31999L0030
L 163/41
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 1999/30/ЕО НА СЪВЕТА
от 22 април 1999 година
относно пределно допустимите стойности за серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, прахови частици и олово в околния въздух
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 130т, параграф 1 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
в съответствие с принципите, установени в член 189в от Договора (3),
(1)
като има предвид, че въз основа на принципите, определени в член 130с от Договора, програмата на Европейската общност за политика и действия в областта на околната среда и устойчивото развитие (Петата програма за действие в областта на околната среда) (4) предвижда по-конкретно изменения на съществуващото законодателство по отношение на замърсителите на въздуха; като има предвид, че тази програма препоръчва формулирането на дългосрочни цели в областта на качеството на въздуха;
(2)
като има предвид, че член 129 от Договора предвижда изискванията за опазване на здравето да представляват неразделна част от политиките на Общността; като има предвид, че член 3, буква о) от Договора предвижда действията на Общността да включват принос към постигането на високо ниво на здравеопазване;
(3)
като има предвид, че в изпълнение на член 4, параграф 5 от Директива 96/62/ЕО на Съвета от 27 септември 1996 г. относно оценката и управлението на качеството на въздуха (5) Съветът следва да приеме законодателството, предвидено в параграф 1 и разпоредбите, предвидени в параграфи 3 и 4 от същия член;
(4)
като има предвид, че пределно допустимите стойности, установени в тази директива, представляват минимални изисквания; като има предвид, че в съответствие с член 130у от Договора държавите-членки могат да поддържат или да въвеждат по-засилени опазващи мерки; като има предвид, че могат да се въвеждат конкретни, по-стриктни пределно допустими стойности, за да се опази здравето на определени уязвими категории от населението, като деца, болни; като има предвид, че една държава-членка може да изиска пределно допустимите стойности да бъдат достигнати преди датите, определени в настоящата директива;
(5)
като има предвид, че екосистемите следва да бъдат защитени от неблагоприятните ефекти на азотните оксиди;
(6)
като има предвид, че различните видове частици могат да имат различно вредно въздействие върху човешкото здраве; като има предвид, че съществуват доказателства, че рисковете за човешкото здраве, свързани с излагането на въздействието на прахови частици, възникнали в резултат на човешката дейност, са по-високи от рисковете, свързани с излагането на въздействие на естествено възникващите частици от природни явления в околния въздух;
(7)
като има предвид, че Директива 96/62/ЕО изисква разработване на планове за действие за зоните, в които концентрациите на замърсителите в околния въздух превишават определено допустимите стойности плюс приложимите временни допустими отклонения, за да се осигури спазване на пределно допустимите стойности към датата или датите, посочени по-долу; като има предвид, че доколкото имат отношение към праховите частици, такива планове за действие и други стратегии за намаляване следва да имат за цел намаляване на концентрациите на фините частици като част от общото намаляване на концентрациите на праховите частици;
(8)
като има предвид, че Директива 96/62/ЕО предвижда стойностите на пределно допустимите стойности и алармени прагове да се основават на констатациите от работата, извършвана от международни научни групи, които работят активно в тази област; като има предвид, че Комисията трябва да вземе предвид най-новите данни от научните изследвания в съответните области на епидемиологията и околната среда и последните новости в метрологията при последващото преразглеждане на елементите, върху които се основават пределно допустимите стойности и алармените прагове;
(9)
като има предвид, че с оглед улесняване на преразглеждането на настоящата директива през 2003 г. Комисията и държавите-членки следва да разгледат възможностите за стимулиране на изследванията за ефектите от замърсителите, обхванати в настоящата директива, а именно серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, прахови частици и олово;
(10)
като има предвид, че прецизните стандартизирани методи за измерване и общите критерии за местоположение на измервателните пунктове са важен елемент в оценката на качеството на околния въздух от гледна точка на това, да се получи съпоставима информация за цялата Общност;
(11)
като има предвид, че в съответствие с член 12, параграф 1 от Директива 96/62/ЕО измененията, необходими за приспособяване към научния и техническия прогрес, могат да се отнесат единствено до критериите и техниките за оценка на концентрациите на серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, прахови частици и олово или до подробния режим за изпращане на информация до Комисията и могат да нямат нито пряк, нито косвен ефект, изразяващ се в промяна на пределно допустимите стойности или на алармените прагове;
(12)
като има предвид, че актуалната информация относно концентрациите на серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, прахови частици и олово във въздуха следва да бъде на разположение на обществеността,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Цели
Целите на настоящата директива са да:
-
установи пределно допустими стойности и в случаите, в които това е уместно, алармени прагове относно концентрациите на серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, прахови частици и олово в околната среда с цел да бъдат избегнати, предотвратени или намалени вредните въздействия върху човешкото здраве и околната среда като цяло,
-
направи оценка на концентрациите на серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни окиси, прахови частици и олово в околния въздух на базата на общи методи и критерии,
-
събере съответната информация относно концентрациите на серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни окиси, прахови частици и олово в околния въздух и да осигури достъпа на обществеността до нея,
-
поддържа качеството на околния въздух там, където е добро, и да го подобрява в други случаи по отношение на концентрациите на серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни окиси, прахови частици и олово.
Член 2
Определения
По смисъла на настоящата директива:
1.
„атмосферен въздух“ е въздухът на открито в тропосферата, с изключение на този на работните места;
2.
„замърсител“ е всяко вещество, въведено пряко или косвено от човека в околния въздух, което може да оказва вредно въздействие върху човешкото здраве и/или околната среда като цяло;
3.
„ниво“ е определена концентрация на даден замърсител в околния въздух или определена стойност на неговото отлагане от въздуха върху открити повърхности, в даден момент;
4.
„оценка“ е всеки метод, използван с цел измерване, изчисляване, прогнозиране или предварително определяне на нивото на замърсителя в околния въздух;
5.
„пределно допустима стойност“ е всяко ниво, определено въз основа на научни познания с цел избягване, предотвратяване или ограничаване на определени вредни въздействия върху човешкото здраве и/или околната среда като цяло, което следва да бъде постигнато в определен срок и да не бъде превишавано след постигането му;
6.
„алармен праг“ е всяко ниво, чието превишаване е свързано с риск за човешкото здраве, дори при кратковременна експозиция, и при превишаването на което държавите-членки следва незабавно да предприемат стъпките, предвидени в Директива 96/62/ЕО;
7.
„допустимо отклонение“ е такъв процент от пределно допустимата стойност, с който последната може да бъде превишавана съгласно условията, предвидени в Директива 96/62/ЕО;
8.
„зона“ е произволна част от територията на държавите-членки в граници, определени от самите тях;
9.
