31985R2137
L 199/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕИО) № 2137/85 НА СЪВЕТА
от 25 юли 1985 година
относно Eвропейското обединение по икономически интереси (ЕОИИ)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 235 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид мнението на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че хармоничното развитие на стопанската дейност и непрекъснатият и балансиран ръст в цялата Общност зависят от създаването и правилното функциониране на общ пазар с условия, аналогични на тези в един национален пазар; като има предвид, че за да бъде изграден този единен пазар и да се укрепи неговото единство, за физическите лица, дружествата, фирмите и другите правни единици трябва да бъде създадена правна уредба, която улеснява приспособяването на дейността им към икономическите условия на Общността; като има предвид, че за тази цел е нужно тези физически лица, дружества, фирми и други правни единици да могат да осъществяват ефективно трансгранично сътрудничество;
като има предвид, че сътрудничество от този вид може да се натъкне на правни, фискални или психологически трудности; като има предвид, че създаването на подходящ правен инструмент на Общността във формата на европейско обединение по икономически интереси би допринесло за постигането на посочените цели и следователно е необходимо;
като има предвид, че Договорът не предвижда нужните правомощия за създаването на такъв правен инструмент;
като има предвид, че възможността на обединението да се приспособява към икономическите условия трябва да бъде гарантирана чрез голяма свобода на неговите членове в договорните им отношения и във вътрешната организация на обединението;
като има предвид, че обединението по принцип се различава от фирма или дружество по своята цел, която е единствено улесняване или развитие на икономическата дейност на членовете му, за да могат те да подобрят собствените си постижения; като има предвид, че поради този спомагателен характер дейността на обединението трябва да бъде свързана със стопанската дейност на членовете му, но не и да я замества, доколкото например едно обединение не може самò да практикува професия по отношение на трети лица, като понятието „икономическа дейност“ се тълкува в най-широк смисъл;
като има предвид, че с оглед на целите на настоящия регламент до формата на обединението трябва да се даде широк достъп на физически лица, дружества, фирми и други правни единици; като има предвид, че въпреки всичко настоящият регламент не е пречка за прилагането на юридически правила и/или етични кодекси на национално равнище относно условията на извършване на търговска и професионална дейност;
като има предвид, че настоящият регламент сам по себе си не дава на никое лице право да участва в обединение, дори и ако условията, посочени по-долу, са изпълнени;
като има предвид, че правомощието, предвидено от настоящия регламент за забрана или ограничаване на участието в обединения във връзка с обществените интереси не засяга законодателството на държавите-членки, което регулира извършването на дейността и което може да предвижда други забрани или ограничения или по друг начин да предвижда контрол или надзор върху участието на физическо лице, дружество, фирма или друга правна единица, или подобна категория в обединение;
като има предвид, че за да може обединението да постигне целта си, то трябва да има качеството юридическо лице, като има предвид, че в отношенията с трети лица то ще бъде представлявано от орган, който е юридически отделен от членовете му;
като има предвид, че защитата на третите лица изисква широка публичност; като има предвид, че членовете на обединението отговарят неограничено и солидарно за задълженията на обединението, включително тези, свързани с данъците или общественото осигуряване, без този принцип да засяга свободата да се изключи или ограничи отговорността на един или повече от членовете му за конкретно задължение по силата на нарочен договор между обединението и трето лице;
като има предвид, че въпросите, свързани със статуса или дееспособността на физическите лица и правосубектността на юридическите лица се регулират от националното право;
като има предвид, че основанията за прекратяване на обединението трябва да бъдат конкретни и да препращат към националното право по отношение на ликвидацията и приключването ѝ;
като има предвид, че обединенията се подчиняват на националното законодателство, свързано с неплатежоспособността и спирането на плащанията; като има предвид, че това законодателство може да предвижда други основания за прекратяване на обединенията;
като има предвид, че според настоящия регламент само членовете на обединението се облагат за печалбите или загубите от дейността му; като има предвид, че извън тази норма по подразбиране се прилага националното данъчно законодателство, по-специално относно разпределението на печалбите, данъчните процедури и всички задължения, произтичащи от националното данъчно право;
като има предвид, че към въпросите, които не са регулирани от настоящия регламент, се прилага законодателството на държавите-членки и правото на Общността, например по отношение на:
-
социално и трудово законодателство,
-
право за защита на конкуренцията,
-
право на интелектуалната собственост;
като има предвид, че дейността на обединението се подчинява на разпоредбите на законодателството на държавите-членки относно извършването и надзора върху дейността; като има предвид, че при злоупотреба или заобикаляне на законодателството на държава-членка от страна на обединението или членовете му тази държава-членка може да наложи подходящи санкции;
като има предвид, че държавите-членки са свободни да прилагат или приемат всякакви законови, подзаконови или административни разпоредби, които не противоречат на целите на настоящия регламент;
като има предвид, че настоящият регламент трябва да влезе в сила незабавно и в своята цялост; като има предвид, че въпреки това изпълнението на някои разпоредби трябва да бъде отложено, за да се позволи на държавите-членки първо да създадат нужния механизъм за регистриране на обединения на тяхна територия и оповестяването на данни по някои въпроси, свързани с обединенията; като има предвид, че от началната дата на прилагане на настоящия регламент обединенията могат да действат без териториални ограничения,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Европейско обединение по икономически интереси се учредява при условията, по реда и с последиците, определени в настоящия регламент.
Лицата, които възнамеряват да учредят обединение, трябва да сключат договор и да извършат регистрацията, предвидена в член 6.
2. От датата на регистрирането му по член 6 така учреденото обединение има способността от свое име да бъде носител на всякакви права и задължения, да сключва договори или да извършва други правни действия, както и да бъде ищец или ответник в съдебни производства.
3. Държавите-членки определят дали обединенията, вписани в техните регистри в съответствие с член 6, имат качеството юридическо лице.
Член 2
1. Като се спазват разпоредбите на настоящия регламент към учредителния договор на обединението с изключение на въпросите, свързани със статуса или дееспособността на физическите лица и правосубектността на юридическите лица, от една страна, и към вътрешната организация на обединението, от друга страна, се прилага вътрешното право на държавата, в която се намира седалището, посочено в учредителния договор на обединението.
2. Ако една държава се състои от няколко териториални единици, всяка от които има собствени правни норми, които регулират отношенията по параграф 1, всяка териториална единица се смята за държава с оглед определянето на приложимото право по настоящия член.
Член 3
1. Обединението има за цел да улеснява или развива стопанската дейност на членовете си и да подобрява или увеличава резултатите от тази дейност; то няма за цел да извлича печалба за себе си.
Дейността му задължително е свързана със стопанската дейност на неговите членове и може само да я подпомага
2. Следователно обединението не може:
а)
да упражнява пряко или непряко права на управление или надзор върху собствената дейност на членовете си или върху дейността на друго предприятие, по-конкретно по отношение на персонала, финансите и инвестициите;
б)
на каквато и да е основа да притежава пряко или непряко дялове или акции в членуващо предприятие; притежаването на дялове или акции в други предприятия е възможно само доколкото това е нужно за постигане на целите на обединението и ако се извършва за сметка на членовете му;
в)
да има повече от 500 служители;
г)
да бъде използвано от дружество, за да отпуска заеми на директор на дружество или на свързано с него лице, когато отпускането на такива заеми се ограничава или контролира според законодателството на държавите-членки, приложимо към дружествата. Също така, обединението не трябва да се използува за прехвърляне на имущество между дружество и директор или свързано с него лице, освен доколкото това е допустимо според законодателството на държавите-членки, приложимо към дружествата. Отпускането на заем по смисъла на тази разпоредба включва всяка сделка или договореност със сходни последици, а имуществото включва движими вещи и недвижими имоти;
д)
да бъде член на друго европейско обединение по икономически интереси.
Член 4
1. В обединение могат да членуват само следните субекти:
а)
дружества или фирми по смисъла на член 58, втори параграф от Договора и други правни единици, регулирани от публичното или частното право, които са учредени според законодателството на държава-членка и чието седалище и главно управление се намират в Общността; когато според правото на държава-членка едно дружество, фирма или друга правна единица не са длъжни да имат седалище, за това дружество, фирма или друга правна единица е достатъчно главното им управление да се намира в Общността;
б)
физически лица, които извършват всякаква промишлена, търговска, занаятчийска или селскостопанска дейност, упражняват свободна професия или предоставят други услуги в Общността.
2. Обединението трябва да се състои най-малко от:
а)
две дружества, фирми или други правни единици по смисъла на параграф 1, които имат главно управление в различни държави-членки; или
б)
две физически лица по смисъла на параграф 1, които извършват основната си дейност в различни държави-членки; или
в)
дружество, фирма или друго юридическо лице по смисъла на параграф 1 и физическо лице, от които първото има главно управление в една държава-членка, а второто извършва основната си дейност в друга държава-членка.
3. Една държава-членка може да предвиди, че обединенията, вписани в нейните регистри в съответствие с член 6, могат да имат най-много 20 членове. За тази цел държавата може да предвиди, че според нейното законодателство всеки член на правна единица, която е учредена по нейното право и не е регистрирано дружество, се третира като отделен член на обединението.
