jälleenlaivauksen tapahduttua päällikön on annettava kyseisille viranomaisille tieto jälleenlaivatuista määristä.
Vastaanottavan aluksen ja edellä tarkoitetun kolmannen aluksen päällikön on annettava toimivaltaisille viranomaisille mahdollisuus tarkastaa tämän kohdan nojalla vaadittavien tietojen todenmukaisuus.
3. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet 1 ja 2 kohdan mukaisesti vastaanotettujen tietojen todenmukaisuuden tarkastamiseksi ja tarvittaessa ilmoitettava kyseiset tiedot ja tarkastamisen tulos jäsenvaltio(i)lle, jo(i)ssa vastaanottava alus ja jälleenlaivauksen suorittanut alus on rekisteröity tai jonka (joiden) lipun alla ne purjehtivat.
4. Edellä 2 ja 3 kohtaa sovelletaan lisäksi kolmannen maan lipun alla purjehtivaan tai kolmannessa maassa rekisteröityyn alukseen.
12 artikla
Jos jälleenlaivaus tai purkaminen on tehtävä silloin, kun pyynnistä on kulunut yli 15 päivää, on 8 ja 11 artiklassa vaaditut tiedot toimitettava viimeistään 15 päivän kuluttua pyynnistä lippu- tai rekisterivaltiona olevan jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille.
13 artikla
1. Kaikkien purkamis- tai maahantuontipaikasta muualle kuljetettavien yhteisössä aluksesta purettujen tai yhteisöön tuotujen jalostamattomien tai aluksella jalostettujen kalastustuotteiden mukana on oltava kuljettajan laatima asiakirja ensimmäiseen myyntiin saakka.
2. Asiakirjasta on käytävä ilmi:
a) lähetyksen alkuperä (aluksen nimi ja ulkoinen tunnus);
b) lähetyksen (tai lähetysten) määräpaikka ja kuljettavan kulkuneuvon tunniste;
c) kalamäärät (jalostettu paino kilogrammoina) kunkin kuljetetun lajin osalta, vastaanottajan nimi sekä lastauspaikka ja -päivämäärä.
3. Kuljettajien on huolehdittava siitä, että 1 kohdassa tarkoitettu asiakirja sisältää ainakin 2 kohdassa tarkoitetut tiedot.
4. Kuljettaja vapautetaan 1 kohdassa tarkoitetusta velvollisuudesta, jos yksi seuraavista ehdoista täytetään:
a) edellä 1 kohdassa tarkoitettu asiakirja on korvattu 8 ja 10 artiklassa säädettyjen kuljetettuja määriä koskevien ilmoitusten jäljennöksellä;
b) edellä 1 kohdassa tarkoitettu asiakirja on korvattu T 2 M -asiakirjan jäljennöksellä, josta ilmenee kuljetetut määrät.
5. Jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat myöntää poikkeuksia 1 kohdassa säädetystä velvollisuudesta, jos kalamääriä kuljetetaan satama-alueen sisällä tai enintään 20 kilometrin säteellä purkauspaikasta.
6. Jäsenvaltioiden on suoritettava alueellaan tarkastuksia pistokokein sen todentamiseksi, täytetäänkö tässä artiklassa säädetyt velvollisuudet.
7. Jäsenvaltioiden on yhteensovitettava valvontatoimensa mahdollisimman tehokkaan ja taloudellisen valvonnan varmistamiseksi. Tätä varten jäsenvaltioiden on valvottava erityisesti sellaisten kauppatavaroiden liikkumista, joihin niiden saamien tietojen perusteella on mahdollisesti kohdistunut yhteisön säännösten vastaisia toimia.
14 artikla
1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että kaikki jäsenvaltiossa 8, 9 ja 10 artiklaa noudattaen aluksesta puretut saaliit kirjataan. Tätä varten ne voivat vaatia, että ensimmäinen markkinoille saattaminen tapahtuu julkisella huutokaupalla.
2. Jos aluksesta purettujen määrien ensimmäinen markkinoille saattaminen ei tapahdu julkisella huutokaupalla kuten 9 artiklan 2 kohdassa säädetään, jäsenvaltioiden on varmistettava, että kyseiset määrät ilmoitetaan huutokauppakeskuksille tai muille jäsenvaltioiden hyväksymille elimille.
3. Sellaisista tietyistä alusluokista purettuja määriä koskevien tietojen osalta, joille on myönnetty 7 ja 8 artiklassa tarkoitettuja poikkeuksia, tai sellaisissa satamissa purettuja määriä koskevien tietojen osalta, joilla ei ole käytettävissään riittävän kehittynyttä hallinnollista rakennetta purkamistietojen kirjaamiseksi, voidaan poiketa kyseisten tietojen käsittelyvelvollisuudesta, jos jäsenvaltio osoittaa asiaa koskevan pyynnön komissiolle 12 kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta. Poikkeus voidaan myöntää, jos pyydettyjen tietojen kirjaamisesta aiheutuisi kansallisille viranomaisille suhteettoman suuria vaikeuksia purkamisten kokonaismääriin nähden ja jos aluksesta puretut lajit myydään paikallisesti. Kunkin jäsenvaltion on laadittava komissiolle toimitettava luettelo satamista ja aluksista, joille tällainen poikkeus voidaan myöntää.
4. Jäsenvaltion, jolle myönnetään 3 kohdassa tarkoitettu poikkeus, on laadittava pistokoesuunnitelma kyseessä olevien eri satamissa aluksesta purettujen määrien suuruuden arvioimiseksi. Suunnitelmalle on saatava komission hyväksyntä ennen poikkeuksen soveltamista. Jäsenvaltion on toimitettava komissiolle säännöllisin väliajoin arvioinneista saadut tulokset.
15 artikla
1. Jäsenvaltioiden on ennen kunkin kuukauden 15 päivää ilmoitettava komissiolle tietokoneella tapahtuvaa tiedonsiirtoa käyttäen edellisen kuukauden aikana aluksesta puretut kunkin sellaisen kalakannan tai kalakantaryhmän määrät, jota koskee TAC tai kiintiö, ja toimitettava sille tiedoksi kaikki 11 ja 12 artiklan mukaisesti vastaanotetut tiedot.
Komissiolle tehdyistä ilmoituksista on käytävä ilmi pyyntipaikat 6 ja 8 artiklassa säädetyllä tavalla sekä asianomaisten kalastusalusten kansallisuus.