„агломерация“ е всяка зона с концентрация на населението, по-голяма от 250 000 жители, или в случаите, когато концентрацията на населението е по-малка или равна на 250 000 жители, се гледа гъстотата на населението на км2, която трябва да е такава според държавите-членки, че да оправдава необходимостта от оценка и управление на качеството на околния въздух;
10.
„азотни оксиди“ е сумата от азотните оксиди и азотния двуоксид, прибавени като милиардни части и изразени като азотен двуоксид в микрограмове на кубичен метър;
11.
„ПЧ10“ са прахови частици, които са в състояние да преминат през размерно-селективен сепаратор с 50-процентна ефективност на задържане и с критичен размер 10 μm аеродинамичен диаметър;
12.
„ПЧ2,5“ са прахови частици, които са в състояние да преминат през размерно-селективен сепаратор с 50-процентна ефективност на задържане и с критичен размер 2,5 μm аеродинамичен диаметър;
13.
„горен оценъчен праг“ е ниво, определено в приложение V, под което може да се използва комбинация от измервания и моделиращи техники за оценка на качеството на въздуха в съответствие с член 6, параграф 3 от Директива 96/62/ЕО;
14.
„долен оценъчен праг“ е ниво, определено в приложение V, под което може да се използва едно от двете: моделиране или техники на оценка на целите за качество на въздуха, в съответствие с член 6, параграф 4 от Директива 96/62/ЕО;
15.
„природни явления“ са вулканичните изригвания, сеизмичната активност, геотермалните активности, пожарите, силни ветрове и атмосферни отлагания или пренос на природни частици от сухи райони;
16.
„фиксирани измервания“ са измервания, извършени в съответствие с член 6, параграф 5 от Директива 96/62/ЕО.
Член 3
Серен двуоксид
1. Държавите-членки следва да предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че концентрациите на серен двуоксид в околния въздух, оценени в съответствие с член 7, не превишават пределно допустимите стойности, определени в раздел I от приложение I, считано от съответните дати, изложени пак там.
Допустимите граници, установени в раздел I от приложение I, се прилагат в съответствие с член 8 от Директива 96/62/ЕО.
2. Допустимите отклонения за концентрации на серен двуоксид в околния въздух са определени в раздел II от приложение I.
3. За да се подпомогне Комисията при подготовката на доклада, съгласно разпоредбите на член 10 там, където е приложимо, до 31 декември 2003 г. държавите-членки следва да записват данни за концентрациите на серен двуоксид, усреднени в рамките на десет минути, от определени пунктове за мониторинг, които те са избрали като представителни за качество на въздуха в населени райони, които са близко до източниците и за които се измерват часови концентрации. В същото време, когато се предоставят данни за часовите концентрации в съответствие с член 11, параграф 1 от Директива 96/62/ЕО, държавите-членки следва да докладват на Комисията за упоменатите избрани пунктове за мониторинг, броя на десетминутните концентрации, които са надвишавали 500 µg/m3, броя на дните в рамките на календарната година, когато са настъпили те, броя на дните, в които часовите концентрации на серен двуоксид едновременно надвишават 350 µg/m3 и записаната максимална стойност на десетминутна концентрация.
4. Държавите-членки могат да определят зони или агломерации, в рамките на които пределно допустимите стойности за серен двуоксид, определени в раздел I от приложение I, са надвишени в резултат на концентрации на серен двуоксид в околния въздух, дължащи се на природни източници. Държавите-членки изпращат на Комисията списък с тези зони или агломерации заедно с информацията за концентрациите и източниците на серен двуоксид, които са ги причинили. При информиране на Комисията в съответствие с член 11, параграф 1 от Директива 96/62/ЕО държавите-членки предоставят и необходимите доказателства, за да покажат, че каквито и да е превишения се дължат на природни източници.
В рамките на тези зони или агломерации държавите-членки са задължени да прилагат планове за действие в съответствие с член 8, параграф 3 от Директива 96/62/ЕО само когато пределно допустимите стойности, определени в раздел I от приложение I, са надвишени в резултат на емисии от човешка дейност.
Член 4
Азотни двуоксиди и азотни оксиди
1. Държавите-членки вземат необходимите мерки, които да гарантират, че концентрациите на азотен двуоксид и в случаите, когато това е приложимо, на азотни оксиди в околния въздух, оценени в съответствие с член 7, не превишават пределно допустимите стойности, определени в раздел I от приложение II, считано от съответните дати, определени пак там.
Допустимите отклонения, изложени в раздел I от приложение II, се прилагат в съответствие с член 8 от Директива 96/62/ЕО.
2. Алармените прагове за концентрации на азотен двуоксид в околния въздух са определените в раздел II от приложение II.
Член 5
Прахови частици
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че концентрациите на ПЧ10 в околния въздух, оценени в съответствие с член 7, не превишават пределно допустимите стойности, определени в раздел I от приложение III, считано от съответните дати, определени пак там.
Допустимите отклонения, определени в раздел I от приложение III, се прилагат в съответствие с член 8 от Директива 96/62/ЕО.
2. Държавите-членки осигуряват инсталирането и действието на пунктове за мониторинг, от които ще се получават данни за концентрациите на ПЧ2,5. Броят и разположението на станциите, в които се измерва ПЧ2,5, се определят от отделните държави-членки с оглед представителността на концентрациите на ПЧ2,5 на местно и регионално ниво в съответната държава-членка. Където това е възможно, пробовземните точки се разполагат заедно с пробовземни точки за ПЧ10.
Държавите-членки изпращат на Комисията ежегодно, не по-късно от девет месеца след края на всяка година, средната аритметична стойност, медианата, 98-ия перцентил и максималната концентрация, изчислени спрямо извършените за период от 24 часа отделни измервания на ПЧ2,5, в рамките на съответната година. 98-ият перцентил се изчислява съгласно процедурата, определена в раздел 4 от приложение I към Решение 97/101/ЕО на Съвета от 27 януари 1997 г. относно въвеждане на взаимен обмен на информация и данни от мрежи и отделни станции, измерващи замърсяването на обкръжаващия въздух в рамките на държавите-членки (6).
3. Плановете за действие относно ПЧ10, изготвени в съответствие с член 8 от Директива 96/62/ЕО и общите стратегии за намаляване на концентрациите на ПЧ10, също така са насочени към намаляването на концентрациите на ПЧ2,5.
4. Държавите-членки информират Комисията за местата, където пределно допустимите стойности за ПЧ10, определени в раздел I от приложение III, са превишени поради концентрации на ПЧ10 в околния въздух, дължащи се на природни явления, и това води до значително по-високи концентрации, отколкото са нивата на естествения фон в съответствие с член 11, параграф 1 от Директива 96/62/ЕО. При информиране на Комисията в съответствие с член 11, параграф 1 от Директива 96/62/ЕО държавите-членки предоставят и необходимите доказателства, за да покажат, че тези превишения се дължат на природни явления. Държавите-членки са задължени да прилагат планове за действие в съответствие с член 8, параграф 3 от Директива 96/62/ЕО само в случаите, когато пределно допустимите стойности, определени в раздел I от приложение III, са превишени по причини, различни от природните явления.
