РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 270/2007 НА КОМИСИЯТА
от 13 март 2007 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1973/2004 за създаване на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета по отношение на схемите за подпомагане, посочени в дялове IV и IVa от същия регламент и по отношение на използването на земята, която е била оставена на угар за целите на производството на сурови материали
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 г. за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители, и за изменение на регламенти (EИО) № 2019/93, (EО) № 1452/2001, (EО) № 1453/2001, (EО) № 1454/2001, (EО) 1868/94, (EО) № 1251/1999, (EО) № 1254/1999, (EО) № 1673/2000, (EИО) № 2358/71 и (EО) № 2529/2001 (1), и по-специално член 145 от него,
като има предвид, че:
(1)
В член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1973/2004 на Комисията (2) се предвижда докладването на някои данни на Комисията. По отношение на помощта за тютюна докладът, отнасящ се до индикативния размер на помощта, се изисква за годината на прибирането на реколтата, а не за следващата година, както се посочва в буква г) от споменатия член, който съответно трябва да бъде изменен.
(2)
По отношение на плащания по видове култури, определени за памука, докладите до Комисията, изисквани по член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1973/2004 и по член 171аи, параграф 3 от същия регламент, са излишни. Следователно член 171аи, параграф 3 трябва да бъде заличен.
(3)
В съответствие с член 71a, параграф 2, буква г) от Регламент (ЕО) № 796/2004 на Комисията от 21 април 2004 г. за определяне на подробни правила за прилагане на интегрираната система за администриране и контрол, кръстосано спазване и модулация, предвидени в Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители (3), държавите-членки са задължени да вземат предвид прилагането на намаления или изключения, които да важат за индивидуални заявления за подпомагане при определянето на коефициент на намаление, който да се прилага в случаите, когато се надвишават бюджетните тавани, определени за някои схеми за подпомагане.
(4)
В член 4 от Регламент (ЕО) № 1973/2004 се предвижда определянето на някои коефициенти на намаление до 15 ноември на дадена година. Общият ефект от намаленията и изключенията, които трябва да бъдат приложени за индивидуалните заявления за подпомагане, не е необходимо да бъде известен на държавите-членки до посочената дата. Още повече, няма нужда от определяне на тези коефициенти до тази дата.
(5)
Освен това опитът показва, че определянето на допълнителни коефициенти на намаление, изисквани по член 4 от Регламент (ЕО) № 1973/2004, често е трудно за изпълнение в срок до 15 ноември на съответната година. При положение че няма особена нужда от определянето на тези коефициенти на такъв ранен етап и че е достатъчно данните да се докладват на Комисията до 31 януари на следващата година, но във всеки случай преди отпускането на плащанията, член 4 следва да бъде съответно изменен. Това изменение има отражение върху членове 3, 61, 69, 171бб, приложения III и VI към посочения регламент, които следователно следва също да бъдат изменени.
(6)
В доклада от Комисията до Съвета относно прегледа на помощта за енергийните култури, предвидена в член 88 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, се подчертава необходимостта от повишаването на привлекателността на тази помощ за земеделските производители и за преработвателите на земеделска продукция. Затова правилата за изпълнение, установени в глава 8 от Регламент (ЕО) № 1973/2004, следва да бъдат опростени.
(7)
Системата за гаранциите гарантира, че суровите материали, отглеждани в райони, които се възползват от помощи за енергийни култури, предоставени на изкупвачите или на първите преработватели, в крайна сметка ще бъдат преработени в енергия. Изглежда, обаче, е подходящо да се позволи на държавите-членки да заменят системата на гаранциите с алтернативна система на одобрения за операторите, имаща за цел да гарантира същата степен на ефективност. Такива оператори, получили разрешение, би трябвало да спазват минималните изисквания и биха били санкционирани в случай на неспазване на задълженията си съгласно подробните правила, които трябва да бъдат определени на национално равнище от компетентните органи.
(8)
Договорното задължение е ефикасен начин да се гарантира, че земеделските производители, кандидатстващи за помощи за енергийни култури, в крайна сметка ще доставят тези сурови материали на изкупвачите или на преработвателя. Тъй като, обаче, многогодишните култури (дървесни култури с кратък цикъл на ротация) не могат да бъдат добивани през първата/първите година/и от засаждането, договорното задължение трябва да се прилага само от годината на първия добив.