4. Всяка държава-членка може да забрани или ограничи участието на някои категории физически лица, дружества, фирми или други правни единици в обединения поради причини, свързани със своите обществени интереси.
Член 5
Договорът за учредяване на обединение трябва да съдържа най-малко:
а)
наименование на обединението, преди или след което се поставят думите „Европейско обединение по икономически интереси“ или съкращението „ЕОИИ“, освен ако тези думи или съкращението вече съставляват част от наименованието;
б)
седалище на обединението;
в)
предмет на дейност, заради която е създадено обединението;
г)
име или наименование, фирма, правноорганизационна форма, местопребиваване или седалище, номер и място на регистрация, ако съществуват такива, на всеки член на обединението;
д)
срок на съществуване на обединението, освен ако то се учредява безсрочно.
Член 6
Обединението се регистрира в регистъра по член 39, параграф 1 в държавата, в която ще се намира седалището му.
Член 7
Договорът за учредяване на обединението се представя в регистъра по член 6.
В регистъра се представят и документи и данни за:
а)
всички изменения на учредителния договор на обединението, включително всяка промяна в неговия състав;
б)
откриването и закриването на всяко поделение на обединението;
в)
всяко съдебно решение, с което се установява или обявява недействителността на обединението в съответствие с член 15;
г)
назначаване на управител или управители на обединението, техните имена и всички други идентифициращи данни, изисквани от правото на държавата-членка, в която се води регистърът, дали те могат да действат поотделно или трябва да действат заедно, и прекратяване на мандата на всеки управител;
д)
прехвърляне изцяло или отчасти на участието в обединение от страна на негов член, в съответствие с член 22, параграф 1;
е)
всяко решение на членовете, с което се постановява или установява прекратяване на обединението в съответствие с член 31 или всяко съдебно решение, с което се постановява прекратяване, в съответствие с член 31 или 32;
ж)
назначаване на ликвидатор или ликвидатори на обединението в съответствие с член 35, техните имена и други идентифициращи данни, изисквани от правото на държавата-членка, в която се води регистърът, и прекратяване на мандата на всеки ликвидатор;
з)
приключване на ликвидацията на обединението в съответствие с член 35, параграф 2;
и)
всеки план за преместване на седалището в съответствие с член 14, параграф 1;
й)
всяка клауза, с която новоприет член се освобождава от отговорност за задълженията, възникнали преди приемането му, в съответствие с член 26, параграф 2.
Член 8
В съответствие с член 39, във вестника по член 39, параграф 1 се обнародват следните данни:
а)
данните, които задължително се включват в учредителния договор на обединението съгласно член 5, и промените в тях;
б)
номер, дата и място на регистрацията, както и заличаването ѝ;
в)
документите и данните по член 7, букви от б) до й).
Данните по букви а) и б) се обнародват изцяло. Документите и данните по буква в) могат да бъдат обнародвани изцяло или частично или чрез препратка към вписването им в регистъра в съответствие с приложимото национално законодателство.
Член 9
1. Обединението може да противопостави на трети лица документите и данните, които подлежат на обнародване в съответствие с настоящия регламент, при условията, предвидени в приложимото национално право съгласно член 3, параграфи 5 и 7 от Директива 68/151/ЕИО на Съвета от 9 март 1968 г. за съгласуване на гаранциите, които държавите-членки изискват от дружествата по смисъла на член 58, втори параграф от Договора за защита на интересите на съдружниците и трети лица, с цел тези гаранции да станат равностойни на цялата територия на Общността (4).
2. Ако преди регистрирането на обединението по член 6 от негово име е извършвана дейност, а след регистрирането то не поеме задълженията, произтичащи от тази дейност, физическите лица, дружествата, фирмите или другите правни единици, извършили дейността, отговарят за нея неограничено и солидарно.
Член 10
Всяко поделение на обединението, което се намира в държава-членка, различна от държавата по седалището, се регистрира в тази държава. За целите на регистрацията обединението представя в съответния регистър на тази държава-членка преписи от документите, които се представят в регистъра на държавата-членка по седалището, при нужда придружени с превод според практиката на регистъра, в който се вписва поделението.
Член 11
След обнародването във вестника по член 39, параграф 1, в Официален вестник на Европейските общности се публикува съобщение за учредяването на обединението или приключването на неговата ликвидация, като се посочват номерът, датата и мястото на регистрацията, както и датата, мястото и заглавието на публикацията.
Член 12
Седалището, посочено в учредителния договор на обединението, трябва да се намира в Общността.
Седалището трябва да бъде установено:
а)
там, където се намира главното управление на обединението; или
б)
там, където се намира главното управление на един от членовете на обединението, а при физическо лице - там, където то извършва основната си дейност, при условие че обединението фактически извършва дейност на това място.
Член 13
Седалището на обединението може да бъде премествано в рамките на Общността.
Когато преместването не води до промяна на приложимото право по член 2, решението за извършването му се взема при условията, предвидени в учредителния договор на обединението.
Член 14
1. Ако промяната на седалището води до промяна на приложимото право по член 2, се съставя план за преместването, който се представя и обнародва по реда на членове 7 и 8.
Решение за преместване може да бъде взето след изтичането на двумесечен срок от обнародването на плана. Членовете на обединението вземат това решение единодушно. Преместването влиза в сила на датата, на която обединението е вписано в регистъра по член 6 с новото седалище. Вписването се извършва само след представяне на доказателства, че планът за преместване на седалището е надлежно обнародван.
2. Заличаването на обединението в регистъра по предходното седалище се извършва само след представяне на доказателства, че обединението е вписано в регистъра по новото седалище.
3. Новото седалище на обединението може да се противопоставя на трети лица при условията на член 9, параграф 1 след обнародването на новата регистрация; докато заличаването на обединението по старото седалище не е обнародвано, третите лица могат да продължат да се позовават на старото седалище, освен ако обединението докаже, че те са знаели за новото седалище.
4. Законодателството на една държава-членка може да предвижда, че по отношение на обединенията, регистрирани по член 6 в тази държава-членка, преместването на седалището, което би довело до промяна на приложимото право, не влиза в сила, ако компетентен орган на тази държава-членка възрази в двумесечния срок по параграф 1. Възражението може да се основава само на съображения за обществен интерес. Трябва да съществува възможност за съдебен контрол.
Член 15
1. Ако правото, приложимо към едно обединение в съответствие с член 2, предвижда недействителност на това обединение, тя се установява или обявява със съдебно решение. Ако има възможност недостатъците на обединението да бъдат отстранени, съдът, пред който е заведено делото, трябва да даде срок за отстраняването им.
2. Недействителността на обединението води до неговата ликвидация при условията на член 35.
3. Решението за установяване или обявяване на нищожността на обединението може да се противопостави на трети лица при условията на член 9, параграф 1.
Това решение не засяга действителността на задълженията, поети от или към обединението и възникнали преди собствената му недействителност да може да бъде противопоставена на трети лица в съответствие с предходната алинея.
Член 16
1. Органи на обединението са членовете, които действат колективно, и управителят или управителите.
В учредителния договор на обединението могат да бъдат предвидени и други органи; в този случай в договора се определят и техните правомощия.
2. Членовете на обединението, които действат като орган, могат да вземат всички решения за осъществяване на предмета на дейност на обединението.
Член 17
1. Всеки член има един глас. Учредителният договор на обединението може да предоставя на някои членове повече от един глас, при условие че никой член не притежава мнозинство от гласовете.
2. Единодушно решение на членовете се изисква за:
а)
промяна в предмета на дейност на обединението;
б)
промяна на броя на гласовете, предоставени на всеки член;
в)
промяна на условията за вземане на решения;
г)
продължаване на срока на съществуване на обединението извън предвиденото в учредителния договор;
д)
промяна на приноса на всички или на някои от членовете за финансирането на обединението;
е)
промяна на всяко друго задължение на член, освен ако в учредителния договор на обединението е предвидено друго;
ж)
внасяне на изменения в учредителния договор на обединението, които не са посочени в настоящия параграф, освен ако в договора е предвидено друго.
3. Освен в случаите, когато настоящият регламент предвижда вземане на решение с единодушие, учредителният договор на обединението може да предписва условия за кворум и мнозинство за вземане на решенията или на някои от тях. Решенията се вземат с единодушие, освен ако договорът предвижда друго.
4. По инициатива на управителя или по искане на някой от членовете управителят или управителите трябва да проведат допитване до членовете, така че последните да могат да вземат решение.
Член 18
Всеки член има право да получи информация от управителя или управителите във връзка с дейността на обединението, както и да преглежда книгите и документацията на обединението.
Член 19
1. Обединението се управлява от едно или повече физически лица, назначени с учредителния му договор или по решение на членовете.
Не може да бъде управител на обединението лице, което:
-
според правото, приложимо към това лице, или
-
според вътрешното право на държавата по седалището на обединението, или
-
по силата на съдебно или административно решение, постановено или признато в една държава-членка,
не може да бъде член на административен или управителен орган на дружество, да управлява предприятие или да действува като управител на европейско обединение по икономически интереси.
2. За обединения, регистрирани в нейните регистри в съответствие с член 6, държавата-членка може да предвиди, че управители могат да бъдат юридически лица, при условие че те определят за свои представители едно или повече физически лица, чийто данни се представят според разпоредбите на член 7, буква г).