5. Държавите-членки могат да определят зони или агломерации, в които пределно допустимите стойности на ПЧ10, определени в раздел I от приложение III, са превишени поради концентрации на ПЧ10 в околния въздух, дължащи се на отлагания на частици като резултат от опесъчаване на пътищата през зимата. Държавите-членки изпращат на Комисията списък с тези зони и агломерации заедно с информация за концентрациите и източниците на ПЧ10, определени пак там. При информиране на Комисията в съответствие с член 11, параграф 1 от Директива 96/62/ЕО държавите-членки предоставят необходимите доказателства, за да покажат, че тези превишения се дължат на отложени частици и че са взети съответни мерки за намаляване на концентрациите.
В тези зони или агломерации държавите-членки са задължени да прилагат планове за действие в съответствие с член 8, параграф 3 от Директива 96/62/ЕО, само ако пределно допустимите стойности, определени в раздел I от приложение III, са превишени поради нива на ПЧ10, причинени не от опесъчаване на пътищата през зимата, а по други причини.
Член 6
Олово
Държавите-членки вземат необходимите мерки, за да гарантират, че концентрациите на олово в околния въздух, оценени в съответствие с член 7, не превишават пределно допустимите стойности, определени в раздел I от приложение IV, считано от съответните дати, определени пак там.
Допустимите отклонения, определени в раздел I от приложение IV, се прилагат в съответствие с член 8 от Директива 96/62/ЕО.
Член 7
Оценка на концентрациите
1. Горните и долните оценъчни прагове за серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, прахови частици и олово за целите на член 6 от Директива 96/62/ЕО са определените в раздел I от приложение V.
Класификацията на всяка зона или агломерация за целите на посочения член 6 се преразглежда най-малко на всеки пет години в съответствие с процедурата, определена в раздел II от приложение V. В случай на настъпили значителни изменения в дейностите, имащи отношение към концентрациите на серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, прахови частици или олово в околния въздух, класификацията се преразглежда по-рано.
2. Списък на критериите за определяне на разположението на пробовземните точки, използвани при измерване на серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, прахови частици и олово, е определен в приложение VI. Минималният брой на пробовземните точки за фиксирани измервания на концентрации за всеки конкретен замърсител е посочен в приложение VII. Те се инсталират във всяка зона или агломерация, в които се изисква измерване, ако фиксираните измервания са единственият източник на данни за концентрациите в рамките на тази зона или агломерация.
3. В зоните и агломерациите, в рамките на които информацията от фиксираните мониторингови пунктове се допълва с информация от други източници, такива като инвентаризация на емисиите, представителни измервателни методи и моделиране на качеството на въздуха, броят на фиксираните мониторингови пунктове, които следва да бъдат инсталирани, както и пространствената разделителна способност на останалите методи са достатъчни, с оглед определянето на концентрациите на замърсителите на въздуха в съответствие с раздел I от приложение VI и раздел I от приложение VIII.
4. В зоните и агломерациите, в рамките на които не се изискват измервания, може да се използва моделиране или методи, оценяващи целите.
5. Референтните методи за анализ на серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, както тези за пробовземане и анализи на олово са определени в раздели от I до III от приложение IХ.
Еталонните методи за пробовземане и измерване на ПЧ10 са определени в раздел IV от приложение IХ.
Еталонните методи за пробовземане и измерване на ПЧ2,5 са определени в раздел V от приложение IХ.
Еталонните техники за моделиране качеството на въздуха са определени в раздел VI от приложение IХ.
6. Датата, до която държавите-членки информират Комисията за методите, използвани за предварителна оценка на качеството на въздуха съгласно член 11, параграф 1, буква г) от Директива 96/62/ЕО, е 18 месеца след влизане в сила на настоящата директива.
7. Всички изменения, необходими за изменението на настоящия член и приложения V - IХ в съответствие с научния и техническия прогрес, се приемат в съответствие с процедурата, определена в член 12 от Директива 96/62/ЕО.
Член 8
Информиране на обществеността
1. Държавите-членки осигуряват, че на обществеността е осигурен достъп до актуална информация за концентрациите на серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, прахови частици и олово във въздуха, както и на съответни организации, като екологични организации, потребителски организации, организации, представляващи интересите на уязвимите части от населението, и на други заинтересовани органи по здравеопазване посредством организации за радиоразпръскване, преса, информационни екрани или услуги по компютърните мрежи.
Информацията за концентрациите на серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди и прахови частици трябва да се актуализира най-малко един път дневно. В случаите, когато данните за стойностите на серен двуоксид и азотен двуоксид са почасови, при възможност информацията се актуализира почасово. Информацията за концентрации на олово във въздуха се актуализира на три месеца.
Тази информация като минимум показва превишения на концентрациите на пределно допустимите стойности и алармените прагове за усреднени периоди, както е определено в приложения I - IV. Също така информацията включва кратка оценка като съпоставка с пределно допустимите стойности и алармените прагове и подходяща информация за ефектите върху здравето.
2. При осигуряване на достъп до обществеността съгласно член 8, параграф 3 от Директива 96/62/ЕО, включително до планове или програми, отнасящи се до разпоредбите на член 3, параграф 4, член 5, параграф 4 и член 5, параграф 5 от настоящата директива, държавите-членки също така осигуряват подобен достъп и на организациите по параграф 1 от настоящия член.
3. В случаите, когато алармените прагове, определени в приложение I или II, са превишени, се осигурява достъп на обществеността до данните в съответствие с член 10 от Директива 96/62/ЕО. Информацията като минимум включва точките, изброени в раздел III от приложения I и III.
4. Информацията, която се предоставя на обществеността и организациите по параграфи 1 и 3 от настоящия член, е ясна, изчерпателна и достъпна.
Член 9
Отмяна и преходни разпоредби
1. Директива 80/779/ЕИО на Съвета от 15 юли 1980 г. относно допустими емисии по качество на въздуха и ръководните стойности за серен двуоксид и суспендирани частици (7) се отменя считано от 19 юли 2001 г., с изключение на член 1, член 2, параграф 1, член 3, параграф 1, членове 9, 15 и 16 от Директива 80/779/ЕИО и приложения I, IIIб и IV към същата директива, които се отменят считано от 1 януари 2005 г.
2. Директива 82/884/ЕИО на Съвета от 3 декември 1982 г. относно допустимите стойности на олово във въздуха (8) се отменя считано от 19 юли 2001 г., с изключение на членове 1, 2, член 3, параграф 1, членове 7, 12 и 13 от същата директива, които се отменят от 1 януари 2005 г.