(9)
За изчисляването на минималното количество сурови материали, които трябва да бъдат доставени от земеделския производител, трябва да се използват представителни добиви, за да се гарантира, че съответните площи се използват за енергийни цели. За някои сурови материали обаче не е възможна каквато и да е злоупотреба поради специфичния им характер и затова определянето на представителен добив не е необходимо.
(10)
Задължението за доставянето на всички сурови материали, добити в съответните площи, не позволява замяната на добитите сурови материали с равностойно количество на същия суров материал. За едногодишните култури това задължение не е необходимо и трябва да бъде премахнато, правейки по този начин прилагането на схемата по-гъвкаво, без да се застрашава основната ѝ цел.
(11)
Уместно е да се предвиди, че когато е възможно, докладите до плащащата агенция от страна на земеделския производител и от изкупвачите или първия преработвател трябва да се изготвят по такъв начин, че да се избегне дублирането.
(12)
В член 25 от Регламент (ЕО) № 1973/2004 се предвижда възможността държавите-членки да позволяват на земеделските производители да използват сурови материали от тяхното собствено стопанство за енергийни цели. С цел по-голяма яснота и прозрачност и вземайки предвид специфичните особености на този вариант, уместно е да се въведат специални правила, приложими за този случай.
(13)
За зърнени и маслодайни култури, използвани в стопанството, изрично се изисква денатурирането на продукцията в съответствие с член 25, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1973/2004. Вземайки предвид възможния ограничен обем на такова производство и техническите трудности, свързани с подобен процес, би било уместно да се остави на държавата-членка да определи подходящите мерки и проверки. Този подход трябва също да бъде разширен, така че да обхване определянето на количествата добити сурови материали.
(14)
В съответствие с член 24, параграф 3, трета алинея от Регламент (ЕО) № 1973/2004 се изисква първите преработватели и изкупвачите, избиращи да заменят суровите материали и междинните продукти или страничните продукти с техните еквивалентни количества, да информират за това компетентните органи. Освен това съгласно посочената разпоредба трябва да се осигури обмен на информация между националните органи на държавите-членки, в случай че такива транзакции засягат различни държави-членки, така че да има достатъчна информация за такива транзакции на разположение на националните органи на държавите-членки. Затова задължението за използването на формуляр T5, предвидено в членове 37 и 38 от същия регламент, не е необходимо и трябва да бъде премахнато.
(15)
За да се хармонизират правилата при свързаните с площта схеми за подпомагане и за опростяване на управлението и контрола на кандидатстването за помощ, характеристиките, упоменати в актовете, изброени в приложение III към Регламент (ЕО) № 1782/2003 или които са част от добрите селскостопански и екологични условия, както са посочени в член 5 и приложение IV към посочения регламент, следва да важат за всички свързани с площта схеми за помощ, включително схеми за единно плащане на единица площ. Затова член 30, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 796/2004 също следва да се прилага за тази схема.
(16)
Информацията относно дохода в рамките на плащането за култури в обработваема земя е необходима, за да се направи прогноза за разходите. Освен това в член 104 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 се установяват диференцирани добиви за изчисляването на помощта в случаите, когато царевицата се третира или не се третира отделно. Ето защо приложение IX към Регламент (ЕО) № 1973/2004 следва да бъде адаптирано.
(17)
Следователно Регламент (ЕО) № 1973/2004 следва да бъде съответно изменен.
(18)
Тъй като измененията, предвидени в настоящия регламент, се отнасят за заявленията за подпомагане, които ще бъдат представени през 2007 г., настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2007 г. Поради административни ограничения обаче някои изменения следва да се прилагат от 1 януари 2008 г.
(19)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет по преките плащания,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1973/2004 се изменя, както следва:
1)
Член 3, параграф 1 се изменя, както следва:
а)
добавя се следната буква б)а:
„б)a
до 15 октомври след края на годината, за която е отпусната помощта, цялата информация, необходима за оценяване на помощта за енергийни култури, и по-специално:
-
броя на молбите,
-
площите, отговарящи на всеки от видовете суров материал,
-
количествата на всеки вид суров материал и получения краен продукт.“;
б)
буква в) се изменя, както следва:
i)
встъпителната фраза се заменя със следния текст:
„най-късно до 31 януари на следващата година:“;
ii)
точка iii) се заменя със следния текст:
„iii)
общото определено количество в случаите на допълнителни плащания на производители на млечни продукти, предвидени в член 96 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.“;
в)
буква г) се заменя със следния текст:
„г)
най-късно до 31 март на годината на добива индикативният размер на помощ на кг в случаите на помощ за тютюн, предвидена в член 110й от Регламент (ЕО) № 1782/2003, по групи сортове тютюн, както са изброени в приложение XXV към настоящия регламент, и когато е приложимо, по категория на качеството;“.