Ако държава-членка се възползува от тази възможност, тя трябва да предвиди, че представителят или представителите отговарят, както ако сами биха били управители на съответните обединения.
Ограниченията по параграф 1 се прилагат и към тези представители.
3. Учредителният договор на обединението може да предвиди условията за назначаване и освобождаване на управителя или управителите и техните правомощия, а ако не регламентира тези въпроси, те се уреждат с единодушно решение на членовете.
Член 20
1. Обединението се представлява в отношенията си с трети лица само от управителя, а ако има двама или трима управители - от всеки от тях.
Всеки управител задължава обединението в отношенията с трети лица, когато действа от името на обединението, дори и ако действията му не съответстват на предмета на дейност, освен ако обединението докаже, че третото лице е знаело или според обстоятелствата не е могло да не знае, че действието не съответства на предмета на дейност; обнародването на данните по член 5, буква в) самò по себе си не е доказателство за това.
Ограниченията на правомощията на управителя или управителите, които произтичат от учредителния договор на обединението или от решение на членовете, не могат да се противопоставят на трети лица, дори ако са обнародвани.
2. Учредителният договор на обединението може да предвижда, че обединението се задължава валидно само от двама или повече управители, които действат заедно. Тази клауза може да се противопостави на трети лица при условията на член 9, параграф 1, само ако е обнародвана в съответствие с член 8.
Член 21
1. Печалбите от дейността на обединението се смятат за печалби на членовете и се разпределят между тях в съотношението, предвидено в учредителния договор на обединението, а ако там липсва такава разпоредба - поравно.
2. Членовете на обединението са длъжни да допринасят за заплащането на сумата, с която разходите превишават приходите, в съотношенията, предвидени в учредителния договор на обединението, а ако там липсва такава разпоредба - поравно.
Член 22
1. Всеки член на обединението може да прехвърли изцяло или частично участието си в обединението на друг член или на трето лице; прехвърлянето има действие само след единодушното съгласие на останалите членове.
2. Член на обединението може да използува участието си в обединението като обезпечение, само след като останалите членове единодушно са се съгласили с това, освен ако учредителният договор предвижда друго. Лицето, в чиято полза е уредено обезпечението, в нито един момент не може да стане член на обединението само на основание на това обезпечение.
Член 23
Обединението не може да прави публично предлагане на капиталовия пазар.
Член 24
1. Членовете на обединението отговарят неограничено и солидарно за всички негови задължения. Последиците от тази отговорност се определят от националното право.
2. Кредиторите могат да предявят претенциите си срещу член на обединението за изпълнение на задължения по параграф 1 преди приключване на ликвидацията на обединението, само ако първо са поискали плащане от обединението и такова не е било извършено в подходящ срок.
Член 25
В търговската кореспонденция, формулярите и други аналогични документи четливо се посочват:
а)
наименование на обединението, преди или след което се поставят думите „Европейско обединение по икономически интереси“, или съкращението „ЕОИИ“, освен ако тези думи или съкращението вече са включени в наименованието;
б)
местонахождение на регистъра по член 6, в който е вписано обединението, заедно с номера на вписването в регистъра;
в)
адрес по седалището на обединението;
г)
според случая - обстоятелството, че управителите трябва да действат заедно;
д)
според случая - обстоятелството, че обединението се намира в ликвидация в съответствие с член 15, 31, 32 или 36.
Всяко поделение на обединение, регистрирано по член 10, трябва да поставя горните данни и данните за собствената си регистрация върху издадените от него документи по параграф 1.
Член 26
1. Решението за приемане на нови членове се взема единодушно от членовете на обединението.
2. Всеки нов член отговаря в съответствие с член 24 за задълженията на обединението, включително тези, които произтичат от дейността преди приемането му.
Той обаче може да бъде освободен от плащането на задължения, възникнали преди приемането му, чрез клауза в учредителния договор на обединението или в акта за приемането му. Тази клауза може да се противопостави на трети лица при условията на член 9, параграф 1, само ако е обнародвана в съответствие с член 8.
Член 27
1. Член на обединението може да напусне в съответствие с условията, предвидени в учредителния договор, а ако такива липсват - с единодушното съгласие на останалите членове.
Наред с това всеки член на обединението може да напусне при важни причини.
2. Всеки член на обединението може да бъде изключен по причини, посочени в учредителния договор, и във всеки случай, ако допусне грубо неизпълнение на задълженията си или ако причинява или създава заплаха от причиняване на сериозни сътресения в дейността на обединението.
Изключването се извършва само с решение на съда, до който е подадена молба от мнозинството от останалите членове, освен ако учредителният договор на обединението предвижда друго.
Член 28
1. Участието на един член в обединението се прекратява при смърт или ако той вече не отговаря на условията по член 4, параграф 1.
Наред с това една държава-членка може да предвиди в съответствие с националните си разпоредби за ликвидация, прекратяване, неплатежоспособност или спиране на плащанията, че членството в обединението се прекратява в момента, определен от тези разпоредби.
2. При смърт на физическо лице, което е член на обединение, друго лице може да стане член на негово място само при условията, предвидени в учредителния договор, а ако такива липсват - с единодушното съгласие на останалите членове.
Член 29
След като някой от членовете прекрати участието си в обединението, управителят или управителите трябва да уведомят другите членове за това обстоятелство; те са длъжни да предприемат нужните действия в съответствие с членове 7 и 8. Тези действия могат да бъдат предприети и от всяко заинтересовано лице.
Член 30
С изключение на случаите, когато учредителният договор на обединението предвижда друго, и без да се засягат правата, придобити от лице по член 22, параграф 1 ияи член 28, параграф 2, след прекратяване на участието на някого от членовете обединението продължава да съществува за останалите членове според условията, предвидени в учредителния му договор или определени с единодушно решение на оставащите членове.
Член 31
1. Обединението може да бъде прекратено по решение на членовете му, с което се постановява прекратяването. Решението се взема единодушно, освен ако в учредителния договор е предвидено друго.
2. Обединението се прекратява по решение на членовете:
а)
в което се отбелязва изтичането на срока, предвиден в учредителния договор, или съществуването на друга причина за прекратяване, посочена в договора; или
б)
се отбелязва постигането на целите на обединението, респективно невъзможността за по-нататъшното им изпълнение.
Ако в продължение на три месеца след настъпването на някоя от ситуациите, посочени в първата алинея не е взето решение от членовете за прекратяване на обединението, всеки член може да поиска от съда да постанови това прекратяването.
3. Обединението може да бъде прекратено и по решение на членовете му или на оставащия член, когато условията по член 4, параграф 2 вече не са налице.
4. След като обединението бъде прекратено по решение на членовете, управителят или управителите са длъжни да предприемат действията по членове 7 и 8. Тези действия могат да бъдат предприети и от всяко заинтересовано лице.
Член 32
1. При нарушение на членове 3, 12 или член 31, параграф 3, съдът трябва да постанови прекратяване на обединението по молба на всяко заинтересовано лице или компетентен орган, освен ако недостатъците могат да бъдат и са отстранени, преди съдът да е постановил решение по същество.
2. По молба на някого от членовете съдът може да постанови прекратяване на обединението и когато съществуват важни причини за това.
3. Една държава-членка може да предвиди, че по молба на компетентен орган съдът може да постанови прекратяване на обединение, чието седалище се намира в държавата на компетентния орган, ако обединението действува в противоречие с обществения интерес на държавата-членка и ако правото на тази държава предвижда подобна възможност по отношение на регистрираните дружества или други правни единици, уредени от това право.
Член 33
Ако някой от членовете прекрати участието си в обединението поради причина, различна от прехвърляне на правата му в съответствие с член 22, параграф 1, стойността на неговите права и на задълженията му към обединението се определя, като се вземат предвид активите и пасивите на обединението към момента на прекратяване на участието.
Стойността на правата и задълженията на напускащия член не може да се определя предварително.
Член 34
Без да се засяга член 37, параграф 1, всеки член, прекратил участието си в обединение, продължава да отговаря в съответствие с член 24 за задълженията, които произтичат от дейността на обединението преди напускането му.
Член 35
1. При прекратяване на обединението се извършва ликвидация.
2. Ликвидацията на обединението и нейното приключване се регулират от националното право.
3. Обединението запазва правосубектността си по смисъла на член 1, параграф 2, до приключване на ликвидацията.
4. Ликвидаторът или ликвидаторите предприемат нужните действия по членове 7 и 8.
Член 36
Обединението се подчинява на националното законодателство за неплатежоспособността и спирането на плащанията. Откриването на производство срещу обединението на основание неплатежоспособност или спиране на плащанията само по себе си не води до откриване на такова производство срещу членовете му.
Член 37
1. При искове срещу напуснал член във връзка със задължения, които произтичат от дейността на обединението преди напускането, всеки по-дълъг срок, евентуално установен в приложимото национално законодателство, се заменя с давностен срок от пет години след обнародване на съобщение за прекратяването на членството в обединението по член 8.