Kunkin jäsenvaltion on annettava komissiolle tiedoksi kiintiön käyttöennuste, josta ilmenee kiintiön arvioitu täyttymispäivämäärä niiden lajien osalta, joita koskevista asianomaisen jäsenvaltion käytettävissä olevista kiintiöistä, osuuksista tai määräosista asianomaisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivien tai siinä rekisteröityjen kalastusalusten saamien saaliiden katsotaan saavuttaneen 70 prosenttia.
Kun sellaisten kantojen tai kantaryhmien saaliit, joita koskee TAC tai kiintiö, ovat saavuttamassa TAC:n tai kiintiöidyn tason, jäsenvaltioiden on komission pyynnöstä toimitettava sille tässä kohdassa vaadittua yksityiskohtaisempia ja useammin annettavia tietoja.
2. Komission on huolehdittava siitä, että sen tämän artiklan perusteella saamat ilmoitukset ovat jäsenvaltioiden käytettävissä tietokoneella.
3. Kun komissio toteaa, että jokin jäsenvaltio ei ole noudattanut 1 kohdassa säädettyä kuukausisaalista koskevien tietojen toimittamiselle asetettua määräaikaa, se voi vahvistaa päivämäärän, jolloin jonkin kalakannan tai kalakantaryhmän kiintiöityjen tai muulla tavalla määrällisesti rajoitettujen saaliiden, jotka ovat kyseisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivien tai siinä rekisteröityjen kalastusalusten saamia, katsotaan saavuttaneen 70 prosenttia kyseisen jäsenvaltion käytettävissä olevasta kiintiöstä, osuudesta tai määräosasta, sekä arvioidun päivämäärän, jolloin käytettävissä olevan kiintiön, osuuden tai määräosan katsotaan täyttyneen.
4. Kunkin jäsenvaltion on ennen jokaisen kalenterivuosineljänneksen ensimmäisen kuukauden loppua ilmoitettava komissiolle tietokoneella tapahtuvaa tiedonsiirtoa käyttäen muiden kuin 1 kohdassa tarkoitettujen kalakantojen määrät, jotka on purettu aluksesta edellisen vuosineljänneksen aikana.
16 artikla
1. Jäsenvaltioiden on asianomaisen jäsenvaltion pyynnöstä toimitettava sille tiedot kalastustuotteiden aluksista purkamisesta, myyntiin saattamisesta tai jälleenlaivauksista, joita kyseisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivat tai siellä rekisteröidyt kalastusalukset ovat suorittaneet näiden jäsenvaltioiden satamissa tai lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä ja jotka liittyvät sellaiseen kantaan tai kantaryhmään, jonka osalta kyseiselle jäsenvaltiolle on myönnetty kiintiö, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 15 artiklan soveltamista.
Näihin tietoihin on sisällyttävä kyseessä olevan aluksen nimi ja ulkoinen tunnus, kyseisestä aluksesta purettujen, myyntiin saatettujen tai jälleenlaivattujen kalojen määrät kalakannan tai kalakantaryhmän mukaan sekä aluksesta purkamisen, ensimmäisen myyntiin saattamisen tai jälleenlaivauksen päivämäärä ja tapahtumapaikka. Tiedot on toimitettava asianomaisen jäsenvaltion pyyntöä seuraavien neljän työpäivän kuluessa tai tätä pidemmän määräajan kuluessa, jonka kyseinen jäsenvaltio tai purkamispaikkana oleva jäsenvaltio voi asettaa.
2. Jäsenvaltion, jossa saalis puretaan aluksesta, saatetaan ensimmäiseen myyntiin tai jälleenlaivataan, on komission pyynnöstä toimitettava nämä tiedot komissiolle samanaikaisesti, kun se toimittaa ne rekisterivaltiona olevalle jäsenvaltiolle.
17 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet kolmansien maiden suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä sekä valtamerellä toimivien kalastusalustensa pyytämien saalislajien valvonnan varmistamiseksi sekä kyseisten saaliiden jälleenlaivausten ja purkamisten tarkastamiseksi ja kirjaamiseksi.
2. Valvonta- ja tarkastustoimenpiteillä on voitava varmistaa, että seuraavat laivanvarustajien ja/tai alusten päälliköiden vastuulla olevat velvollisuudet täytetään:
- aluksilla on pidettävä aluspäiväkirjaa, johon päällikkö kirjaa saalistiedot,
- jäsenvaltiolle, jossa saalis puretaan aluksesta, on luovutettava purkamisilmoitus yhteisön satamissa suoritettavien purkamisten yhteydessä,
- kaikki kalojen jälleenlaivaukset kolmannen maan kalastusalukseen ja suoraan kolmansissa maissa aluksesta puretut saaliit on annettava tiedoksi lippuvaltiona olevalle jäsenvaltiolle.
3. Edellä 1 ja 2 kohdan säännöksiä sovelletaan sanotun rajoittamatta kuitenkaan yhteisön ja kolmansien maiden välisten kalastussopimusten tai sellaisten kansainvälisten sopimusten, joissa yhteisö on osapuolena, määräysten soveltamista.
18 artikla
1. Kunkin jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle tietokoneella tapahtuvaa tiedonsiirtoa käyttäen ennen jokaisen kalenterivuosineljänneksen ensimmäisen kuukauden loppua 17 artiklassa tarkoitetuilla kalavesillä saadut ja edellisen vuosineljänneksen kuluessa aluksesta puretut saaliit sekä kaikki 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti vastaanotetut tiedot.
2. Edellä 1 kohdan mukaisesti ilmoitettavat tiedot kolmansien maiden kalavesillä saaduista saaliista on eriteltävä kolmannen maan ja kalakannan mukaan ja ilmoitettava pienimmän kyseessä olevaa kalastustoimintaa varten määritellyn tilastollisen alueen mukaan.
Valtamerellä saadut saaliit on ilmoitettava pyyntipaikkaa koskevassa kansainvälisessä yleissopimuksessa määritellyn pienimmän tilastollisen alueen mukaan ja lajeittain tai lajiryhmittäin kyseessä olevan kalastustoiminnan kaikkien kalakantojen osalta.