2)
Член 4 се заменя със следния текст:
„Член 4
Коефициентът на намаление на площите в случаите, посочени в член 75, член 78 параграф 2, членове 82, 85, член 89, параграф 2, членове 98 и 143 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, или на количествата с обективните критерии в случая, посочен в член 95, параграф 4 от посочения регламент, се определя преди отпускането на плащанията на земеделските производители и най-късно до 31 януари на следващата година въз основа на данните, докладвани в съответствие с член 3, параграф 1, букви б), б)a и в) от настоящия регламент.“
3)
Глава 8 се заменя със следния текст:
„ГЛАВА 8
ПОМОЩИ ЗА ЕНЕРГИЙНИ КУЛТУРИ
РАЗДЕЛ 1
Дефиниции
Член 23
Дефиниции
За целите на настоящата глава:
а)
„лице, което кандидатства за подпомагане“ означава всеки земеделски производител, който култивира площите, посочени в член 88 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, с оглед на получаването на помощта, заложена в посочения член;
б)
„помощ“ означава помощта за енергийни култури, предвидена в член 88 от Регламент (ЕО) № 1782/2003;
в)
„енергиен продукт“ означава някой от енергийните продукти, посочен в член 88, втори параграф от Регламент (ЕО) № 1782/2003;
г)
„първи преработвател“ означава всеки потребител на сурови селскостопански материали освен кандидатстващите лица, използващи сурови материали в стопанството, което предприема първата преработка на същите с оглед на получаване на един или повече от продуктите, посочени в член 88, втори параграф от Регламент (ЕО) № 1782/2003;
д)
„изкупвач“ означава всяко лице, което подписва договор с дадено кандидатстващо лице, както е посочено в член 25, и което закупува за своя сметка суровите материали, които са изброени в член 24, параграф 1 и които са предназначени за целите, предвидени в член 88, втори параграф от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
РАЗДЕЛ 2
Използване на сурови материали
Член 24
Използване на сурови материали
1. Всеки селскостопански суров материал може да бъде отглеждан на площите, обхванати от помощта, при условие че е предназначен главно за използване в производството на енергийни продукти съгласно условията, постановени в параграфи от 2 до 8.
2. Захарно цвекло може да бъде произвеждано на площите, посочени в параграф 1, при условие че всеки междинен продукт се използва в производството на енергийни продукти и че всеки съпътстващ продукт или страничен продукт, съдържащ захар, се използва в съответствие с Регламент (ЕО) № 318/2006 на Съвета (4).
3. За конопа се прилагат член 29 от Регламент (ЕО) № 795/2004 на Комисията (5) и член 33 от Регламент (ЕО) № 796/2004.
4. Държавите-членки могат да изключат който и да било суров селскостопански материал от помощта, когато тези материали създават трудности от гледна точка на контрола, общественото здравеопазване, околната среда, наказателното право или при наличието на намален процент крайни енергийни продукти.
5. За всеки суров материал държавите-членки могат да определят минимална обработваема площ.
6. Икономическата стойност на енергийните продукти, получени от преработката на суровите материали, следва да бъде по-висока от тази на всички други продукти, предназначени за друго използване и получени посредством тази преработка, както е определено от метода за оценяване, изложен в член 38, параграф 6 от настоящия регламент.
7. Чрез дерогация от параграф 6 соя може да се произвежда на площите, посочени в параграф 1, при условие че всеки междинен продукт с изключение на брашно от соя се използва в производството на енергийни продукти.
8. Енергийни продукти се получават най-много от третия поред преработвател.
РАЗДЕЛ 3
Договор
Член 25
Договор
1. Производството на сурови материали, посочено в член 24, се обхваща от договор в съответствие с член 90 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 съгласно условията, изложени в настоящата глава.