2. При искове срещу член на обединението във връзка със задължения, които произтичат от дейността на обединението, всеки по-дълъг срок, евентуално установен в приложимото национално законодателство, се заменя с давностен срок от пет години след обнародване на съобщение за приключването на ликвидацията на обединението по член 8.
Член 38
Когато обединението извършва дейност в една държава-членка в противоречие с нейния обществен интерес, неин компетентен орган може да забрани тази дейност. Решението трябва да подлежи на съдебен контрол.
Член 39
1. Държавите-членки задължително определят регистъра или регистрите за извършване на вписването по членове 6 и 10, и установяват правилата за това вписване. Те задължително предписват условията за представяне на документите по членове 7 и 10. Те са длъжни да осигурят обнародването на документите и данните по член 8 в подходящо официално издание на държавата-членка, в която се намира седалището на обединението, и могат да предвидят реда за обнародване на документите и данните по член 8, буква в).
Държавите-членки са длъжни да осигурят и възможност на всяко лице да се запознае с документите по член 7 в регистъра по член 6 или член 10, в зависимост от случая, и да получи пълни или частични преписи от тях, включително и по пощата.
Държавите-членки могат да предвидят заплащане на такси във връзка с действията по предходните алинеи; тези такси не могат да надвишават административните разходи за извършеното действие.
2. Държавите-членки са длъжни да осигурят изпращането на информацията, която подлежи на публикуване в Официален вестник на Европейските общности в съответствие с член 11, на Службата за официални публикации на Европейските общности в едномесечен срок от обнародването ѝ в официалното издание по параграф 1.
3. Държавите-членки задължително предвиждат подходящи мерки при неизпълнение на разпоредбите на членове 7, 8 и 10 относно оповестяването или при нарушение на член 25.
Член 40
Само членовете на обединението подлежат на данъчно облагане за печалбите или загубите от дейността му.
Член 41
1. Държавите-членки са длъжни да предприемат мерките по член 39 не по-късно от 1 юли 1989 г. Те незабавно информират Комисията за това.
2. За информационни цели държавите-членки са длъжни да уведомят Комисията за категориите физически лица, дружества, фирми и други правни единици, на които е забранено да участват в обединения в съответствие с член 4, параграф 4. Комисията уведомява другите държави-членки.
Член 42
1. При приемането на настоящия регламент се създава Комитет за връзка под егидата на Комисията. Неговите функции са:
а)
да улеснява прилагането на настоящия регламент чрез редовни консултации, посветени по-специално на практическите проблеми във връзка с прилагането му, без да се засягат членове 169 и 170 от Договора;
б)
при нужда да дава на Комисията съвети във връзка с допълването или изменянето на настоящия регламент.
2. Комитетът за връзка се състои от представители на държавите-членки и на Комисията. Председателството се осъществява от представител на Комисията. Комисията осигурява административното обслужване.
3. Комитетът за връзка се свиква от председателя по негова инициатива или по искане на един от членовете му.
Член 43
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Той се прилага от 1 юли 1989 г., с изключение на членове 39, 41 и 42, които се прилагат от влизането на регламента в сила.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 25 юли 1985 година.
NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 2137/85,
annettu 25 päivänä heinäkuuta 1985,
eurooppalaisesta taloudellisesta etuyhtymästä (ETEY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 235 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),
sekä katsoo, että
taloudellisen toiminnan sopusuhtainen kehitys sekä jatkuva ja tasapainoinen laajentuminen kaikkialla yhteisössä riippuu sellaisten yhteismarkkinoiden toteuttamisesta ja vakaasta toiminnasta, jotka tarjoavat kansallisia markkinoita vastaavat olosuhteet; näiden yhtenäismarkkinoiden luomiseksi ja niiden yhtenäisyyden lisäämiseksi on luotava sellainen oikeudellinen kehys, jolla helpotetaan erityisesti luonnollisten henkilöiden sekä yhtiöiden ja muiden oikeudellisten yksiköiden toiminnan sopeuttamista yhteisön taloudellisiin olosuhteisiin; sen vuoksi on välttämätöntä, että nämä luonnolliset henkilöt sekä yhtiöt ja muut oikeudelliset yksiköt voivat harjoittaa tehokasta yhteistoimintaa yli rajojen,
tällainen yhteistoiminta voi kohdata oikeudellisia, verotuksellisia tai psykologisia vaikeuksia; tarkoituksenmukaisen yhteisönoikeudellisen keinon luominen eurooppalaisen taloudellisen etuyhtymän muodossa edistäisi edellä esitettyjen tavoitteiden saavuttamista ja on sen vuoksi tarpeen,
perustamissopimuksessa ei ole määräyksiä erityisesti tällaisen oikeudellisen keinon luomiseen tarvittavasta toimivallasta,
etuyhtymän kyky sopeutua taloudellisiin olosuhteisiin on taattava antamalla sen jäsenille huomattava vapaus keskinäisten sopimussuhteidensa ja etuyhtymän sisäisen hallinnon järjestämisessä,
etuyhtymän erottaa yhtiöstä pääasiallisesti sen päämäärä, joka käsittää yksinomaan sen jäsenten taloudellisen toiminnan helpottamisen ja kehittämisen niiden oman tuloksen parantamiseksi; tämän liitännäisyytensä vuoksi etuyhtymän toiminnan tulee olla yhteydessä sen jäsenten taloudelliseen toimintaan - tämän käsitteen laajimmin tulkitussa merkityksessä - sitä kuitenkaan korvaamatta, joten etuyhtymä ei voi esimerkiksi itse toimia ammattinharjoittajana suhteessa ulkopuolisiin,
luonnollisille henkilöille sekä yhtiöille ja muille oikeudellisille yksiköille on annettava mahdollisimman laajalti tilaisuus toimia etuyhtymän muodossa tämän asetuksen tavoitteiden mukaisesti; tämä asetus ei kuitenkaan rajoita liiketoiminnan tai ammatin harjoittamista koskevien säännöksien tai eettisten sääntöjen soveltamista kansallisella tasolla,
tällä asetuksella ei sinällään anneta kenellekään oikeutta osallistua etuyhtymään, ei edes silloin kun tässä asetuksessa säädetyt edellytykset täyttyvät,
tässä asetuksessa säädetyt valtuudet kieltää yleisen edun perusteella osallistuminen etuyhtymään tai rajoittaa sitä eivät rajoita sellaisen jäsenvaltioiden lainsäädännön soveltamista, joka koskee toiminnan harjoittamista ja jossa mahdollisesti säädetään laajemmista kielloista tai rajoituksista tai joilla muulla tavoin säännellään tai valvotaan luonnollisten henkilöiden taikka yhtiöiden tai muiden oikeudellisten yksiköiden taikka joidenkin näihin kuuluvien ryhmän osallistumista etuyhtymään,
voidakseen toteuttaa tarkoituksensa etuyhtymällä on oltava tietynlainen oikeuskelpoisuus, ja olisi säädettävä, että sen jäsenistä oikeudellisesti erillään oleva toimielin edustaa sitä suhteessa ulkopuolisiin henkilöihin,
ulkopuolisten suojaaminen edellyttää laajan julkisuuden takaamista sekä etuyhtymän jäsenten täysimääräistä ja yhteisvastuullista vastuuta sen velvoitteista, myös niistä, jotka liittyvät veroihin tai sosiaaliturvaan, tämän periaatteen kuitenkaan vaikuttamatta mahdollisuuteen poistaa yhden tai useamman jäsenen vastuu tietystä velvoitteesta tai rajoittaa sitä etuyhtymän ja ulkopuolisen henkilön välisellä erityisellä sopimuksella,
luonnollisten henkilöiden oikeusasemasta ja oikeus- ja oikeustoimikelpoisuudesta sekä oikeushenkilöiden oikeus- ja oikeustoimikelpoisuudesta säädetään kansallisessa lainsäädännössä,
etuyhtymää koskevista purkamisperusteista on annettava erityissäännökset, kun taas selvitystilan ja sen päättymisen osalta voidaan viitata kansalliseen lainsäädäntöön,
etuyhtymään sovelletaan maksukyvyttömyyden ja maksujen keskeyttämisen osalta kansallisen oikeuden säännöksiä; siinä voidaan säätää muista etuyhtymän purkamisperusteista,
tämän asetuksen mukaan etuyhtymän toiminnan tuloksesta verotetaan ainoastaan sen jäseniä; muuten sovelletaan kansallista verolainsäädäntöä, erityisesti sen säännöksiä voitonjaosta ja verotusmenettelystä sekä sen mukaisista velvoitteista,
seikkoihin, joista tässä asetuksessa ei säädetä, sovelletaan jäsenvaltioiden lainsäädäntöä ja yhteisön oikeutta, esimerkiksi:
- sosiaalilainsäädäntöä ja työlainsäädäntöä,
- kilpailulainsäädäntöä,
- henkistä omaisuutta koskevaa lainsäädäntöä,
etuyhtymän toimintaan sovelletaan jäsenvaltioiden lainsäädäntöä toiminnan harjoittamisesta ja sen valvonnasta; jäsenvaltio voi päättää asianmukaisista seuraamuksista sen varalta, että etuyhtymä tai sen jäsen rikkoo tai kiertää tämän jäsenvaltion lainsäädäntöä,
jäsenvaltiot saavat soveltaa ja antaa lakeja, asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä, jotka eivät ole ristiriidassa tämän asetuksen soveltamisalan tai tavoitteiden kanssa, ja
tämän asetuksen on kokonaisuudessaan tultava voimaan välittömästi; eräiden säännösten soveltamista on kuitenkin lykättävä, jotta jäsenvaltiot voivat ensin toteuttaa tarvittavan järjestelmän etuyhtymien rekisteröimiseksi alueellaan ja tiettyjen etuyhtymää koskevien asiakirjojen julkistamiseksi; perustetut etuyhtymät voivat toimia ilman alueellisia rajoituksia tämän asetuksen soveltamispäivästä alkaen,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Eurooppalainen taloudellinen etuyhtymä perustetaan tässä asetuksessa säädetyin edellytyksin, tavoin ja vaikutuksin.