3. Komission on vuosittain ennen 1 päivää lokakuuta annettava tämän artiklan mukaisesti vastaanottamansa tiedot jäsenvaltioiden käyttöön.
19 artikla
1. Edellä 3, 6, 8, 9, 10, 14 ja 17 artiklassa säädettyjen velvollisuuksien noudattamisen varmistamiseksi kunkin jäsenvaltion on perustettava varmentamisjärjestelmä, johon kuuluu erityisesti kyseisistä velvollisuuksista johtuvien tietojen vertailu ja tarkastaminen.
2. Näiden tarkastusten helpottamiseksi kunkin jäsenvaltion on luotava tietokoneistettu tietokanta 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen tallentamista varten.
Jäsenvaltiot voivat luoda hajautettuja tietokantoja sillä edellytyksellä, että nämä tietokannat sekä tietojen keräys- ja tallennusmenetelmät yhdenmukaistetaan siten, että ne ovat keskenään yhteensopivia jäsenvaltion koko alueella.
3. Jos jäsenvaltio ei voi mukautua välittömästi 2 kohdan vaatimuksiin joko koko kalastusalansa tai jonkin sen osan kohdalla, komissio voi kyseisen jäsenvaltion pyynnöstä päättää myöntää sille 36 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti siirtymäkauden, joka voi olla enintään kolme vuotta tämän asetuksen voimaantulosta lukien.
4. Jäsenvaltion, jolle on myönnetty tällaisia poikkeuksia, on pidettävä kolmen vuoden ajan 1 kohdassa tarkoitetuista tiedoista muuta kuin tietokoneella olevaa rekisteriä ja laadittava komission hyväksymä pistokoesuunnitelma siten, että kyseisten tietojen todenmukaisuus voidaan tarkastaa paikan päällä. Komissio voi omasta puolestaan suorittaa tarkastuksia paikalla arvioidakseen pistokoesuunnitelman tehokkuutta.
5. Kunkin jäsenvaltion on tämän asetuksen voimaantuloa seuraavan kahdentoista kuukauden kuluessa luovutettava komissiolle kertomus, jossa esitetään tietojen keräys- ja tarkastustapa ja täsmennetään tietojen luotettavuuden taso. Komissio laatii yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa yhteenvedon näistä kertomuksista ja toimittaa ne tiedoksi jäsenvaltioille.
6. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 36 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
III OSASTO Pyydysten käytön valvonta
20 artikla
1. Kaikkien yhteisön kalastusaluksella säilytettävien saaliiden on oltava tietyistä kalavarojen säilyttämistä koskevista teknisistä toimenpiteistä 7 päivänä lokakuuta 1986 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 3094/86() aluksella olevalle verkolle säädetyn lajikoostumuksen mukaisia.
Aluksella olevia verkkoja, jotka eivät ole käytössä, on säilytettävä seuraavien säännösten mukaisesti siten, että ne eivät ole käyttövalmiita:
a) verkot, painot ja vastaavat osaset on irrotettava niiden trooliovista, veto- tai hinausköysistä tai -vaijereista;
b) kannella tai kannen yläpuolella olevat verkot on kiinnitettävä tukevasti johonkin kansirakennuksen osaan.
2. Jos yhteisön kalastusaluksella säilytetyt saaliit on pyydetty käyttäen saman pyyntimatkan aikana pienimmältä silmäkooltaan erisuuruisia verkkoja, lajikoostumus on määritettävä erikseen kunkin erilaisissa olosuhteissa pyydetyn saaliin osalta.
Tätä varten kaikki muutokset aiemmin käytettyihin silmäkokoihin sekä aluksella olevien saaliiden koostumus muutoshetkellä on kirjattava aluspäiväkirjaan ja saaliin purkamisilmoitukseen. Määrätyissä tapauksissa annetaan 36 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti yksityiskohtaiset säännöt jalostettujen tuotteiden aluksella säilyttämistä koskevasta varastointisuunnitelmasta, joka on laadittu lajikohtaisesti ja josta ilmenee tuotteiden sijoittelu ruumassa.
3. Sen estämättä, mitä 1 ja 2 kohdassa säädetään, neuvosto voi komission ehdotuksesta määräenemmistöllä päättää komission laatiman kertomuksen perusteella,
a) ettei yksikään määrättyihin kalastuksiin osallistuva yhteisön kalastusalus voi kuljettaa pienimmältä silmäkooltaan erisuuruisia verkkoja saman kalastusmatkan aikana;
b) että erityisiä yksityiskohtaisia sääntöjä sovelletaan silmäkooltaan erisuuruisten verkkojen käyttöön määrätyissä kalastuksissa.
IV OSASTO Kalastustoiminnan säätely ja keskeyttäminen
21 artikla
1. Kaikki yhteisön kalastusalusten tietystä kiintiöidystä kalakannasta tai kalakantaryhmästä saamat saaliit on luettava osaksi lippuvaltiona olevaan jäsenvaltioon sovellettavaa kiintiötä kyseisen kalakannan tai kalakantaryhmän osalta purkamispaikasta riippumatta.
2. Kunkin jäsenvaltion on vahvistettava päivämäärä, josta lähtien sen oman lipun alla purjehtivien tai sen alueella rekisteröityjen kalastusalusten tietystä kiintiöidystä kalakannasta tai kalakantaryhmästä kalastamien saaliiden katsotaan täyttäneen kiintiön, jota siihen sovelletaan kyseisen kalakannan tai kalakantaryhmän osalta. Sen on väliaikaisesti kiellettävä kyseisestä päivämäärästä lukien mainittujen alusten harjoittama kyseiseen kalakantaan tai kalakantaryhmään kuuluvien kalojen pyynti sekä kyseisen päivämäärän jälkeen pyydettyjen kalojen aluksella säilyttäminen, jälleenlaivaaminen ja aluksesta purkaminen ja vahvistettava päivämäärä, johon asti jälleenlaivaaminen ja aluksesta purkaminen sallitaan ja johon mennessä lopulliset saalisilmoitukset on esitettävä. Tästä toimenpiteestä on viipymättä ilmoitettava komissiolle, joka antaa siitä tiedon muille jäsenvaltioille.