3. Директива 85/203/ЕИО на Съвета от 7 март 1985 г. относно нормите за азотен двуоксид във въздуха (9) се отменя считано от 19 юли 2001 г., с изключение на член 1, параграф 1, първо тире, член 2, параграф 2, първо тире, член 3, параграф 1, членове 5, 9, 15 и 16 от Директива 85/203/ЕИО и приложение I към същата директива, които се отменят от 1 януари 2010 г.
4. От 19 юли 2001 г. държавите-членки използват пунктове за мониторинг и други методи за оценка на качеството на въздуха, които са в съответствие с изискванията на настоящата директива, при оценката на концентрациите на серен двуоксид, азотен двуоксид и олово във въздуха с оглед получаването на данни с цел демонстриране на съответствието с пределно допустимите стойности, установени с Директива 80/779/ЕИО, Директива 82/884/ЕИО и Директива 85/203/ЕИО, дотогава, докато пределно допустимите стойности, определени с тези директиви, преустановят действието си.
5. От 19 юли 2001 г. държавите-членки могат да използват пунктове за мониторинг и други методи за оценка на качеството на въздуха, които са в съответствие с изискванията на настоящата директива, по отношение на ПЧ10 при оценката на концентрациите на суспендирани прахови частици, както са определени в приложение IV към Директива 80/779/ЕИО; с цел демонстриране на такова съответствие събраните данни се умножават по коефициент 1,2.
6. Държавите-членки информират Комисията за всяко превишаване на пределно допустимите стойности, установени в Директиви 80/779/ЕИО, 82/884/ЕИО и 85/203/ЕИО, заедно със запис на стойностите, причините за тях и предприетите мерки за предотвратяване на повторение в рамките на девет месеца считано от края на всяка година, в съответствие с процедурата, определена в член 11 от Директива 96/62/ЕО, докато пределно допустимите стойности, определени с упоменатите директиви, прекратят действието си.
7. Държавите-членки могат да продължат да използват ръководните стойности за опазване на екосистемите в зоните, в които считат за необходимо да ограничат или предотвратят предвидимо превишаване и замърсяване със серен двуоксид, азотни оксиди или суспендирани прахови частици, както е определено в приложение II към Директива 80/779/ЕИО и приложение II към Директива 85/203/ЕИО.
Член 10
Докладване и преразглеждане
Комисията предоставя на Европейския парламент и на Съвета не по-късно от 31 декември 2003 г. доклад въз основа на опита от прилагането на настоящата директива, и по-конкретно на резултатите от най-новите научни изследвания за въздействието върху човешкото здраве в резултат на излагането на въздействието на серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, прахови частици и олово, както и за технологичното развитие, постигнато при методите за измерване и другите начини за оценка на концентрациите на прахови частици във въздуха и отлагането на олово по повърхности.
С оглед поддържането на високо ниво на опазване на човешкото здраве и околната среда и като се има предвид придобитият опит при прилагане на настоящата директива от държавите-членки, по-специално условията, определени в приложение VI, според които са извършвани измервания, цитираният по-горе доклад се съпровожда с предложение за изменения на настоящата директива, ако е необходимо. По-специално Комисията ще подложи на проверка пределно допустимите стойности за втората фаза на ПЧ10 с оглед да ги направи задължителни и ще разгледа потвърждаването или предлагането на алтернативни пределно допустими стойности за втория етап или, в случай че това е подходящо, още за първия етап. В допълнение Комисията ще обърне специално внимание на определянето на пределно допустими стойности за ПЧ2,5 или на различни фракции на праховите частици, в случай че е подходящо. Освен това Комисията ще подложи на проверка годишните пределно допустими стойности за опазване на човешкото здраве от азотен двуоксид и ще направи предложение, което ще потвърди или измени сегашните стойности. Също така ще бъдат проучени часовите пределно допустими стойности за азотен двуоксид в светлината на указанията на Световната здравна организация и като се съобрази с това, дали тези пределно допустими стойности следва да се потвърдят или изменят.
Комисията също така ще се съобрази с това, дали е подходящо да се дадат стойности на алармени прагове за ПЧ10 и ПЧ2,5, или конкретни фракции на прахови частици, както е направено за другите замърсители, включени в настоящата директива.
Член 11
Глоби
Държавите-членки определят глоби за нарушение на националните разпоредби, приети съгласно настоящата директива. Тези глоби са ефикасни, съответстващи на нарушенията и възпиращи.
Член 12
Прилагане
1. Държавите-членки въвеждат в сила законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива преди 19 юли 2001 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби от националното си законодателство в областта, регулирана от настоящата директива.
Член 13
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 14
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Люксембург на 22 април 1999 година.
NEUVOSTON DIREKTIIVI 1999/30/EY,
annettu 22 päivänä huhtikuuta 1999,
ilmassa olevien rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksien raja-arvoista
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 130 s artiklan 1 kohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),
noudattaa perustamissopimuksen 189 c artiklassa määrättyä menettelyä(3),
sekä katsoo, että
(1) perustamissopimuksen 130 r artiklassa esitettyjen periaatteiden perusteella Euroopan yhteisön ympäristöön ja kestävään kehitykseen liittyvää politiikkaa ja toimintaa koskevassa ohjelmassa (viides ympäristöä koskeva toimintaohjelma)(4) suunnitellaan tiettyjä muutoksia ilman epäpuhtauksia koskevaan lainsäädäntöön; mainitussa ohjelmassa suositetaan ilman laatua koskevien pitkän aikavälin tavoitteiden asettamista,
(2) perustamissopimuksen 129 artiklassa määrätään, että terveyden suojelua koskevat vaatimukset kuuluvat osana yhteisön muuhun politiikkaan; perustamissopimuksen 3 artiklan o kohdassa määrätään, että yhteisön toimintaan sisältyy myötävaikuttaminen terveyden suojelun korkean tason saavuttamiseen,
(3) ilmanlaadun arvioinnista ja hallinnasta 27 päivänä syyskuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/62/EY(5) 4 artiklan 5 kohdan nojalla neuvosto antaa kyseisen artiklan 1 kohdassa tarkoitetun lainsäädännön sekä 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut säännökset,