Niiden, jotka aikovat perustaa etuyhtymän, on tehtävä sopimus siitä ja toimitettava rekisteröinti 6 artiklan mukaisesti.
2. Näin perustetulla etuyhtymällä on 6 artiklassa tarkoitetusta rekisteröinnistä alkaen kelpoisuus omissa nimissään hankkia kaikenlaisia oikeuksia ja tehdä kaikenlaisia sitoumuksia, olla osapuolena sopimuksissa ja muissa oikeustoimissa sekä olla asianosaisena tuomioistuimissa.
3. Jäsenvaltiot päättävät, ovatko niiden rekistereihin 6 artiklan mukaisesti merkityt etuyhtymät oikeushenkilöitä.
2 artikla
1. Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä, sovelletaan yhtäältä etuyhtymän perustamissopimukseen, ei kuitenkaan kysymyksiin luonnollisten henkilöiden oikeusasemasta ja oikeus- ja oikeustoimikelpoisuudesta ja oikeushenkilöiden oikeus- ja oikeustoimikelpoisuudesta, sekä toisaalta etuyhtymän sisäiseen hallintoon sen valtion sisäistä lainsäädäntöä, jossa etuyhtymällä sen perustamissopimuksen mukaan on kotipaikka.
2. Jos valtiossa on useita alueellisia yksiköitä, joissa kussakin on oma lainsäädäntönsä 1 kohdassa mainituista seikoista, jokaista alueellista yksikköä pidetään valtiona ratkaistaessa sitä, mitä lakia tämän artiklan mukaan on sovellettava.
3 artikla
1. Etuyhtymän tarkoituksena on helpottaa ja kehittää sen jäsenten taloudellista toimintaa sekä parantaa ja lisätä tällaisen toiminnan tulosta; etuyhtymän tarkoituksena ei ole tuottaa voittoa itselleen.
Etuyhtymän toiminnan tulee olla yhteydessä sen jäsenten taloudelliseen toimintaan, ja se saa olla vain liitännäistä suhteessa tähän toimintaan.
2. Tämän vuoksi:
a) etuyhtymä ei saa suoraan tai välillisesti johtaa tai valvoa sen jäsenten omaa toimintaa tai muun yrityksen toimintaa, varsinkaan henkilöstöä, rahoitusta tai sijoituksia koskevissa kysymyksissä;
b) etuyhtymä ei saa suoraan tai välillisesti millään tavalla pitää hallussaan jäsenyrityksen osakkeita tai osuuksia; muun yrityksen osakkeita tai osuuksia voidaan pitää hallussa vain siltä osin kuin se on tarpeen etuyhtymän päämäärän toteuttamiseksi ja jos se tapahtuu jäsenten lukuun;
c) etuyhtymä ei saa työllistää enempää kuin 500 työntekijää;
d) yhtiö ei saa käyttää etuyhtymää luoton antamiseksi johtoonsa kuuluvalle tai häntä lähellä olevalle henkilölle, jos tällaisen luoton antamista rajoitetaan tai valvotaan jäsenvaltioiden yhtiölainsäädännössä. Etuyhtymää ei liioin saa käyttää omaisuuden siirtämiseen yrityksen ja johtoon kuuluvan tai häntä lähellä olevan henkilön välillä, siltä osin kuin se ei ole sallittua jäsenvaltioiden yhtiölainsäädännön mukaan. Tässä säännöksessä luoton antamisella tarkoitetaan myös muita toimia tai järjestelyjä, joilla on samankaltainen vaikutus, ja omaisuudella tarkoitetaan irtainta ja kiinteää omaisuutta;
e) etuyhtymä ei saa olla toisen eurooppalaisen taloudellisen etuyhtymän jäsen.
4 artikla
1. Etuyhtymän jäseniä voivat olla vain:
a) sellaiset perustamissopimuksen 58 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut yhtiöt ja muut julkis- tai yksityisoikeudelliset yksiköt, jotka on perustettu jonkin jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti ja joiden sääntömääräinen tai lakisääteinen kotipaikka ja hallinnollinen päätoimipaikka ovat yhteisössä; jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan yhtiöllä tai muulla oikeudellisella yksiköllä ei tarvitse olla sääntömääräistä tai lakisääteistä kotipaikkaa, riittää, että tällaisen yhtiön tai muun oikeudellisen yksikön hallinnollinen päätoimipaikka on yhteisössä;
b) luonnolliset henkilöt, jotka harjoittavat teollista, kaupallista, käsityöläis- tai maatilataloustoimintaa tai ammattia taikka muuta palvelutoimintaa yhteisössä.
2. Etuyhtymään on kuuluttava ainakin:
a) kaksi sellaista 1 kohdassa tarkoitettua yhtiötä tai muuta oikeudellista yksikköä, joiden hallinnolliset päätoimipaikat ovat eri jäsenvaltioissa;
b) kaksi sellaista 1 kohdassa tarkoitettua luonnollista henkilöä, jotka harjoittavat pääasiallista toimintaansa eri jäsenvaltioissa; taikka
c) edellä 1 kohdassa tarkoitettu yhtiö tai muu oikeudellinen yksikkö, jonka hallinnollinen päätoimipaikka on jossakin jäsenvaltiossa, ja luonnollinen henkilö, joka harjoittaa pääasiallista toimintaansa jossakin toisessa jäsenvaltiossa.
3. Jäsenvaltion lainsäädännössä voidaan säätää, että sen rekistereihin 6 artiklan mukaisesti merkityissä etuyhtymissä saa olla enintään 20 jäsentä. Tällöin jäsenvaltio voi säätää, että jokaista sen lainsäädännön mukaisesti perustetun sellaisen oikeudellisen yksikön jäsentä, joka ei ole rekisteröity yhtiö, pidetään sen lainsäädännön mukaan etuyhtymän erillisenä jäsenenä.
4. Jokainen jäsenvaltio voi valtion yleisen edun perusteella kieltää tietynlaisten luonnollisten henkilöiden, yhtiöiden tai muiden oikeudellisten yksikköjen osallistumisen etuyhtymiin taikka rajoittaa sitä.
5 artikla
Etuyhtymän perustamissopimuksessa on oltava ainakin:
a) etuyhtymän nimi, jonka edellä tai jäljessä on sanat "eurooppalainen taloudellinen etuyhtymä" tai lyhenne "ETEY", jollei kumpikaan niistä sisälly nimeen;
b) etuyhtymän kotipaikka;
c) etuyhtymän perustamisen tarkoitus;
d) jokaisen jäsenen nimi tai toiminimi, oikeudellinen muoto, asuin- tai kotipaikka sekä mahdollinen rekisterinumero ja rekisteröintipaikka;
e) etuyhtymän toimintakausi, jos se on määrätty.
6 artikla
Etuyhtymä merkitään 39 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun rekisteriin siinä valtiossa, jossa sen kotipaikka on.
7 artikla
Etuyhtymän perustamissopimus on talletettava 6 artiklassa tarkoitettuun rekisteriin.
Myös seuraavat asiakirjat ja tiedot on talletettava edellä mainittuun rekisteriin:
a) kaikki etuyhtymän perustamissopimuksen muutokset, myös muutokset etuyhtymän kokoonpanossa;
b) etuyhtymän toimipaikkojen perustaminen tai lopettaminen;
c) tuomioistuimen päätös, jolla 15 artiklan mukaisesti vahvistetaan tai todetaan etuyhtymä pätemättömäksi;
d) etuyhtymän johtajan tai johtajien asettaminen, johtajien nimet ja muut henkilötiedot, jotka vaaditaan sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, jossa rekisteriä pidetään, sekä tieto siitä, saavatko he toimia yksin vai vain yhdessä, ja heidän tehtäviensä päättymisestä;
e) jäsenen yhtymäosuuden tai sen osan luovutus 22 artiklan 1 kohdan mukaisesti;
f) jäsenten päätös, jolla etuyhtymä 31 artiklan mukaisesti puretaan tai todetaan purkautuneeksi, taikka tuomioistuimen päätös, jolla se määrätään purettavaksi 31 tai 32 artiklan mukaisesti;
g) etuyhtymän 35 artiklassa tarkoitettujen selvitysmiesten määrääminen, heidän nimensä ja muut henkilötietonsa, jotka vaaditaan sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, jossa rekisteriä pidetään, sekä tieto selvitysmiehen tehtävän päättymisestä;
h) etuyhtymän 35 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun selvitystilan päättyminen;
i) jäljempänä 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu ehdotus kotipaikan siirtämisestä;
j) jäljempänä 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu ehto, jolla uusi jäsen vapautetaan sellaisten velkojen maksamisesta, jotka ovat syntyneet ennen hänen liittymistään.