3. Komissio vahvistaa 2 kohdan nojalla tehdyn ilmoituksen jälkeen tai omasta aloitteestaan käytettävissä olevien tietojen perusteella päivämäärän, jolloin jäsenvaltion lipun alla purjehtivien tai jäsenvaltiossa rekisteröityjen kalastusalusten pyytämien saaliiden, joita koskee TAC, kiintiö tai muu määrällinen rajoitus, katsotaan tietyn kalakannan tai kalakantaryhmän osalta saavuttaneen kyseisen jäsenvaltion tai tarvittaessa yhteisön käytettävissä olevan kiintiön, osuuden tai määräosan.
Arvioidessaan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua tilannetta komissio ilmoittaa asianomaisille jäsenvaltioille näkymistä, jotka koskevat kalastuksen keskeyttämistä TAC:n täyttymisen vuoksi.
Yhteisön kalastusalusten on lopetettava tiettyyn kiintiön tai TAC:n alaiseen kalakantaan tai kalakantaryhmään kuuluva lajin kalastus sinä päivänä, jona jäsenvaltiolle kyseessä olevan kalakannan tai kalakantaryhmän osalta myönnetyn kiintiön katsotaan täyttyneen, tai päivänä, jona kyseisen kalakannan tai kalakantaryhmän muodostavien lajien TAC:n katsotaan täyttyneen; kyseisten alusten on myös kyseisen päivämäärän jälkeen lopetettava kyseisiin kalakantoihin tai kalakantaryhmiin kuuluvien saaliiden säilyttäminen aluksella, jälleenlaivaaminen ja aluksesta purkaminen sekä jälleenlaivausten tai purkamisten teettäminen.
4. Jos komissio on 3 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti keskeyttänyt kalastustoiminnan yhteisön käytettävissä olevan TAC:n, kiintiön, osuuden tai määräosan oletetun täyttymisen vuoksi, ja käy ilmi, että jokin jäsenvaltio ei tosiasiallisesti olekaan kyseessä olevan kalakannan tai kalakantaryhmän osalta käyttänyt kokonaan sen käytettävissä olevaa kiintiötä, osuutta tai määräosaa, sovelletaan seuraavia säännöksiä.
Jos sen jäsenvaltion kärsimää vahinkoa, jolta kalastus on kielletty ennen sen kiintiön täyttymistä, ei ole hyvitetty asetuksen (ETY) N:o 3760/92 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti toteutetuilla toimenpiteillä, on toteutettava toimenpiteitä aiheutuneen vahingon korvaamiseksi riittävällä tavalla 36 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti. Nämä toimenpiteet voivat johtaa vähennyksiin sen jäsenvaltion kohdalla, joka on ylittänyt kiintiönsä, osuutensa tai osansa, jolloin vähennetyt määrät jaetaan asianmukaisella tavalla jäsenvaltioille, joiden kalastustoiminta on pysäytetty ennen niiden kiintiöiden täyttymistä. Vähennykset ja niiden seurauksena tehtävät jaot on tehtävä ottaen huomioon ensisijaisesti ne lajit ja vyöhykkeet, joille vuosittaiset kiintiöt, osuudet tai määräosat on vahvistettu. Nämä vähennykset tai jaot voidaan tehdä sinä vuonna, jona vahinko on syntynyt, sitä seuraavana vuonna tai seuraavina vuosina.
Yksityiskohtaiset säännöt tämän kohdan soveltamisesta, erityisesti kyseessä olevien määrien arviointitavasta, annetaan 36 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
22 artikla
1. Jos jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset toteavat, että yhteisön kalastusalus on toistuvasti tai vakavalla tavalla toiminut tämän asetuksen vastaisesti, lippuvaltiona oleva jäsenvaltio voi kohdistaa ylimääräisiä valvontatoimenpiteitä kyseessä olevaan alukseen.
Lippuvaltiona olevan jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille sen aluksen nimi ja ulkoiset merkki- ja numerotunnukset, johon ylimääräiset valvontatoimenpiteet kohdistuvat.
23 artikla
1. Jos komissio on todennut, että jäsenvaltio on ylittänyt kiintiönsä, osuutensa tai määräosansa kalakannan tai kalakantaryhmän osalta, komissio tekee vähennykset kiintiönsä ylittäneen jäsenvaltion käytössä olevasta vuotuisesta kiintiöstä, osuudesta tai määräosasta. Näistä vähennyksistä päätetään 36 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
2. Neuvosto vahvistaa vähennyssäännöt komission ehdotuksesta määräenemmistöllä asetuksen (ETY) N:o 3760/92 8 artiklassa säädettyjen tavoitteiden ja hoitosuunnitelmien mukaisesti ja ottaa ensisijaisesti huomioon seuraavat tekijät:
- kiintiön ylityksen suuruus,
- mahdolliset kiintiön ylitykset saman kalakannan osalta edellisenä vuonna,
- kyseessä olevien kalavarojen biologinen tilanne.
V OSASTO Kalatalousalan, vesiviljely mukaan lukien, rakenteiden tiettyjen parantamis- ja mukauttamistoimenpiteiden tarkastus ja valvonta
24 artikla
Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3760/92 11 artiklan mukaisesti vahvistamien tavoitteiden ja suunnitelmien noudattamisen varmistamiseksi erityisesti yhteisön laivaston kalastuskapasiteettia koskevien määrällisten tavoitteiden ja niiden toiminnan mukauttamistavoitteiden osalta on kunkin jäsenvaltion järjestettävä alueellaan ja suvereniteettiinsa tai lainkäyttövaltaansa kuuluvilla merialueilla säännöllisiä kaikkien sellaisten taloudellisten toimijoiden tarkastuksia, joita kyseessä olevien tavoitteiden toteutuminen koskee.
25 artikla
1. Kunkin jäsenvaltion on annettava määräyksiä 24 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden noudattamisen varmistamiseksi. Tätä varten sen on suoritettava teknistä valvontaa erityisesti seuraavilla aloilla:
a) kalastuslaivaston rakenneuudistus, uusiminen ja nykyaikaistaminen;
b) kalastuskapasiteetin mukauttaminen väliaikaisen tai lopullisen käytöstä poistamisen avulla;
c) tiettyjen kalastusalusten toiminnan rajoittaminen;
d) pyydysten rakenteen ja lukumäärän sekä niiden käyttötapojen rajoittaminen;
e) vesiviljelyalan ja rannikkoalueiden kehittäminen.