(4) tässä direktiivissä vahvistetut raja-arvot ovat vähimmäisvaatimuksia; perustamissopimuksen 130 t artiklan mukaisesti jäsenvaltiot voivat pitää voimassa tai toteuttaa tiukempia suojatoimenpiteitä; erityisesti tiukempia raja-arvoja voidaan säätää erityisen herkkien väestöryhmien kuten lasten ja sairaalapotilaiden terveyden suojelemiseksi; jäsenvaltiot voivat säätää, että raja-arvot on saavutettava tässä direktiivissä säädettyä päivämäärää aikaisemmin,
(5) ekosysteemejä olisi suojeltava rikkidioksidin haitallisilta vaikutuksilta; kasvillisuutta olisi suojeltava typen oksidien haitallisilta vaikutuksilta,
(6) erityyppisillä hiukkasilla voi olla erilaisia vahingollisia vaikutuksia ihmisen terveydelle; on olemassa näyttöä siitä, että ihmisen toiminnasta johtuvasta hiukkasille altistumisesta aiheutuu ihmisen terveydelle suurempia vaaroja kuin ilmassa luonnostaan esiintyville hiukkasille altistumisesta,
(7) direktiivissä 96/62/EY edellytetään, että alueille, joilla pitoisuudet ilmassa ylittävät raja-arvot ja sovellettavat väliaikaiset ylitysmarginaalit, laaditaan toimintasuunnitelmia, joiden avulla voidaan varmistaa raja-arvojen noudattaminen asetettuihin määräaikoihin mennessä; siltä osin kuin nämä toimintasuunnitelmat ja pitoisuuksien alentamista koskevat muut strategiat liittyvät hiukkasiin, tavoitteena olisi oltava pienten hiukkasten pitoisuuksien osuuden vähentäminen hiukkasten kokonaispitoisuuksista,
(8) direktiivissä 96/62/EY säädetään, että raja-arvojen ja varoituskynnysten lukuarvojen on perustuttava tämän alan kansainvälisten tieteellisten ryhmien töiden tuloksiin; komission on otettava huomioon viimeisimmät tiedot alan epidemiologisista ja ympäristönsuojelualan tutkimuksista sekä mittausmenetelmissä tapahtunut viimeisin kehitys tutkittaessa tekijöitä, joihin raja-arvot ja varoituskynnykset perustuvat,
(9) helpottaakseen tämän direktiivin tarkistusta vuonna 2003 komission ja jäsenvaltioiden olisi tuettava tutkimuksia tässä mainittujen ilman epäpuhtauksien, erityisesti rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn vaikutuksista,
(10) standardoidut täsmälliset mittausmenetelmät ja yhteiset mittausasemien sijaintikriteerit ovat tärkeitä tekijöitä ilmanlaadun arvioinnissa, jotta koko yhteisön alueelta saataisiin vertailukelpoisia tietoja,
(11) direktiivin 96/62/EY 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti tieteen ja tekniikan kehitykseen mukauttamiseksi tarvittavat muutokset voivat liittyä ainoastaan rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksien arvioimisen perusteisiin ja menetelmiin tai yksityiskohtaisiin järjestelyihin tietojen toimittamiseksi komissiolle, eivätkä ne saa suoraan tai välillisesti vaikuttaa raja-arvojen tai varoituskynnysten muuttamiseen, ja
(12) ilmassa olevia rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksia koskevan ajankohtaisen tiedon olisi oltava helposti väestön saatavilla,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tavoitteet
Tämän direktiivin tavoitteena on:
- vahvistaa raja-arvot ja tarvittaessa myös varoituskynnykset ilmassa oleville rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksille, jotta vältetään ja ehkäistään ihmisen terveydelle ja ympäristölle haitalliset vaikutukset tai vähennetään niitä;
- arvioida ilmassa olevia rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksia yhteisin menetelmin ja arviointiperustein;
- saada riittävästi tietoa ilmassa olevien rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksista sekä varmistaa, että tiedot ovat kaikkien saatavilla;
- ylläpitää ilmanlaatu, silloin kun se on hyvä, ja muissa tapauksissa parantaa sitä rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksien osalta.
2 artikla
Määritelmät
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
1) "ilmalla" ulkoilmaa alailmakehässä lukuun ottamatta työpaikkoja;
2) "epäpuhtaudella" ihmisen suoraan tai välillisesti ilmaan päästämiä aineita, joista voi olla haitallisia seurauksia ihmisen terveydelle ja/tai koko ympäristölle;
3) "tasolla" epäpuhtauden pitoisuutta ilmassa tai sen laskeumaa tiettynä aikana;
4) "arvioinnilla" menetelmää, jolla mitataan, lasketaan, ennustetaan tai arvioidaan epäpuhtauden taso ilmassa;
5) "raja-arvolla" tasoa, joka on vahvistettu tieteellisin perustein ihmisen terveydelle ja/tai koko ympäristölle haitallisten seurausten välttämiseksi, ehkäisemiseksi tai vähentämiseksi, joka on saavutettava määräajassa ja jota ei saa ylittää sen jälkeen kun se on saavutettu;
6) "varoituskynnyksellä" sellaista tasoa, jonka ylittyessä lyhytaikainen altistuminen vaarantaa ihmisten terveyttä ja jäsenvaltioiden on ryhdyttävä välittömästi direktiivin 96/62/EY mukaisiin toimiin;
7) "ylitysmarginaalilla" sitä prosenttimäärää raja-arvosta, jonka verran tämä arvo saa ylittyä direktiivissä 96/62/EY vahvistetuin edellytyksin;
8) "alueella" jäsenvaltioiden rajaamaa osaa niiden alueesta;
9) "taajamalla" aluetta, jolla on 250000:ta asukasta suurempi väestökeskittymä tai, jos väestökeskittymä on enintään 250000 asukasta, sellaista aluetta, jonka asukastiheys neliökilometriä kohden edellyttää jäsenvaltioiden mielestä ilmanlaadun arviointia ja hallintaa;
10) "typen oksideilla" typpioksidin ja typpidioksidin ppb:na yhteenlaskettua määrää ilmaistuna mikrogrammoina typpidioksidia kuutiometriä kohden;
11) "PM10-hiukkasilla" hiukkasia, jotka läpäisevät kokoerottelevan erottimen, jonka leikkausraja aerodynaamiselta halkaisijaltaan 10 μm:n kokoisille hiukkasille on 50 %;
12) "PM2,5-hiukkasilla" hiukkasia, jotka läpäisevät kokoerottelevan erottimen, jonka leikkausraja aerodynaamiselta halkaisijaltaan 2,5 μm:n kokoisille hiukkasille on 50 %;
13) "ylemmällä arviointikynnyksellä" liitteessä V määriteltyä tasoa, jota alhaisemmalla tasolla voidaan käyttää sekä mittauksia että mallintamistekniikoita ilmanlaadun arvioimiseksi direktiivin 96/62/EY 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti;
14) "alemmalla arviointikynnyksellä" liitteessä V tarkoitettua tasoa, jota alhaisemmalla tasolla voidaan käyttää ainoastaan joko mallintamista tai objektiivista arviointia ilmanlaadun arvioimiseksi direktiivin 96/62/EY 6 artiklan 4 kohdan mukaisesti;
15) "luonnonilmiöllä" tulivuorenpurkauksia, maanjäristyksiä, geotermaalista toimintaa, maastopaloja, voimakkaita tuulia tai kuivilta alueilta peräisin olevien luontoperäisten hiukkasten leijumaa tai kulkeutumista ilmakehässä;
16) "jatkuvilla mittauksilla" direktiivin 96/62/EY 6 artiklan 5 kohdan mukaisia mittauksia.