8 artikla
Seuraavat tiedot on julkistettava 39 artiklan mukaisesti saman artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa julkaisussa:
a) tiedot, jotka 5 artiklan mukaan on otettava etuyhtymän perustamissopimukseen, ja niiden muutokset;
b) rekisterinumero, rekisteröintipäivä ja -paikka sekä ilmoitus rekisteristä poistamisesta;
c) edellä 7 artiklan b-j alakohdassa tarkoitetut asiakirjat ja tiedot.
Edellä a ja b alakohdassa tarkoitetut tiedot on julkistettava täydellisinä. Edellä c alakohdassa tarkoitetut asiakirjat ja tiedot voidaan julkistaa sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaisesti joko täydellisinä tai otteina taikka viittauksina siihen, että ne on talletettu rekisteriin.
9 artikla
1. Tämän asetuksen mukaan julkistettaviin asiakirjoihin ja tietoihin etuyhtymä voi vedota ulkopuolista henkilöä kohtaan niiden takeiden yhteensovittamisesta samanveroisiksi, joita jäsenvaltioissa vaaditaan perustamissopimuksen 58 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilta yhtiöiltä niiden jäsenten ja ulkopuolisten etujen suojaamiseksi, 9 päivänä maaliskuuta 1968 annetun neuvoston direktiivin 68/151/ETY (4) 3 artiklan 5 ja 7 kohdan mukaisin, kansallisessa lainsäädännössä säädetyin edellytyksin.
2. Jos etuyhtymän nimissä on toimittu ennen kuin se on rekisteröity 6 artiklan mukaisesti eikä etuyhtymä rekisteröimisen jälkeen sitoudu vastaamaan näistä toimista aiheutuvista velvoitteista, ne luonnolliset henkilöt ja yhtiöt tai muut oikeudelliset yksiköt, jotka suorittivat tällaisia toimia, vastaavat niistä täysimääräisesti ja yhteisvastuullisesti.
10 artikla
Etuyhtymän toimipaikka, joka sijaitsee muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa etuyhtymällä on kotipaikka, on rekisteröitävä tuossa valtiossa. Tätä rekisteröintiä varten etuyhtymän on talletettava tuon jäsenvaltion asianomaiseen rekisteriin jäljennös sen jäsenvaltion rekisteriin talletettavista asiakirjoista, jossa etuyhtymän kotipaikka on, ja tarvittaessa myös käännökset, jotka ovat sen rekisterin käytännön mukaiset, johon toimipaikka merkitään.
11 artikla
Sen jälkeen, kun 39 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa julkaisussa on julkistettu etuyhtymän perustaminen tai sen selvitystilan päättyminen, niistä on ilmoitettava Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä maininnoin rekisterinumerosta, rekisteröintipäivästä ja -paikasta sekä julkistamispäivästä ja -paikasta ja julkaisun nimestä.
12 artikla
Etuyhtymän perustamissopimuksessa mainitun kotipaikan tulee sijaita yhteisössä.
Kotipaikan tulee sijaita:
a) siellä, missä etuyhtymän hallinnollinen päätoimipaikka on; tai
b) siellä, missä jonkin sen jäsenen hallinnollinen päätoimipaikka on tai, jos on kysymys luonnollisesta henkilöstä, missä tämä harjoittaa pääasiallista toimintaansa, jos etuyhtymä harjoittaa siellä toimintaa.
13 artikla
Etuyhtymän kotipaikkaa voidaan siirtää yhteisössä.
Jollei siirtämisestä seuraa se, että 2 artiklan mukaan sovellettava laki vaihtuu, päätös siirtämisestä tehdään etuyhtymän perustamissopimuksen määräysten mukaisesti.
14 artikla
1. Jos kotipaikan siirtämisestä seuraa, että 2 artiklan mukaan sovellettava laki vaihtuu, siirtämisestä on laadittava ehdotus sekä talletettava se rekisteriin ja julkistettava 7 ja 8 artiklan mukaisesti.
Päätös siirtämisestä saadaan tehdä vasta kahden kuukauden kuluttua ehdotuksen julkistamisesta. Etuyhtymän jäsenten on tehtävä tällainen päätös yksimielisesti. Siirtäminen tulee voimaan sinä päivänä, jona etuyhtymä merkitään 6 artiklan mukaisesti uuden kotipaikan rekisteriin. Rekisteröinti voi tapahtua vasta, kun näytetään, että ehdotus kotipaikan siirtämisestä on julkistettu.
2. Etuyhtymän saa poistaa sen vanhan kotipaikan rekisteristä vasta, kun näytetään, että etuyhtymä on merkitty sen uuden kotipaikan rekisteriin.
3. Kun uusi rekisteröinti on julkistettu, uuteen kotipaikkaan voidaan vedota ulkopuolista kohtaan 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuin edellytyksin; kunnes etuyhtymän poistaminen entisen kotipaikan rekisteristä on julkistettu, ulkopuolinen voi edelleenkin vedota entiseen kotipaikkaan, jollei etuyhtymä näytä, että ulkopuolinen tiesi uudesta kotipaikasta.
4. Jäsenvaltion lainsäädännössä voidaan säätää, että tuossa jäsenvaltiossa 6 artiklan mukaisesti rekisteröidyn etuyhtymän kotipaikan siirtäminen, josta seuraa, että sovellettava laki vaihtuu, ei tule voimaan, jos tämän valtion toimivaltainen viranomainen vastustaa siirtämistä 1 kohdassa tarkoitetussa kahden kuukauden määräajassa. Tällainen vastustaminen saa perustua vain yleiseen etuun. Vastustamiseen on voitava hakea muutosta tuomioistuimelta.
15 artikla
1. Jos etuyhtymä siihen 2 artiklan mukaan sovellettavan lain mukaan on pätemätön, pätemättömyys on vahvistettava tai todettava tuomioistuimen päätöksellä. Tuomioistuimen, jonka käsiteltäväksi asia on saatettu, on kuitenkin, jos etuyhtymää koskevat puutteet voidaan oikaista, asetettava määräaika, jonka kuluessa puutteet on oikaistava.
2. Etuyhtymän pätemättömyydestä seuraa etuyhtymän selvitystila siten kuin 35 artiklassa säädetään.
3. Etuyhtymän pätemättömyyden vahvistavaan tai toteavaan päätökseen voidaan vedota ulkopuolista kohtaan 9 artiklan 1 kohdan mukaisin edellytyksin.
Tällainen päätös ei sellaisenaan vaikuta niiden etuyhtymän tekemien tai sen kanssa tehtyjen sitoumuksien pätevyyteen, jotka ovat syntyneet ennen kuin päätökseen on edellisessä alakohdassa tarkoitetuin edellytyksin voitu vedota ulkopuolista kohtaan.
16 artikla
1. Etuyhtymän toimielimiä ovat jäsenet yhdessä sekä johtaja tai johtajat.
Etuyhtymän perustamissopimuksessa voi olla määräyksiä muista toimielimistä; tällöin siinä on oltava määräykset niiden toimivallasta.
2. Etuyhtymän jäsenet voivat toimielimenä tehdä päätöksiä etuyhtymän tarkoituksen toteuttamiseksi.
17 artikla
1. Jokaisella jäsenellä on yksi ääni. Etuyhtymän perustamissopimuksessa voidaan kuitenkin määrätä, että joillakin jäsenillä on useita ääniä, jollei yhdelläkään jäsenellä ole enemmistöä äänistä.
2. Jäsenet voivat päättää vain yksimielisesti:
a) etuyhtymän tarkoituksen muuttamisesta;
b) jäsenille annettujen äänimäärien muuttamisesta;
c) päätöksentekoa koskevien edellytysten muuttamisesta;
d) etuyhtymän toimintakauden pidentämisestä yli etuyhtymän perustamissopimuksen mukaisen määräajan;
e) etuyhtymän kaikkien jäsenten tai jonkun jäsenen etuyhtymän rahoitukseen antaman osuuden muuttamisesta;
f) jäsenen muun velvoitteen muuttamisesta, jollei etuyhtymän perustamissopimuksessa ole toisin sovittu;
g) etuyhtymän perustamissopimuksen muuttamisesta muulla kuin tässä kohdassa säädetyllä tavalla, jollei perustamissopimuksessa ole toisin sovittu.
3. Muissa kuin niissä tapauksissa, joissa päätös tämän asetuksen mukaan on tehtävä yksimielisesti, etuyhtymän perustamissopimuksessa voidaan määrätä päätösvaltaisuudesta ja enemmistöstä, jolla päätökset tai jotkin niistä on tehtävä. Jollei etuyhtymän perustamissopimuksessa ole toisin sovittu, päätökset on tehtävä yksimielisesti.
4. Johtajan tai johtajien on omasta aloitteestaan tai jäsenen pyynnöstä toteutettava jäsenten kuuleminen, jotta nämä voivat tehdä päätöksen.