2. Jos komissio on todennut, että jäsenvaltio ei ole noudattanut 1 kohdan säännöksiä, se voi antaa neuvostolle ehdotukset asianmukaisiksi yleisiksi toimenpiteiksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen 169 artiklan soveltamista. Neuvosto tekee ratkaisunsa määräenemmistöllä.
26 artikla
1. Yksityiskohtaiset säännöt 25 artiklan soveltamisesta voidaan antaa 36 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti, erityisesti:
a) kalastusalusten konetehon tarkastamisesta;
b) kalastusalusten ilmoitetun tonnimäärän tarkastamisesta;
c) kalastusalusten seisonta-ajan tarkastamisesta;
d) pyydysten ominaisuuksien ja aluskohtaisen lukumäärän tarkastamisesta.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle viipymättä tiedot käytettävistä tarkastusmenetelmistä sekä kyseisistä tarkastuksista vastaavien elinten nimet ja osoitteet.
27 artikla
1. Kunkin jäsenvaltion on 25 artiklassa säädetyn valvonnan helpottamiseksi perustettava varmentamisjärjestelmä, johon kuuluu erityisesti laivaston kalastuskapasiteettiin ja kalastustoimintaan liittyvien tietojen tarkistaminen muun muassa seuraavien lähteiden avulla:
- aluspäiväkirja, josta säädetään 6 artiklassa,
- purkamisilmoitus, josta säädetään 8 artiklassa,
- yhteisön kalastusalusluettelo, josta säädetään komission asetuksessa (ETY) N:o 163/89().
2. Tätä varten jäsenvaltioiden on luotava tietokoneistettuja tietokantoja, jotka sisältävät asiaankuuluvia tietoja laivaston kalastuskapasiteetista ja -toiminnasta, tai täydennettävä olemassa olevia tietokantoja.
3. Edellä 19 artiklan 3, 4 ja 5 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä on sovellettava.
4. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 36 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
VI OSASTO Kalatalousalan yhteistä markkinajärjestelyä koskevien tiettyjen toimenpiteiden tarkastus ja valvonta
28 artikla
1. Yhteisestä kalastus- ja vesiviljelyalan tuotteiden markkinajärjestelystä 17 päivänä joulukuuta 1992 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 3759/92() määriteltyihin toimenpiteisiin liittyvän sääntelyn teknisten näkökohtien noudattamisen varmistamiseksi kunkin jäsenvaltion on järjestettävä alueellaan kaikkien sellaisten taloudellisten toimijoiden tarkastuksia, joita kyseisten toimenpiteiden soveltaminen koskee.
2. Näiden tarkastusten kohteena on oltava seuraavien toimenpiteiden soveltamisen tekniset näkökohdat:
a) kaupan pitämisen vaatimukset ja erityisesti vähimmäismitat;
b) hintajärjestelmä ja erityisesti:
- tuotteiden vetäminen markkinoilta muihin tarkoituksiin kuin ihmisravinnoksi,
- markkinoilta vedettyjen tuotteiden varastointi ja/tai jalostus.
Jäsenvaltioiden on verrattava toisiinsa 9 artiklassa tarkoitettujen saalismäärien ensimmäistä markkinoille saattamista koskevia asiakirjoja ja näissä asiakirjoissa tarkoitettuja aluksesta purettuja saalismääriä, erityisesti niiden painon osalta.
3. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tiedot toteutetuista valvontatoimenpiteistä, toimivaltaisista valvontaviranomaisista, todettujen rikkomusten luonteesta ja niiden seuraamuksista.
Komissio ja jäsenvaltioiden viranomaiset sekä niiden virkamiehet ja muut niiden palveluksessa olevat eivät saa ilmaista tietoja, jotka on saatu tätä artiklaa sovellettaessa ja jotka ovat salassa pidettäviä.
4. Tämä artikla ei estä salassapitovelvollisuudesta tutkintamenettelyssä annettujen kansallisten säännösten soveltamista.
VII OSASTO Valvonnan toteuttaminen ja tarkastaminen
29 artikla
1. Komissio valvoo, soveltavatko jäsenvaltiot tätä asetusta tutkimalla asiakirjoja ja suorittamalla käyntejä paikalla. Komissio voi päättää suorittaa tarkastuksia ilman ennakkoilmoitusta, jos se katsoo sen tarpeelliseksi.
Komissio antaa paikan päällä käyntejä varten tarkastajilleen kirjalliset ohjeet, joista ilmenee heidän toimivaltansa ja tehtävänsä.
2. Komission tarkastajat voivat osallistua kansallisten valvontalaitosten suorittamiin valvonta- ja tarkastustoimiin aina, kun komissio katsoo sen tarpeelliseksi. Komissio luo näiden tehtävien yhteydessä tarkoituksenmukaiset yhteydet jäsenvaltioihin tarkastusohjelman määrittelemiseksi, joka on mikäli mahdollista vastavuoroisesti hyväksyttävä.
a) Jäsenvaltioiden on toimittava yhteistyössä komission kanssa tämän tehtävien suorittamisen helpottamiseksi. Niiden on erityisesti toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tarkastustehtävät eivät saa tarkastus- ja valvontatoimien onnistumista haittaavaa julkisuutta.
Komission tai sen valtuuttamien virkamiesten kohdatessa vaikeuksia tehtäviensä suorittamisessa asianomaisten jäsenvaltioiden on annettava komission käyttöön keinot, joilla se voi saattaa työnsä päätökseen, ja tarkastajille mahdollisuuden arvioida kyseessä olevia valvontatoimia.
b) Jos paikalla todettu tilanne ei mahdollista alkuperäisessä tarkastusohjelmassa suunniteltuja tarkastus- ja valvontatoimia, komission tarkastajat, jotka ovat yhteydessä toimivaltaiseen kansalliseen valvontaviranomaiseen ja toimivat yhteisymmärryksessä tämän kanssa, muuttavat alkuperäisiä tarkastus- ja valvontatoimia.
c) Siinä tapauksessa, että toimivaltaisten kansallisten viranomaisten on suoritettava muita, ensisijaisia tehtäviä, jotka koskevat erityisesti meripuolustusta tai -turvallisuutta, jäsenvaltion viranomaisilla on merillä tai ilmateitse suoritettavien tarkastusten osalta oikeus lykätä tai suunnata uudelleen tarkastustoimia, joihin komissio aikoi osallistua. Tällaisissa tapauksissa jäsenvaltion on toimittava yhteistyössä komission kanssa muiden määräysten antamiseksi.