2. Чрез дерогация от параграф 1 за годините преди първия добив на реколта от растителни култури, различни от едногодишни култури, кандидатстващите лица могат да се задължат с писмена декларация да засадят през съответната година и да използват суровите материали, които ще бъдат добити, за производството на енергийни продукти. Декларацията съдържа най-малко следната информация:
а)
видовете на всичките съответни сурови материали и площта, засадена с всеки вид;
б)
годината, в която се предвижда първият добив.
3. В подкрепа на единното заявление и до датата, предвидена в член 11 от Регламент (ЕО) № 796/2004, кандидатстващите лица представят на своите компетентни органи копие от договора, сключен с изкупвач или първи преработвател, или когато е подходящо - декларацията, посочена в параграф 2.
Държавите-членки могат да решат, че договорът може да бъде сключен само между кандидатстващото лице и първия преработвател.
Държавите-членки могат да изискват кандидатстващите лица да сключат по един договор за всеки суров материал.
4. Кандидатстващите лица гарантират, че договорът определя най-малко следното:
а)
имената и адресите на страните по договора;
б)
продължителността на действие на договора;
в)
биологичния вид на въпросните сурови материали, както и площите, засети с всеки един от тези видове;
г)
всякакви условия, които са приложими към доставките на предвидените (очакваните) количества сурови материали;
д)
ангажимент от страна на земеделския производител да изпълни задължението си в съответствие с член 27, параграф 1;
е)
ангажимент от страна на първия преработвател или изкупвача да използва суровите материали в съответствие с настоящата глава.
РАЗДЕЛ 4
Представителни добиви, доставка на суровите материали и количества, които следва да бъдат доставени
Член 26
Представителни добиви
1. Всяка година държавите-членки в съответния срок, като използват подходяща процедура, определят представителни добиви, които трябва да бъдат получени за всеки вид суров материал, и уведомяват за това засегнатите кандидатстващи лица.
2. Чрез дерогация от параграф 1 държавите-членки могат да решат да не определят представителни добиви за растителни култури, различни от едногодишни култури. В този случай, когато контролът, предвиден в член 27, параграф 1, втора алинея, показва риск от неспазване на задължението за доставяне на всичките добити сурови материали, държавите-членки, използвайки подходяща процедура, определят представителните добиви за културите, които са засегнати от този риск.
Член 27
Доставка на суровите материали и количествата, които следва да бъдат доставени
1. Кандидатстващите лица доставят на изкупвача или на първия преработвател:
а)
количествата сурови материали, най-малкото равни на представителния добив;
б)
всички сурови материали, получени от културите, за които държавите-членки са решили да използват възможността, предвидена в член 26, параграф 2.
Държавите-членки въвеждат подходящи мерки за контрол, за да осигурят спазването на задължението за доставяне на всички сурови материали, предвидени в първата алинея, буква б).
2. Кандидатстващите лица или изкупвачите, или първите преработватели декларират пред компетентния орган доставката на суровите материали с писмена декларация, подписана от изкупвача или от първия преработвател и от кандидатстващото лице. Декларацията съдържа най-малко следната информация:
а)
датата на доставката;
б)
количествата, доставени от всеки вид.
3. Изкупвачите или първите преработватели приемат доставката на суровите материали, както е посочено в параграф 1, и гарантират, че еквивалентно количество от такива сурови материали се използва в Общността за производството на един или повече енергийни продукти.
4. Изкупвачите доставят на първия/те преработвател/и еквивалентно количество от всичките сурови материали, приети от кандидатстващите лица.
5. Първият преработвател може да използва еквивалентно количество от суровите материали, междинните продукти или страничните продукти за производството на един или повече енергийни продукти.
В случая, посочен в първата алинея, или когато изкупвачът продава еквивалентно количество от добитите сурови материали, първият преработвател или изкупвачът информира съответно компетентния орган, при който е дадена гаранцията, посочена в член 31, или в случай на прилагането на член 37 - компетентния орган, отговарящ за одобрението на съответния изкупвач или първи преработвател. Когато такова еквивалентно количество се използва в държава-членка, различна от държавата-членка, в която се добиват суровите материали, компетентните органи на съответните държави-членки се информират взаимно за подробностите за такива транзакции.
6. В съответствие с националните разпоредби, регулиращи договорните взаимоотношения, първият преработвател може да делегира на трето лице изкупуването на суровите материали от земеделския производител, кандидатствал за помощта. Първият преработвател остава единствено отговорен по отношение на задълженията, изложени в настоящата глава.