3 artikla
Rikkidioksidi
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta 7 artiklan mukaisesti arvioidut ilman rikkidioksidipitoisuudet eivät ylitä liitteessä I olevassa I jaksossa vahvistettuja raja-arvoja siinä määrätyistä määräajoista alkaen.
Liitteessä I olevan I jakson mukaisia ylitysmarginaaleja sovelletaan direktiivin 96/62/EY 8 artiklan mukaisesti.
2. Ilman rikkidioksidipitoisuuksien varoituskynnys vahvistetaan liitteessä I olevassa II jaksossa.
3. Avustaakseen komissiota 10 artiklassa tarkoitetun kertomuksen valmistelussa jäsenvaltioiden on silloin kun se on mahdollista 31 päivään joulukuuta 2003 asti kirjattava tietoja rikkidioksidipitoisuuksista 10 minuutin keskiarvoina tietyiltä jäsenvaltion nimeämiltä mittausasemilta, joiden se katsoo edustavan lähellä lähteitä sijaitsevien asuttujen alueiden ilmanlaatua ja joilla mitataan tuntipitoisuuksia. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle, samalla kun ne toimittavat tiedot tuntipitoisuuksista, direktiivin 96/62/EY 11 artiklan 1 kohdan mukaisesti, nimettyjen mittausasemien osalta 500 μg/m3 ylittäneiden 10 minuutin pitoisuuksien lukumäärä, niiden päivien lukumäärä vuodessa, jolloin tämä on tapahtunut, niiden päivien lukumäärä, joina rikkidioksidin tuntipitoisuudet ylittivät samanaikaisesti 350 μg/m3, sekä korkein mitattu 10 minuutin pitoisuus.
4. Jäsenvaltiot voivat nimetä alueita tai taajamia, joissa liitteessä I olevassa I jaksossa mainitut ilman rikkidioksidin raja-arvot ylittyvät luonnosta peräisin olevien ilman rikkidioksidipitoisuuksien vuoksi. Jäsenvaltioiden on lähetettävä komissiolle luettelo kyseisistä alueista ja taajamista ja niiden rikkidioksidipitoisuuksista ja lähteistä. Toimittaessaan komissiolle direktiivin 96/62/EY 11 artiklan 1 kohdan mukaiset tiedot, jäsenvaltioiden on esitettävä tarpeelliset perustelut sen osoittamiseksi, että ylitykset ovat peräisin luonnosta.
Tällaisilla alueilla ja tällaisissa taajamissa jäsenvaltioiden on toteutettava direktiivin 96/62/EY 8 artiklan 3 kohdan mukaisia toimintasuunnitelmia ainoastaan silloin, kun liitteessä I olevassa I jaksossa mainitut raja-arvot ylittyvät ihmisen toiminnasta johtuvien päästöjen vuoksi.
4 artikla
Typpidioksidi ja typen oksidit
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että ilman typpidioksidipitoisuudet ja tarvittaessa typen oksidien pitoisuudet eivät 7 artiklan mukaisesti arvioituina ylitä liitteessä II olevassa I jaksossa vahvistettuja raja-arvoja siinä määrätyistä määräajoista alkaen.
Liitteessä II olevan I jakson mukaisia ylitysmarginaaleja sovelletaan direktiivin 96/62/EY 8 artiklan mukaisesti.
2. Ilman typpidioksidipitoisuuden varoituskynnys vahvistetaan liitteessä II olevassa II jaksossa.
5 artikla
Hiukkaset
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että ilman PM10 hiukkaspitoisuudet 7 artiklan mukaisesti arvioituina eivät ylitä liitteessä III olevassa I jaksossa vahvistettuja raja-arvoja liitteessä määrätyistä määräajoista alkaen.
Liitteessä III olevassa I jakson mukaisia ylitysmarginaaleja sovelletaan direktiivin 96/62/EY 8 artiklan mukaisesti.
2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että perustetaan mittausasemia, joiden tehtävänä on toimittaa tietoja PM2,5-pitoisuuksista. Jäsenvaltion on päätettävä PM2,5-pitoisuuksien mittausasemien lukumäärästä ja sijainnista siten, että ne ovat edustavia kyseisen jäsenvaltion PM2,5-pitoisuuksien kannalta. Näytteenottopaikat on mahdollisuuksien mukaan sijoitettava PM10-hiukkasten näytteenottopaikkojen yhteyteen.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle vuosittain ja viimeistään yhdeksän kuukauden kuluttua edellisen vuoden päättymisestä kyseisen vuoden aikana tehtyjen PM2,5-mittausten 24 tunnin arvoista laskettu keskiarvo, mediaani, 98-persentiili sekä korkein pitoisuus. Pitoisuuksien 98-persentiili lasketaan ilman epäpuhtauksia mittaavien jäsenvaltioiden mittausasemaverkostojen ja yksittäisten mittausasemien tietojenvaihtojärjestelmän käyttöönottamisesta 27 päivänä tammikuuta 1997 tehdyn neuvoston päätöksen 97/101/EY liitteessä I olevassa 4 jaksossa vahvistetun menettelyn mukaisesti(6).
3. Direktiivin 96/62/EY 8 artiklan mukaisesti laadituilla PM10-hiukkasiin liittyvillä toimintasuunnitelmilla ja PM10-pitoisuuksien alentamista koskevilla yleisillä ohjelmilla on pyrittävä alentamaan myös PM2,5-hiukkasten pitoisuuksia.
4. Jos PM10:lle asetetut liitteessä III olevan I jakson mukaiset raja-arvot ylittyvät ilmassa olevien, luonnonilmiöistä aiheutuvien PM10-pitoisuuksien vuoksi aiheuttaen luonnosta peräisin olevan normaalin taustatason pitoisuudet huomattavasti ylittäviä pitoisuuksia, jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä komissiolle direktiivin 96/62/EY 11 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja esitettävä tarpeelliset perustelut, jotka osoittavat ylityksen johtuvan luonnonilmiöistä. Tällaisissa tapauksissa jäsenvaltioiden on toteutettava direktiivin 96/62/EY 8 artiklan 3 kohdan mukaiset toimintasuunnitelmat vain silloin, kun liitteessä III olevassa I jaksossa mainitut raja-arvot ylittyvät muista kuin luonnonilmiöistä johtuvista syistä.