Merillä tai ilmateitse suoritettavissa tarkastuksissa vesialuksen päällikkö ja ilma-aluksen kapteeni ovat yksin vastuussa toimista ottaen huomioon niiden viranomaisten vastuun, joille tämän asetuksen soveltaminen kuuluu. Näihin toimiin osallistuvat komission valtuuttamat tarkastajat noudattavat päällikön tai kapteenin laatimia sääntöjä ja käytäntöjä.
3. Komissio voi tarvittaessa, erityisesti jos yhteisön tarkastajien 2 kohdan mukaisesti suorittamien tehtävien yhteydessä on paljastunut mahdollisia epäkohtia tämän asetuksen soveltamisessa, pyytää jäsenvaltioita toimittamaan sille tiedoksi yksityiskohtaisen tarkastus- ja valvontaohjelman, jonka kansalliset viranomaiset ovat vahvistaneet tietyksi ajaksi, tietyille kalastuksille ja tietyille alueille. Sen jälkeen kun komissio on vastaanottanut kyseiset tiedot ja jos se katsoo sen tarpeelliseksi, komission valtuuttamat tarkastajat suorittavat itsenäisiä tarkastuksia sen varmistamiseksi, että jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset toteuttavat kyseisen ohjelman.
Yhteisön tarkastajien varmistaessa tämän ohjelman toimeenpanon jäsenvaltion virkamiehet ovat edelleen vastuussa kyseisen ohjelman toteuttamisesta. Yhteisön tarkastajat eivät voi omasta aloitteestaan käyttää kansallisille viranomaisille annettuja tarkastusvaltuuksia. Tarkastajat pääsevät aluksiin tai tiloihin ainoastaan jäsenvaltion virkamiesten seurassa.
Tämän varmistamisen jälkeen komissio toimittaa asianomaiselle jäsenvaltiolle ohjelmaa koskevan arviointikertomuksen ja suosittelee tarvittaessa valvontatoimenpiteitä jäsenvaltion suorittaman valvonnan parantamiseksi.
4. Valtuutetuilla tarkastajilla ei ole oikeutta tarkastaa luonnollisia henkilöitä ilmateitse, merillä tai maissa suoritettujen tarkastustehtävien yhteydessä.
5. Komission valtuuttamat tarkastajat voivat 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen käyntien yhteydessä tutustua paikan päällä määrätyissä tietokannoissa oleviin yleisiin tai yksityiskohtaisiin tietoihin vastuussa olevien laitosten läsnäollessa, ja he voivat tutkia kaikkia tämän asetuksen soveltamiseen liittyviä asiakirjoja.
Jos kansallisessa lainsäädännössä säädetään salassapitovelvollisuudesta tutkintamenettelyn yhteydessä, kaikkien kyseisten tietojen toimittamiseen on oltava toimivaltaisen oikeusviranomaisen lupa.
30 artikla
1. Jäsenvaltioiden on komission pyynnöstä toimitettava sille kaikki tämän asetuksen soveltamista koskevat tiedot. Jos komissio esittää tällaisten tietojen toimittamista koskevan pyynnön, komission on asetettava kohtuullinen määräaika, jonka kuluessa tiedot on toimitettava.
2. Jos komissio katsoo, että tämän asetuksen soveltamisessa on ilmennyt epäkohtia tai jos olemassa olevat valvontamääräykset tai -menetelmät eivät ole tehokkaita, sen on annettava tästä tieto asianomaisille jäsenvaltioille, joiden on sen jälkeen tehtävä hallinnollinen tutkimus, johon komission virkamiehet voivat osallistua.
Asianomaisen jäsenvaltion tai asianomaisten jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tieto tutkimuksen edistymisestä ja tuloksista ja toimitettava komissiolle jäljennös tutkimuskertomuksesta ja kertomuksen laatimisessa käytetyt keskeiset tiedot.
Voidakseen osallistua tässä kohdassa tarkoitettuihin tarkastuksiin komission virkamiesten on esitettävä kirjalliset ohjeet, joissa todetaan heidän henkilöllisyytensä ja tehtävänsä.
3. Komission virkamiesten osallistuessa tutkimukseen jäsenvaltion virkamiehet johtavat aina tutkimusta. Komission virkamiehet eivät voi omasta aloitteestaan käyttää kansallisille virkamiehille annettuja tarkastusvaltuuksia. Komission virkamiehet saavat sitä vastoin tutustua samoihin tiloihin ja asiakirjoihin kuin kansalliset virkamiehet.
Siltä osin kuin kansallisessa rikosten tutkintaa koskevassa lainsäädännössä tietyt toimet kuuluvat ainoastaan kansallisen oikeuden erityisesti nimeämille virkamiehille, komission virkamiesten on pidättäydyttävä osallistumasta tällaisiin toimiin. He pidättäytyvät erityisesti osallistumasta kotitarkastuksiin ja kansallisen rikosoikeuden alaan kuuluviin virallisiin kuulusteluihin. He saavat kuitenkin tutustua näillä keinoilla saatuihin tietoihin.
4. Tämä artikla ei estä salassapitovelvollisuutta tutkintamenettelyssä koskevien kansallisten määräysten tai säännösten soveltamista.
VIII OSASTO Voimassaolevan lainsäädännön noudattamatta jättämisen vuoksi toteutettavat toimenpiteet
31 artikla
1. Jos tämän asetuksen nojalla toteutetun valvonnan tai tarkastuksen päätyttyä todetaan, että yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjä ei ole noudatettu, jäsenvaltioiden on huolehdittava, että toteutetaan asianmukaiset toimenpiteet, joihin kuuluu hallinnollisen menettelyn tai rikosoikeudellisen menettelyn aloittaminen vastuussa olevia luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä vastaan jäsenvaltioiden kansallisen lainsäädännön mukaisesti.