Член 28
Изключителни обстоятелства
В случай на изключително обстоятелство или непреодолима сила, както е предвидено в член 40, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, кандидатстващото лице може да информира компетентния си орган, спазвайки процедурата, установена в член 72 от Регламент (ЕО) № 796/2004, че поради изключителни обстоятелства то няма да има възможност да предостави цялото количество или част от количеството суров материал, посочено в договора, упоменат в член 25. Компетентният орган, след като получи достатъчно доказателства за наличието на такива обстоятелства, може да разреши изменения на количествата, които трябва да бъдат доставени на изкупвача или на първия преработвател.
РАЗДЕЛ 5
Условия за плащане на помощта
Член 29
Плащане
1. Без да се засягат санкциите, предвидени в член 51 от Регламент (ЕО) № 796/2004 и в член 30 от настоящия регламент, помощта се плаща само когато:
а)
копие от договора е депозирано при компетентния орган в съответствие с член 25;
б)
гаранцията, предвидена в член 31, е предоставена, с изключение на случая, когато е приложен член 37;
в)
декларацията, предвидена в член 27, параграф 2, е представена на компетентния орган;
г)
компетентният орган е проверил, че условията, изложени в членове 25 и 27, са изпълнени по отношение на всяко заявление.
2. Чрез дерогация от параграф 1 и без да се засягат намаленията и изключенията, предвидени в член 51 от Регламент (ЕО) № 796/2004, и санкциите, предвидени в член 30 от настоящия регламент, помощта по отношение на годините преди първия добив за растителни култури, различни от едногодишни култури, се плаща, при условие че декларацията, посочена в член 25, параграф 2, е представена на компетентния орган и че компетентният орган е проверил спазването на член 25, параграф 2.
Член 30
Санкции в случай на невярна декларация за доставка
Когато по време на контрола се разкрие, че декларация за доставка, както е предвидена в член 27, параграф 2, е умишлено фалшифицирана, кандидатстващото лице губи правото си на помощ. Ако помощта вече е платена, тя се възстановява в съответствие с разпоредбите на член 73 от Регламент (ЕО) № 796/2004. За растителни култури, различни от едногодишни култури, извършените вече плащания подлежат на възстановяване до последното правомерно плащане.
РАЗДЕЛ 6
Задължения за изкупвачите и първите преработватели
Член 31
Гаранции
1. Изкупвачите или първите преработватели депозират при своите компетентни органи гаранция, както е предвидено в параграф 2, до крайния срок на въпросната година за измененията на въпросните заявления за плащане в съответната държава-членка, както е посочено в член 15, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 796/2004. Държавите-членки обаче могат да се откажат от изискването за гаранция в рамките на условията, определени в член 5 от Регламент (ЕИО) № 2220/85 на Комисията (6).
2. Гаранциите, които ще бъдат депозирани по отношение на всеки суров материал, се изчисляват, като се умножи сумата от всички площи, обхванати от договора, подписан от съответния изкупвач или първи преработвател, и използвани за производството на този суров материал по ставка от 60 EUR на хектар.
3. В случая на производство на растителни култури, различни от едногодишни култури, обаче следва да бъдат депозирани гаранции по отношение само на годината на първия добив и същите остават валидни за следващите години за срока на валидност на договора.
4. Когато договорите са изменени в съответствие с член 28, дадените гаранции съответно се коригират.
5. Без да се накърняват членове от 20 до 24 от Регламент (ЕИО) № 2220/85, когато гаранцията е депозирана от изкупвача, тя се освобождава веднага щом въпросните сурови материали са доставени на първия преработвател, при условие че компетентният орган на изкупвача има доказателство, че първият преработвател е депозирал равностойна гаранция при неговия компетентен орган. В случая на първата преработка в държава-членка, прилагаща разпоредбите на член 37, гаранцията, депозирана от изкупвача, се освобождава веднага щом въпросните сурови материали се доставят на одобрения първи преработвател.