5. Jäsenvaltiot voivat nimetä ne alueet tai taajamat, joissa liitteessä III olevan I jakson mukaiset PM10-pitoisuudelle asetetut raja-arvot ylittyvät ilmassa olevan teiden talvihiekoituksesta aiheutuvan hiukkasleijuman vuoksi. Jäsenvaltioiden on lähetettävä komissiolle luettelo kyseisistä alueista ja taajamista sekä niiden PM10-pitoisuuksista ja -lähteistä. Toimittaessaan komissiolle direktiivin 96/92/EY 11 artiklan 1 kohdan mukaiset tiedot jäsenvaltioiden on esitettävä tarpeelliset perustelut, jotka osoittavat ylitysten johtuvan kyseisestä leijumasta ja että pitoisuuksien pienentämiseksi on toteutettu asianmukaiset toimenpiteet.
Tällaisilla alueilla ja tällaisissa taajamissa jäsenvaltioiden on toteutettava direktiivin 96/62/EY 8 artiklan 3 kohdan mukaisia toimintasuunnitelmia ainoastaan silloin, kun liitteessä III olevan I jakson mukaiset raja-arvot ylittyvät muiden kuin talvihiekoituksesta johtuvien PM10-pitoisuuksien vuoksi.
6 artikla
Lyijy
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että 7 artiklan mukaisesti arvioidut ilman lyijypitoisuudet eivät ylitä liitteessä IV olevassa I jaksossa vahvistettuja raja-arvoja siinä määrätyistä määräajoista alkaen.
Liitteessä IV olevan I jakson mukaisia ylitysmarginaaleja sovelletaan direktiivin 96/62/EY 8 artiklan mukaisesti.
7 artikla
Pitoisuuksien arviointi
1. Direktiivin 96/62/EY 6 artiklan mukaiset rikkidioksidia, typpidioksidia ja typen oksideja, hiukkasia ja lyijyä koskevat ylemmät ja alemmat arviointikynnykset vahvistetaan liitteessä V olevassa I jaksossa.
Kunkin alueen ja taajaman luokittelu kyseisen 6 artiklan soveltamiseksi olisi tarkistettava vähintään viiden vuoden välein liitteessä V olevassa II jaksossa esitettyä menettelyä noudattaen. Luokittelua on tarkistettava aikaisemmin, jos ilmassa olevien rikkidioksidin, typpidioksidin, tai tilanteesta riippuen typen oksidien, typpioksidin ja hiukkasten tai lyijyn pitoisuuksien kannalta merkitsevässä toiminnassa on tapahtunut huomattava muutos.
2. Liitteessä VI vahvistetaan perusteet rikkidioksidi-, typpidioksidi- ja typen oksidien-, hiukkas- ja lyijymittausten näytteenottopaikkojen sijainnin määrittämiselle. Liitteessä VII vahvistetaan kunkin epäpuhtauden osalta jatkuvia pitoisuusmittauksia suorittavien näytteenottopaikkojen vähimmäislukumäärä, ja niitä on perustettava kaikille alueille tai kaikkiin taajamiin, joilta mittauksia edellytetään, jos jatkuvat mittaukset ovat alueella tai taajamassa ainoa pitoisuuksia koskevan tiedon lähde.
3. Niillä alueilla ja niissä taajamissa, joissa kiinteiltä mittausasemilta saatavia tietoja täydennetään muista lähteistä, kuten päästöjen kartoituksesta, suuntaa-antavista mittausmenetelmistä ja ilmanlaadun mallintamisesta saatavilla tiedoilla, kiinteitä mittausasemia on perustettava tarpeeksi ja muiden menetelmien alueellisen erotuskyvyn on oltava riittävä, jotta ilman epäpuhtauksien pitoisuudet voidaan määrittää liitteessä VI olevan I jakson ja liitteessä VIII olevan I jakson mukaisesti.
4. Mallintamista tai objektiivista arviointia voidaan käyttää alueilla tai taajamissa, joilla mittauksia ei vaadita.
5. Rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien analysoinnissa sekä lyijyn näytteenotossa ja analysoinnissa käytettävät vertailumenetelmät vahvistetaan liitteessä IX olevissa jaksoissa I-III.
PM10-hiukkasten näytteenotossa ja mittauksessa käytettävä vertailumenetelmä vahvistetaan liitteessä IX olevassa IV jaksossa.
PM2,5-hiukkasten näytteenotossa ja mittauksessa käytettävä väliaikainen referenssimenetelmä on liitteessä IX olevassa V jakson mukainen.
Liitteessä IX olevassa VI jaksossa vahvistetaan ilmanlaadun mallintamisessa käytettävät vertailumenetelmät.
6. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle direktiivin 96/62/EY 11 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaiset ilmanlaadun alustavassa arvioinnissa käytetyt menetelmät viimeistään 18 kuukauden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta.
7. Muutoksista, jotka ovat tarpeen tämän artiklan sekä liitteiden V-IX säännösten mukauttamiseksi tieteen ja tekniikan kehitykseen, päätetään direktiivin 96/62/EY 12 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
8 artikla
Väestölle tiedottaminen
1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että ilmassa olevia rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksia koskevat ajankohtaiset tiedot toimitetaan säännöllisesti väestön sekä asianmukaisten järjestöjen kuten ympäristöjärjestöjen, kuluttajajärjestöjen ja herkkiä väestöryhmiä edustavien järjestöjen sekä muiden asianmukaisten terveydenhuollon elinten saataville esimerkiksi radion ja television, lehdistön, ilmoitustaulujen tai tietoverkkojen välityksellä.
Tiedot rikkidioksidin, typpidioksidin ja hiukkasten pitoisuuksista on saatettava ajan tasalle vähintään päivittäin, ja rikkidioksidin ja typpidioksidin tuntipitoisuuksien osalta mahdollisuuksien mukaan tunneittain. Lyijypitoisuuksien osalta tiedot on saatettava ajan tasalle neljännesvuosittain.
Tiedoissa on mainittava vähintään kaikki liitteessä I-IV mainittujen keskiarvon laskentajaksojen aikana tapahtuneet raja-arvopitoisuuksien ja varoituskynnysten ylitykset. Niissä on oltava myös lyhyt arviointi raja-arvoista ja varoituskynnyksistä sekä asianmukaista tietoa terveysvaikutuksista.
2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että direktiivin 96/62/EY 8 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut yleisön saataville asetetut suunnitelmat tai ohjelmat, mukaan lukien tämän direktiivin 3 artiklan 4 kohdassa sekä 5 artiklan 4 ja 5 kohdassa tarkoitetut suunnitelmat tai ohjelmat, ovat myös edellä 1 kohdassa mainittujen asianmukaisten järjestöjen saatavilla.
3. Kun liitteessä I tai liitteessä II tarkoitettu varoituskynnys ylittyy, direktiivin 96/62/EY 10 artiklan mukaisesti väestölle annettaviin tietoihin on sisällyttävä vähintään asianomaisessa liitteessä olevassa III jaksossa luetellut tiedot.