2. Edellä 1 kohdan nojalla aloitettujen menettelyjen on oltava luonteeltaan sellaisia, että ne asiaankuuluvan kansallisen lainsäädännön mukaisesti varmistavat sen, että rikkomuksesta vastuussa olevan henkilö menettää rikkomuksen tuottaman taloudellisen hyödyn, tai aikaansaavat vaikutuksia, jotka ovat suhteessa rikkomuksen vakavuuteen, ja ehkäisevät tehokkaasti muita samanlaatuisia rikkomuksia.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetuista menettelyistä johtuvia rangaistusseuraamuksia voivat olla rikkomuksen vakavuuden mukaan:
- sakot,
- kiellettyjen pyydysten ja saaliiden talteen ottaminen,
- aluksen takavarikointi,
- aluksen väliaikainen käytöstä poisto,
- lisenssin määräaikainen keskeyttäminen,
- lisenssin peruuttaminen.
4. Tämän artiklan säännökset eivät estä jäsenvaltiota, jossa saalis puretaan aluksesta tai jälleenlaivataan, siirtämästä rikkomuksen syytteeseenpanoa rekisterivaltiona olevan jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille yhteisymmärryksessä kyseisen jäsenvaltion kanssa ja sillä edellytyksellä, että siirtämisen avulla 2 kohdassa tarkoitetun lopputuloksen saavuttaminen on todennäköisempää. Jäsenvaltion, jossa saalis puretaan aluksesta tai jälleenlaivataan, on ilmoitettava komissiolle kaikista tällaisista siirroista.
32 artikla
1. Jos sen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset, jossa saalis on purettu aluksesta tai jälleenlaivattu, havaitsevat rikkomuksen tämän asetuksen säännöksiä vastaan, niiden on toteutettava 31 artiklan mukaisesti asianmukaiset toimenpiteet kyseessä olevan aluksen päällikköä tai muuta rikkomuksesta vastuussa olevaa henkilöä vastaan.
2. Jos se jäsenvaltio, jossa saalis on purettu aluksesta tai jälleenlaivattu, ei ole lippuvaltiona oleva jäsenvaltio ja jos sen toimivaltaiset viranomaiset eivät toteuta kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti asianmukaisia toimenpiteitä, mukaan lukien hallinnollisen menettelyn tai rikosoikeudellisen menettelyn aloittaminen vastuussa olevia luonnollisia tai oikeushenkilöitä vastaan, tai eivät siirrä syytteeseenpanoa 31 artiklan 4 kohdan mukaisesti, lainvastaisesti aluksesta puretut tai jälleenlaivatut määrät voidaan vähentää ensiksi mainitulle jäsenvaltiolle myönnetystä kiintiöstä.
Kyseisen jäsenvaltion kiintiöstä vähennettävät määrät on vahvistettava 36 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti komission kuultua molempia kyseessä olevia jäsenvaltioita.
Jos sillä jäsenvaltiolla, jossa saalis puretaan aluksesta tai jälleenlaivataan, ei ole enää vastaavansuuruista kiintiötä käytettävissään, sovelletaan 21 artiklan 4 kohtaa soveltuvin osin siten, että lainvastaisesti aluksesta puretut tai jälleenlaivatut kalamäärät katsotaan samansuuruiseksi kuin rekisterivaltiona olevan jäsenvaltion kärsimän vahingon suuruus, siten kuin edellä mainitussa artiklassa säädetään.
33 artikla
1. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on kansallisen lainsäädäntönsä mukaisten menettelyjen mukaisesti ilmoitettava viipymättä lippu- tai rekisterivaltiona olevalle jäsenvaltiolle kaikista 1 artiklassa tarkoitetuista rikkomuksista yhteisön sääntelyä vastaan sekä ilmoitettava kyseessä olevan aluksen nimi ja tunnukset, aluksen päällikön ja varustajan nimet, rikkomuksen olosuhteet ja rikosoikeudelliset prosessit tai hallinnolliset menettelyt tai muut toteutetut toimenpiteet sekä kaikki kyseiseen rikkomukseen liittyvät lopulliset oikeuden päätökset. Näissä erityistapauksissa jäsenvaltioiden on komission pyynnöstä toimitettava sille kyseiset tiedot.
2. Jos syytteeseenpano siirretään 31 artiklan 4 kohdan mukaisesti, on lippu- tai rekisterivaltiona olevan jäsenvaltion sen jälkeen toteutettava kaikki 31 artiklassa tarkoitetut asianmukaiset toimenpiteet.
3. Lippu- tai rekisterivaltiona olevan jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle viipymättä 2 kohdan mukaisesti toteutetuista toimenpiteistä sekä kyseessä olevan aluksen nimi ja ulkoinen tunnus.
34 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tiedoksi sellaiset lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset, jotka ne ovat antaneet säännösten vastaisuuksien ehkäisemiseksi ja syytteeseen panemiseksi.
Niiden on vuosittain ilmoitettava kaikki muutokset, jotka on tehty rikkomuksen mukaan säädettyihin sakkojen enimmäis- ja vähimmäismääriin sekä kaikkien muiden asiaankuuluvien rangaistusseuraamusten luonne.
2. Jäsenvaltioiden on säännöllisin väliajoin toimitettava komissiolle tiedoksi tämän asetuksen nojalla suoritettujen tarkastusten tai valvonnan tulokset, erityisesti todettujen rikkomusten lukumäärä ja luonne sekä niiden johdosta määrätyt seuraamukset. Jäsenvaltioiden on komission pyynnöstä toimitettava sille tiedoksi tiettyjen rikkomusten kyseessä ollessa sovellettavien sakkojen suuruus.
3. Komissio toimittaa jäsenvaltioille yhteenvedon 1 ja 2 kohdan mukaisesti vastaanotetuista tiedoista.
IX OSASTO Yleiset säännökset
35 artikla
Jäsenvaltioiden on viimeistään kunkin vuoden 1 päivänä kesäkuuta toimitettava komissiolle kertomus tämän asetuksen soveltamisesta viimeksi kuluneen kalenterivuoden aikana, joka sisältää toteutettujen teknisten ja inhimillisten keinojen arvioinnin sekä toimenpiteet, jotka voivat myötävaikuttaa mahdollisesti todettujen puutteiden korjaamiseen. Komissio laatii jäsenvaltioiden kertomusten ja omien havaintojensa perusteella vuosikertomuksen ja toimittaa kullekin jäsenvaltiolle tiedoksi niitä koskevat tiedot. Otettuaan asianmukaisesti huomioon jäsenvaltioiden vastaukset komissio julkaisee tämän kertomuksen yhdessä jäsenvaltioiden vastausten kanssa ja tarvittaessa ehdotukset toimenpiteiksi todettujen puutteiden korjaamiseksi.