Член 32
Главни, вторични и подчинени изисквания за изкупвачите и преработвателите
1. По смисъла на член 20 от Регламент (ЕИО) № 2220/85 следните задължения представляват главно изискване:
а)
задължението за изкупвачите да доставят общите количества сурови материали на първия преработвател, както е предвидено в член 27, параграф 4;
б)
задължението за първите преработватели да преработят най-малкото количествата сурови материали, определени в съответствие с член 27, параграф 1, до крайните продукти, посочени в договора;
в)
задължението за първите преработватели, отнасящо се до икономическата стойност на енергийните продукти, получени посредством преработването на суровите материали, посочени в член 24, параграф 6.
2. Задължението за първите преработватели да преработят суровите материали до 31 юли на втората година, следваща тази на добиването, представлява вторично изискване по смисъла на член 20 от Регламент (ЕИО) № 2220/85.
3. Следните задължения представляват подчинени изисквания по смисъла на член 20 от Регламент (ЕИО) № 2220/85:
а)
за изкупвачите и за първите преработватели:
i)
задължението да приемат доставката на съответните количества сурови материали, както са доставени от кандидатстващите лица в съответствие с член 27, параграф 3;
ii)
задължението да подпишат декларацията за доставка, посочена в член 27, параграф 2;
б)
за първите преработватели - задължението, когато е приложимо, да депозират гаранция в срока, определен в член 31, параграф 1.
4. Чрез дерогация от член 20, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 2220/85 задължението за изкупвача или за първия преработвател да приемат или улеснят проверките на място, извършвани от компетентните органи, или да предоставят отчетните данни, посочени в член 38 от настоящия регламент, представлява главно изискване.
РАЗДЕЛ 7
Специални правила за използването на сурови материали в стопанството
Член 33
Използване на сурови материали в стопанството
1. Независимо от член 25, параграф 1 държавите-членки могат да позволят на кандидатстващите лица да:
а)
използват горски дървесни култури с кратък цикъл на ротация, които се покриват от кодове по КН ex 0602 90 41, или всички зърнени култури или маслодайни семена, които се покриват от кодове по КН 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 и 1206 00 99, които са били добити:
i)
като гориво за затоплянето на земеделското стопанство;
ii)
за производството в рамките на стопанството на енергия или биогорива;
б)
преработват в биогаз, обхванат от код по КН 2711 29 00, в рамките на своето стопанство всички добити сурови материали.
2. Когато се прилага параграф 1 от настоящия член, член 25 не се прилага. До датата, предвидена в член 11 от Регламент (ЕО) № 796/2004, и в подкрепа на единното заявление кандидатстващите лица представят на своите компетентни органи писмена декларация, която съдържа най-малко следната информация:
а)
видовете на всички съответни сурови материали и засадената площ с всеки вид;
б)
когато е подходящо, годината, предвидена за първия добив;
в)
ангажимент от кандидатстващото лице да използва или преработва пряко суровите материали, обхванати в декларацията, в съответствие с параграф 1 от настоящия член и с член 24, параграф 1, и до датата, която ще бъде определена от държавите-членки, и няма да бъде по-късно от 31 юли на втората година, следваща тази на добива;
г)
заплануваната крайна употреба на суровите материали и техническото описание на предвиденото преобразуване.
3. Освен ако не е предвидено друго в настоящия раздел, разпоредбите на настоящата глава важат за съответните земеделски производители.
Член 34
Количества сурови материали, които ще се използват в стопанството
1. Кандидатстващите лица използват в стопанството:
а)
количество сурови материали, най-малкото равно на представителния добив, посочен в член 26; или
б)
за сурови материали, за които няма установен представителен добив, всички добити сурови материали.
Държавите-членки въвеждат адекватни мерки за контрол, така че да се осигури спазване на задължението, предвидено в буква б) от първата алинея.
2. До датата, определена от държавите-членки, кандидатстващите лица представят на компетентния орган декларация за добива, която съдържа най-малко следната информация:
а)
датата на добива;
б)
количествата добити сурови материали.
3. В случай на изключително обстоятелство или непреодолима сила, както е предвидено в член 40, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, кандидатстващото лице може да информира компетентния си орган в съответствие с член 72 от Регламент (ЕО) № 796/2004, че няма да има възможност да добие или използва цялото количество суров материал или част от него, посочени в параграф 1 от настоящия член. Компетентният орган може, след получаване на достатъчно доказателства за такива изключителни обстоятелства, да разреши изменения на количествата, които трябва да бъдат използвани в стопанството.