18 artikla
Jokaisella jäsenellä on oikeus saada johtajalta tai johtajilta tietoja etuyhtymän liiketoiminnasta ja oikeus tarkastaa etuyhtymän kirjanpitoa ja liikeasiakirjoja.
19 artikla
1. Etuyhtymää johtaa yksi tai useampi luonnollinen henkilö, joka tai jotka asetetaan etuyhtymän perustamissopimuksessa tai jäsenten päätöksellä.
Etuyhtymän johtajana ei voi olla henkilö, joka
- häneen sovellettavan lain mukaan tai
- sen valtion sisäisen lainsäädännön mukaan, jossa etuyhtymän kotipaikka on, tai
- tuomioistuimen tai hallintoviranomaisen sellaisen päätöksen mukaan, joka on tehty tai tunnustettu jäsenvaltiossa,
ei voi kuulua yhtiön hallinto- tai johtoelimeen, johtaa yritystä tai toimia eurooppalaisen taloudellisen etuyhtymän johtajana.
2. Jäsenvaltio voi säätää, että oikeushenkilö voi toimia tämän jäsenvaltion rekisteriin 6 artiklan mukaisesti merkityn eturyhmän johtajana, jos se nimeää edustajakseen yhden tai useamman luonnollisen henkilön, jonka tai joiden henkilötiedot talletetaan 7 artiklan d alakohdan mukaisesti.
Jos jäsenvaltio käyttää tätä mahdollisuutta, sen on säädettävä, että edustaja on vastuussa niin kuin etuyhtymän johtaja.
Edellä 1 kohdassa säädetyt rajoitukset koskevat myös näitä edustajia.
3. Johtajien asettamisen ja erottamisen edellytykset sekä johtajien toimivalta määrätään etuyhtymän perustamissopimuksessa tai, jollei siinä ole määräyksiä asiasta, jäsenten yksimielisellä päätöksellä.
20 artikla
1. Vain johtaja tai, jos johtajia on useita, kukin heistä edustaa etuyhtymää suhteessa ulkopuolisiin.
Johtajan etuyhtymän lukuun tekemä toimi sitoo etuyhtymää suhteessa ulkopuoliseen silloinkin, kun toimi ei ole ollut sopusoinnussa etuyhtymän tarkoituksen kanssa, jollei etuyhtymä näytä, että ulkopuolinen tiesi tai että hän ei olosuhteet huomioon ottaen voinut olla tietämättä siitä; edellä 5 artiklan c kohdassa tarkoitettujen tietojen julkaiseminen ei sellaisenaan ole riittävä näyttö tästä seikasta.
Johtajan tai johtajien toimivallan rajoitukseen, joka perustuu etuyhtymän perustamissopimukseen tai jäsenten päätökseen, ei voida vedota ulkopuolista kohtaan, vaikka rajoitus olisi julkaistu.
2. Etuyhtymän perustamissopimuksessa voidaan määrätä, että kahdella tai useammalla johtajalla on vain yhdessä oikeus tehdä etuyhtymää sitovia toimia. Tällaiseen määräykseen voidaan vedota ulkopuolista kohtaan 9 artiklan 1 kohdan mukaisin edellytyksin vain, jos se on julkistettu 8 artiklan mukaisesti.
21 artikla
1. Etuyhtymän toiminnasta saatua voittoa pidetään sen jäsenten voittona, ja se jaetaan heille etuyhtymän perustamissopimuksessa määrätyssä suhteessa tai, jollei siitä ole määräyksiä, samansuuruisin osuuksin.
2. Etuyhtymän jäsenet osallistuvat sen summan kattamiseen, jolla menot ylittävät tulot, etuyhtymän perustamissopimuksessa määrätyssä suhteessa tai, jollei siitä ole määräyksiä, samansuuruisin osuuksin.
22 artikla
1. Jäsen voi luovuttaa osuutensa etuyhtymästä tai osan siitä joko toiselle jäsenelle tai ulkopuoliselle henkilölle; luovutus ei tule voimaan, elleivät muut jäsenet suostu siihen yksimielisesti.
2. Etuyhtymän jäsen voi antaa osuutensa etuyhtymästä vakuudeksi vain muiden jäsenten yksimielisellä suostumuksella, jollei etuyhtymän perustamissopimuksessa ole toisin sovittu. Vakuudenhaltija ei koskaan voi päästä etuyhtymän jäseneksi vakuuden perusteella.
23 artikla
Etuyhtymä ei voi tarjoutua ottamaan vastaan sijoituksia yleisöltä.
24 artikla
1. Etuyhtymän jäsenet vastaavat täysimääräisesti ja yhteisvastuullisesti sen kaikista velvoitteista. Tällaisen vastuun seuraamukset määräytyvät kansallisen lainsäädännön mukaan.
2. Ennen kuin etuyhtymän selvitystila on päättynyt, velkojat eivät voi vaatia jäseneltä maksua yhtymän velvoitteen perusteella, elleivät he ole ensin vaatineet maksua yhtymältä ja maksua ei kohtuullisessa ajassa ole suoritettu.
25 artikla
Kirjeissä, tilauslomakkeissa ja vastaavissa asiakirjoissa on selvästi mainittava:
a) etuyhtymän nimi, jonka edellä tai jäljessä ovat sanat "Eurooppalainen taloudellinen etuyhtymä" tai lyhenne "ETEY", jollei kumpikaan niistä sisälly nimeen;
b) sen 6 artiklassa tarkoitetun rekisterin sijainti, johon etuyhtymä on merkitty, sekä etuyhtymän rekisterinumero;
c) etuyhtymän osoite sen kotipaikassa;
d) jos johtajilla on oikeus tehdä etuyhtymää sitovia toimia vain yhdessä, tieto siitä;
e) etuyhtymän mahdollinen 15, 31, 32 tai 36 artiklan mukainen selvitystila.
Etuyhtymän jokaisen 10 artiklan mukaisesti rekisteröidyn toimipaikan on tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa, toimipaikan omissa asiakirjoissa ilmoitettava edellä mainitut sekä sen omaan rekisteröintiin liittyvät tiedot.
26 artikla
1. Etuyhtymän jäsenet tekevät päätöksen uusien jäsenten liittymisestä yksimielisesti.
2. Uusi jäsen vastaa etuyhtymän velvoitteista 24 artiklan mukaisesti, myös niistä velvoitteista, jotka ovat syntyneet etuyhtymän toiminnassa ennen kuin hän liittyi jäseneksi.
Jäsen voidaan kuitenkin vapauttaa maksuvelvollisuudesta niiden velvoitteiden osalta, jotka ovat syntyneet ennen kuin hän liittyi jäseneksi, ottamalla siitä ehto etuyhtymän perustamissopimukseen tai jäseneksi liittymistä koskevaan asiakirjaan. Tällaiseen ehtoon voidaan 9 artiklan 1 kohdan mukaisin edellytyksin vedota ulkopuolista kohtaan vain, jos se on julkistettu 8 artiklan mukaisesti.
27 artikla
1. Etuyhtymän jäsen voi erota etuyhtymän perustamissopimuksessa määrätyin edellytyksin tai, jollei niistä ole määräyksiä, muiden jäsenten yksimielisellä suostumuksella. Jokainen etuyhtymän jäsen voi erota myös, jos siihen on painava syy.
2. Etuyhtymän jäsen voidaan erottaa etuyhtymän perustamissopimuksessa määrätyillä perusteilla ja aina, jos hän olennaisesti laiminlyö velvollisuutensa taikka aiheuttaa tai uhkaa aiheuttaa vakavaa häiriötä etuyhtymän toiminnalle.
Erottaminen voidaan toteuttaa vain tuomioistuimen etuyhtymän muiden jäsenten enemmistön yhteisestä hakemuksesta tekemällä päätöksellä, jollei etuyhtymän perustamissopimuksessa ole toisin sovittu.
28 artikla
1. Jäsenyys etuyhtymässä lakkaa, kun jäsen kuolee tai ei enää täytä 4 artiklan 1 kohdassa säädettyjä edellytyksiä.
Jäsenvaltio voi lisäksi selvitystilaa, purkautumista, maksukyvyttömyyttä ja maksujen keskeyttämistä koskevan lainsäädäntönsä tarkoituksia varten säätää, että jäsen lakkaa olemasta etuyhtymän jäsen tällaisessa lainsäädännössä säädettynä ajankohtana.
2. Etuyhtymän jäsenenä olevan luonnollisen henkilön kuoltua kukaan ei voi tulla jäseneksi hänen tilalleen muuten kuin etuyhtymän perustamissopimuksen määräysten mukaisesti tai, jollei siitä ole määräyksiä, jäljellä olevien jäsenten yksimielisellä suostumuksella.
29 artikla
Heti kun jonkun jäsenyys etuyhtymässä lakkaa, johtajien on ilmoitettava siitä muille jäsenille; heidän on myös täytettävä 7 ja 8 artiklassa säädetyt velvollisuudet. Nämä velvollisuudet voi lisäksi täyttää jokainen, jota asia koskee.