36 artikla
Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa asetuksella (ETY) N:o 3760/92 perustetun kalastus- ja vesiviljelyalan hallintokomitean, jäljempänä "komitea", käsiteltäväksi komitean puheenjohtaja joko omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.
Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa näistä toimenpiteistä määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.
Komissio päättää toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi. Jos kyseiset toimenpiteet eivät kuitenkaan ole komitean antaman lausunnon mukaiset, komissio ilmoittaa niistä välittömästi neuvostolle. Tässä tapauksessa komissio voi lykätä päättämiensä toimenpiteiden soveltamista korkeintaan yhdellä kuukaudella ilmoituksen tekopäivästä.
Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin edellisessä kohdassa säädetyssä määräajassa.
37 artikla
1. Jäsenvaltioiden ja komission on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tämän asetuksen mukaisesti vastaanotettuja tietoja käsitellään luottamuksellisina.
2. Luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden nimiä ei saa antaa tiedoksi komissiolle tai toiselle jäsenvaltiolle, ellei tässä asetuksessa erityisesti toisin säädetä tai ellei se ole tarpeen rikkomusten ehkäisemiseksi tai syytteeseen panemiseksi taikka oletettujen rikkomusten toteen näyttämiseksi.
Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja tietoja ei saa välittää, elleivät ne sisälly muihin tietoihin siten, että kyseessä olevia luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä ei voida välittömästi tai välillisesti tunnistaa.
3. Jäsenvaltioiden ja komission keskenään vaihtamia tietoja ei saa välittää muille kuin sellaisille henkilöille, joiden työtehtävät jäsenvaltioissa tai yhteisön toimielimissä edellyttävät niihin tutustumista, paitsi jos niitä tiedoksi antaneet jäsenvaltiot antavat siihen nimenomaisen suostumuksensa.
4. Tämän asetuksen nojalla missä tahansa muodossa annetut tai vastaanotetut tiedot ovat salassa pidettäviä ja nauttivat samaa suojaa, joka vastaavanlaisille tiedoille taataan tiedot vastaanottaneiden jäsenvaltioiden lainsäädännössä ja yhteisön toimielimiin sovellettavissa vastaavissa säännöksissä.
5. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja tietoja ei saa käyttää mihinkään muuhun kuin tässä asetuksessa säädettyyn tarkoitukseen, jolleivät niitä antaneet viranomaiset anna siihen nimenomaista suostumustaan eikä tiedot vastaanottaneen viranomaisen jäsenvaltiossa voimassa olevissa säännöksissä kielletä tällaista kyseisten tietojen käyttöä tai antamista.
6. Mitä 1 5 kohdassa säädetään, ei estä käyttämästä tämän asetuksen nojalla saatuja tietoja sellaisten oikeudellisten toimenpiteiden yhteydessä, jotka on myöhemmin pantu vireille sen vuoksi, että yhteisön kalastusta koskevaa lainsäädäntöä ei ole noudatettu. Tiedot lähettäneen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille on annettava tieto kaikista tapauksista, joissa tietoja on käytetty näihin tarkoituksiin.
Tämä artikla ei vaikuta velvoitteisiin, jotka johtuvat kansainvälisistä keskinäistä avunantoa rikosasioissa koskevista yleissopimuksista.
7. Aina kun jäsenvaltio ilmoittaa komissiolle tutkimuksen osoittaneen, että sellainen luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, jonka nimi on annettu sille tiedoksi tämän asetuksen säännösten nojalla, ei ole osallinen rikkomukseen, komission on annettava välittömästi tieto tutkimuksen tai oikeudenkäynnin lopputuloksesta kaikille osapuolille, joille se on antanut tiedoksi kyseisen henkilön nimen. Henkilöä ei saa enää kohdella kyseessä oleviin epäkohtiin osallisena ensimmäisen ilmoituksen perusteella. Tiedot, jotka on tallennettu sellaisessa muodossa, että niistä voi tunnistaa henkilön, on välittömästi hävitettävä.
8. Mitä 1 5 kohdassa säädetään, ei estä sellaisten yleisluontoisten tietojen tai tutkimusten julkaisemista, joissa ei viitata nimeltä luonnollisiin henkilöihin tai oikeushenkilöihin.
9. Tässä asetuksessa tarkoitettuja tietoja on säilytettävä sellaisessa muodossa, että asianomaisten henkilöiden tunnistaminen on mahdollista ainoastaan niin kauan kuin se on tarkoituksenmukaista.
10. Tämän asetuksen mukaisesti vastaanotetut tiedot on annettava asianomaisten luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden pyynnöstä heidän käyttöönsä.
38 artikla
Tätä asetusta sovelletaan rajoittamatta asetuksessa säädettyjä vähimmäisvaatimuksia tiukempien kansallisten valvontasäännösten soveltamista, jos ne ovat yhteisön lainsäädännön ja yhteisen kalastuspolitiikan mukaisia.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut kansalliset säännökset on toimitettava komissiolle tiedoksi yhteisestä kalatalousalan rakennepolitiikasta 19 päivänä tammikuuta 1976 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 101/76() 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
39 artikla
1. Kumotaan 1 päivänä tammikuuta 1994 asetus (ETY) N:o 2241/87 lukuun ottamatta sen 5 artiklaa, joka on voimassa, kunnes tämän asetuksen 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen luetteloiden vahvistamisesta annetut asetukset tulevat voimaan.
2. Viittaukset 1 kohdan nojalla kumottuun asetukseen on katsottava viittauksiksi tähän asetukseen.
40 artikla
Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 1994.
Jäsenvaltiot vapautetaan 1 päivään tammikuuta 1996 asti velvollisuudesta soveltaa 9, 15 ja 18 artiklan säännöksiä siltä osin, kuin ne koskevat saaliiden myynti-ilmoitusten ja purkamiskirjausten ilmoittamista tietokoneella tapahtuvaa tiedonsiirtoa käyttäen.
Jäsenvaltiot vapautetaan 1 päivään tammikuuta 1999 asti velvollisuudesta soveltaa 6, 8, ja 19 artiklan säännöksiä siltä osin, kuin ne koskevat kalastustointa Välimerellä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Luxemburgissa 12 päivänä lokakuuta 1993.