4. Väestölle ja järjestöille 1 ja 3 kohtien mukaisesti annettavien tietojen on oltava selkeitä, ymmärrettäviä ja helposti saatavilla.
9 artikla
Kumoamiset ja siirtymäjärjestelyt
1. Kumotaan 19 päivästä heinäkuuta 2001 ilmanlaadun raja- ja ohjearvoista rikkidioksidille ja leijumalle 15 päivänä heinäkuuta 1980 annettu neuvoston direktiivi 80/779/ETY(7) paitsi 1 artikla, 2 artiklan 1 kohta, 3 artiklan 1 kohta, 9, 15 ja 16 artikla sekä liitteet I, III b ja IV, jotka kumotaan 1 päivästä tammikuuta 2005.
2. Kumotaan 19 päivästä heinäkuuta 2001 ilmassa olevan lyijyn raja-arvosta 3 päivänä joulukuuta 1982 annettu neuvoston direktiivi 82/884/ETY(8) paitsi 1 ja 2 artikla, 3 artiklan 1 kohta, 7, 12 ja 13 artikla, jotka kumotaan 1 päivästä tammikuuta 2005.
3. Kumotaan 19 päivästä heinäkuuta 2001 ilmanlaatustandardeista typpidioksidille 7 päivänä maaliskuuta 1985 annettu neuvoston direktiivi 85/203/ETY(9) paitsi 1 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta, 1 artiklan 2 kohta, 2 artiklan ensimmäinen alakohta, 3 artiklan 1 kohta, 5, 9, 15 ja 16 artikla sekä liite I, jotka kumotaan 1 päivästä tammikuuta 2010.
4. Jäsenvaltioilla on oltava käytössä 19 päivästä heinäkuuta 2001 alkaen tämän direktiivin vaatimusten mukaiset mittausasemat ja muut ilmanlaadun arviointimenetelmät arvioidakseen ilman rikkidioksidin, typpidioksidin ja lyijyn pitoisuuksia sekä saadakseen tiedot, joilla voidaan osoittaa, että pitoisuudet ovat direktiivillä 80/779/ETY, direktiivillä 82/884/ETY ja direktiivillä 85/203/ETY säädettyjen raja-arvojen mukaisia, kunnes mainittujen direktiivien mukaiset raja-arvot kumotaan.
5. 19 päivästä heinäkuuta 2001 alkaen jäsenvaltioilla voi olla tässä direktiivissä PM10:lle säädettyjen vaatimusten mukaiset mittausasemat ja muut ilmanlaadun arviointimenetelmät arvioidakseen leijumien pitoisuuksia osoittaakseen, että leijumien pitoisuudet ovat direktiivin 80/779/ETY liitteessä IV säädettyjen kokonaisleijumaraja-arvojen mukaiset; vaatimustenmukaisuuden osoittamiseksi kerättyihin tietoihin on kuitenkin sovellettava kerrointa 1, 2.
6. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle vuosittain kaikki direktiiveissä 80/779/ETY, 82/884/ETY ja 85/203/ETY vahvistettujen raja-arvojen ylitykset, mitatut pitoisuudet, havaittujen ylitysten syyt sekä toteutetut toimenpiteet raja-arvojen ylittymisen toistumisen välttämiseksi yhdeksän kuukauden kuluessa kunkin vuoden päättymisestä direktiivin 96/62/EY 11 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti, kunnes kyseiset raja-arvot on kumottu.
7. Jäsenvaltio voi edelleen soveltaa direktiivin 80/779/ETY liitteessä II ja direktiivin 85/203/ETY liitteessä II olevia ohjearvoja ekosysteemin suojelemiseksi alueilla, joilla se katsoo tämän olevan tarpeellista odotettavissa olevan rikkidioksidista, typen oksideista tai leijumasta johtuvan ilman pilaantumisen lisääntymisen rajoittamiseksi tai ehkäisemiseksi.
10 artikla
Kertomus ja tarkistamismenettely
Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2003 kertomuksen, joka perustuu tämän direktiivin soveltamisesta saatuun kokemukseen ja erityisesti uusimpaan tieteelliseen tutkimukseen rikkidioksidille, typpidioksidille ja typen oksideille, hiukkasten eri osasille ja lyijylle altistumisesta aiheutuvista vaikutuksista ihmisten terveyteen ja ekosysteemiin sekä teknologian kehittymiseen mukaan lukien ilmassa olevien hiukkaspitoisuuksien ja hiukkas- ja lyijylaskeumien mittausmenetelmät ja muissa arvioinnissa käytettävissä menetelmissä tapahtunut edistys.
Ihmisten terveyden ja ympäristön suojelun korkean tason säilyttämiseksi ja ottaen huomioon tämän direktiivin soveltamisesta jäsenvaltioissa saadut kokemukset, mukaan lukien erityisesti ne liitteen VI mukaiset ehdot, joiden mukaisesti mittaukset on tehty, kertomukseen liitetään tarvittaessa ehdotukset tämän direktiivin muuttamiseksi. Komissio tutkii erityisesti PM10:n toisen vaiheen raja-arvoja tehdäkseen ne pakollisiksi, ja se tarkastelee toisen vaiheen ja tarvittaessa myös ensimmäisen vaiheen raja-arvojen vahvistamista tai muuttamista. Lisäksi komissio kiinnittää tarpeen mukaan erityistä huomiota PM2,5:n tai muiden hiukkaskokojen raja-arvojen vahvistamiseen. Samoin komissio tutkii typpidioksidin vuosiraja-arvoa ihmisten terveyden suojelemiseksi ja tekee ehdotuksen kyseisen arvon vahvistamisesta tai muuttamisesta. Se tutkii myös typpidioksidin tuntiraja-arvoa Maailman terveysjärjestön suuntaviivojen pohjalta sekä arvioi, onko raja-arvo vahvistettava vai onko sitä muutettava.
Komissio kiinnittää erityistä huomiota siihen, että tarvittaessa PM10 tai PM2,5-pitoisuuksille taikka hiukkasaineksen erityisten osien pitoisuuksille asetetaan varoituskynnykset, jotka ovat yhdenmukaiset tässä direktiivissä mainittujen muiden epäpuhtauksien varoituskynnysten kanssa.
11 artikla
Seuraamukset
Jäsenvaltioiden on säädettävä seuraamuksista, joita sovelletaan tämän direktiivin nojalla säädettyjen kansallisten säännösten rikkomuksiin. Säädettyjen seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja vakuuttavia.
12 artikla
Täytäntöönpano
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 19 päivänä heinäkuuta 2001. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin, tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säädökset.
13 artikla
Voimaantulo
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
14 artikla
Direktiivin osoittaminen
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Luxemburgissa 22 päivänä huhtikuuta 1999.