30 artikla
Jollei etuyhtymän perustamissopimuksessa ole toisin sovittu, etuyhtymä jatkaa jonkun jäsenen lakattua olemasta sen jäsen toimintaansa jäljellä olevien jäsenten kesken etuyhtymän perustamissopimuksessa tai asianomaisten jäsenten yksimielisellä päätöksellä määrätyin ehdoin, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta henkilön 22 artiklan 1 kohdan tai 28 artiklan 2 kohdan perusteella saamia oikeuksia.
31 artikla
1. Etuyhtymä voidaan purkaa jäsenten päätöksellä sen purkamisesta. Päätös tästä tehdään yksimielisesti, jollei etuyhtymän perustamissopimuksessa ole toisin sovittu.
2. Etuyhtymä on purettava sen jäsenten päätöksellä, jos:
a) etuyhtymän perustamissopimuksessa määrätty toimintakausi on päättynyt tai jokin muu perustamissopimuksessa määrätty purkamisperuste on olemassa; tai
b) etuyhtymän päämäärä on toteutettu tai sitä ei enää voida toteuttaa.
Jos jäsenet eivät ole kolmen kuukauden kuluessa jonkin ensimmäisessä alakohdassa mainitun seikan ilmenemisestä päättäneet etuyhtymän purkamisesta, jokainen jäsen voi hakea tuomioistuimelta määräystä sen purkamisesta.
3. Etuyhtymä on purettava sen jäsenten tai jäljellä olevien jäsenten päätöksellä myös, jos 4 artiklan 2 kohdassa säädetyt edellytykset eivät enää täyty.
4. Etuyhtymän purkauduttua sen jäsenten päätöksellä johtajan tai johtajien on ryhdyttävä 7 ja 8 artiklassa säädettyjen velvollisuuksien täyttämiseksi vaadittaviin toimenpiteisiin. Nämä velvollisuudet voi lisäksi täyttää jokainen, jota asia koskee.
32 artikla
1. Jokaisen, jota asia koskee, tai toimivaltaisen viranomaisen hakemuksesta tuomioistuimen on, jos 3 tai 12 artiklaa taikka 31 artiklan 3 kohtaa ei ole noudatettu, määrättävä etuyhtymä purettavaksi, jollei etuyhtymää koskevaa puutetta voida oikaista ennen kuin tuomioistuin antaa ratkaisun asiassa.
2. Jäsenen hakemuksesta tuomioistuin voi määrätä etuyhtymän purettavaksi, jos siihen on painava syy.
3. Jäsenvaltion lainsäädännössä voidaan säätää, että tuomioistuin voi toimivaltaisen viranomaisen hakemuksesta määrätä sellainen etuyhtymä purettavaksi, jonka kotipaikka on samassa valtiossa kuin toimivaltainen viranomainen, jos etuyhtymä toimii vastoin tämän valtion yleistä etua ja tämän valtion lainsäädännössä säädetään sen alaisuuteen kuuluvia rekisteröityjä yhtiöitä tai muita oikeudellisia yksiköitä koskevasta tällaisesta mahdollisuudesta.
33 artikla
Kun joku lakkaa olemasta etuyhtymän jäsen muusta syystä kuin 22 artiklan 1 kohdassa säädetyin edellytyksin tapahtuvan osuuden luovutuksen vuoksi, suoritetaan hänen oikeuksiensa ja velvoitteidensa arvon selvitys ottamalla huomioon etuyhtymän varat ja vastuut sellaisina kuin ne ovat jäsenyyden lakatessa.
Eroavan jäsenen oikeuksien ja velvoitteiden arvoa ei voida määrätä etukäteen.
34 artikla
Se, jonka jäsenyys etuyhtymässä on lakannut, vastaa edelleen 24 artiklan mukaisesti velvoitteista, jotka ovat syntyneet etuyhtymän toiminnassa ennen jäsenyyden lakkaamista, jollei 37 artiklan 1 kohdasta muuta johdu.
35 artikla
1. Etuyhtymän purkaminen johtaa sen selvitystilaan.
2. Etuyhtymän selvitystilaan ja sen päättymiseen sovelletaan kansallista lainsäädäntöä.
3. Etuyhtymä säilyttää 1 artiklan 2 kohdan mukaisen kelpoisuutensa, kunnes sen selvitystila on päättynyt.
4. Selvitysmiehen tai selvitysmiesten on ryhdyttävä 7 ja 8 artiklassa säädettyjen velvollisuuksien täyttämiseksi vaadittaviin toimenpiteisiin.
36 artikla
Etuyhtymiin sovelletaan maksukyvyttömyyttä ja maksujen keskeyttämistä koskevaa kansallista lainsäädäntöä. Menettelyn aloittaminen etuyhtymää vastaan sen maksukyvyttömyyden tai maksujen keskeyttämisen perusteella ei sellaisenaan saa johtaa vastaavan menettelyn aloittamiseen sen jäseniä vastaan.
37 artikla
1. Viiden vuoden vanhentumisaikaa, joka lasketaan siitä, kun tieto jäsenen erosta on 8 artiklan mukaisesti julkistettu, sovelletaan sellaisen pidemmän määräajan asemesta, joka kansallisessa lainsäädännössä mahdollisesti on säädetty vaatimuksille jäsentä vastaan etuyhtymän toiminnassa ennen jäsenyyden lakkaamista syntyneiden velvoitteiden perusteella.
2. Viiden vuoden vanhentumisaikaa, joka lasketaan siitä, kun tieto selvitystilan päättymisestä on 8 artiklan mukaisesti julkistettu, sovelletaan sellaisen pidemmän määräajan asemesta, joka kansallisessa lainsäädännössä mahdollisesti on säädetty vaatimuksille jäsentä vastaan etuyhtymän toiminnassa syntyneiden velvoitteiden perusteella.
38 artikla
Jos etuyhtymä harjoittaa jäsenvaltiossa tämän valtion yleisen edun vastaista toimintaa, valtion toimivaltainen viranomainen voi kieltää sellaisen toiminnan. Tällaisen toimivaltaisen viranomaisen päätökseen on voitava hakea muutosta tuomioistuimelta.
39 artikla
1. Jäsenvaltioiden on nimettävä rekisteri tai rekisterit 6 ja 10 artiklassa mainittua rekisteröimistä varten sekä annettava säännökset rekisteröinnistä. Niiden on säädettävä 7 ja 10 artiklassa tarkoitettujen asiakirjojen rekisteriin tallettamista koskevista edellytyksistä. Niiden on huolehdittava siitä, että 8 artiklassa tarkoitetut asiakirjat ja tiedot julkistetaan sen jäsenvaltion asianomaisessa virallisessa julkaisussa, jossa etuyhtymän kotipaikka on, ja ne voivat säätää siitä, miten 8 artiklan c alakohdassa tarkoitetut asiakirjat ja tiedot julkistetaan.
Jäsenvaltioiden on huolehdittava myös, että jokainen voi 6 artiklassa tai tarvittaessa 10 artiklassa tarkoitetussa rekisterissä tutustua 7 artiklassa tarkoitettuihin asiakirjoihin ja saada, myös postitse, niistä jäljennöksiä tai otteita.
Jäsenvaltiot voivat säätää edellisissä alakohdissa mainituista toimenpiteistä perittävistä maksuista; maksut eivät kuitenkaan saa olla suurempia kuin toimenpiteistä aiheutuvat hallinnolliset kustannukset.
2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että 11 artiklan mukaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistavat tiedot toimitetaan Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimistoon kuukauden kuluessa siitä, kun ne on julkaistu 1 kohdassa tarkoitetussa virallisessa julkaisussa.
3. Jäsenvaltioiden on säädettävä asianmukaisista seuraamuksista sen varalta, että 7, 8 ja 10 artiklan säännöksiä julkistamisesta taikka 25 artiklaa ei noudateta.
40 artikla
Etuyhtymän toiminnan tuloksesta voidaan verottaa vain sen jäseniä.
41 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava 39 artiklan mukaan vaaditut toimenpiteet 1 päivään heinäkuuta 1989 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle välittömästi.
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tiedoksi ne luonnollisten henkilöiden, yhtiöiden ja muiden oikeudellisten yksiköiden ryhmät, joiden osallistumisen etuyhtymään ne 4 artiklan 4 kohdan nojalla kieltävät. Komissio ilmoittaa tästä muille jäsenvaltioille.
42 artikla
1. Tällä asetuksella perustetaan komission yhteyteen yhteyskomitea. Sen tehtävänä on:
a) helpottaa tämän asetuksen soveltamista säännöllisin neuvotteluin, jotka koskevat erityisesti sen soveltamiseen liittyviä käytännön ongelmia, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen 169 ja 170 artiklan soveltamista;
b) neuvoa tarvittaessa komissiota tähän asetukseen tehtävistä lisäyksistä tai muutoksista.
2. Yhteyskomiteassa on jäsenvaltioiden ja komission edustajat. Puheenjohtajana on komission edustaja. Komissio huolehtii sihteeristötehtävistä.
3. Puheenjohtaja kutsuu yhteyskomitean koolle omasta aloitteestaan tai sen jäsenen pyynnöstä.
43 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta 1989 alkaen, lukuun ottamatta 39, 41 ja 42 artiklaa, joita sovelletaan asetuksen voimaantulosta alkaen.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 25 päivänä heinäkuuta 1985.