Член 35
Контрол
Без да се засягат мерките за контрол, предвидени в членове 24 и 26 от Регламент (ЕО) № 796/2004 и член 37, параграфи от 4 до 6 от настоящия регламент, държавите-членки, прилагащи член 33, параграф 1 от настоящия регламент, въвеждат адекватни мерки за контрол, така че да се осигури:
а)
добиването на съответните количества сурови материали в съответствие с член 34.
Тези мерки за контрол обхващат най-малко следното:
i)
административен контрол за спазването на член 34 относно добитите количества;
ii)
проверки на място на най-малко 10 % от земеделските стопанства за проверка на добитото количество, декларирано от кандидатстващото лице в съответствие с член 34, параграф 2;
б)
суровите материали, посочени в буква а), се използват директно в стопанството или се преработват в биогаз, попадащ в код по КН 2711 29 00.
Член 36
Плащания
1. Без да се засягат намаленията и изключенията, установени в член 51 от Регламент (ЕО) № 796/2004 и в параграф 2 от настоящия член, помощта се плаща на кандидатстващите лица, при условие че:
а)
изискваните количества сурови материали в съответствие с член 34 са добити;
б)
декларациите, предвидени в член 33, параграф 2 и член 34, параграф 2, са представени на компетентния орган;
в)
проверките, предвидени в член 35, буква а), са приключени от компетентния орган.
2. Без да се засяга член 40 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, ако се разкрие, че кандидатстващо лице умишлено е представило декларация за добива, посочена в член 34, параграф 2 от настоящия регламент, с невярно съдържание, то няма да има право на помощта. Ако помощта вече е било изплатена, сумата се възстановява в съответствие с член 73 от Регламент (ЕО) № 796/2004.
Ако суровите материали не са преработени в енергийни продукти до датата, посочена в член 33, параграф 2, буква в), помощта, изплатена за въпросния добив, се възстановява в съответствие с член 73 от Регламент (ЕО) № 796/2004 и земеделският производител се изключва от помощите за енергийни култури за следващата година.
Член 36а
Държавите-членки могат да решат да прилагат настоящия раздел от 1 януари 2008 г.
РАЗДЕЛ 8
Незадължителна система за одобрение
Член 37
Незадължителна система за одобрение
1. Чрез дерогация от член 31 държавите-членки могат да решат да въведат система за одобрение на изкупвачите и на първите преработватели (наричани по-долу „одобрени оператори“).
Държавите-членки публикуват решението, посочено в първата алинея, до 1 ноември на годината, предхождаща неговото прилагане. За 2007 г. обаче държавите-членки следва да публикуват решението си до 1 март 2007 г.
Освен ако не е предвидено друго в настоящия раздел, разпоредбите на настоящата глава важат за държавите-членки, които са решили да прилагат първата алинея.
2. Когато дадена държава-членка е решила да прилага параграф 1, тя приема необходимите разпоредби и взема необходимите мерки, така че да осигури спазването на разпоредбите на настоящата глава. По-специално държавите-членки определят условията за одобряване на операторите, така че най-малкото да отговарят на следните критерии:
а)
за изкупвачите:
i)
да имат административен капацитет за функциониране като изкупвачи и за поддържане на архива, посочен в член 38;
ii)
да имат договорни взаимоотношения най-малкото с един преработвател за доставката на сурови материали или да са извършвали търговски дейности за достатъчен период;
б)
за първите преработватели:
i)
да имат административен капацитет за функциониране като първи преработватели и административен капацитет за поддържане на архива, посочен в член 38;
ii)
да имат подходящ производствен капацитет за производството най-малкото на един енергиен продукт, посочен в член 24, параграф 1.
3. Преди публикуването на списъка, посочен в параграф 6, държавите-членки въвеждат процедура за контрол на одобрението на одобрени оператори.
4. Когато се установи, че даден одобрен оператор не спазва задълженията, предвидени в настоящата глава, или националните разпоредби, приети на основание на същата, или когато изкупвачът или първият преработвател не приема или не улеснява проверките на място, които трябва да се извършват от компетентните органи, и/или не предоставя информацията, посочена в член 38, държавите-членки налагат подходящи санкции. Размерът на санкциите се изчислява въз основа на тежестта на нарушението и пропорционално на гаранциите, конфискувани при неспазване на изискванията, както е посочено в член 32.
5. Ако някой одобрен оператор в резултат на сериозна небрежност, установена от държавата-членка, не спази разпоредбите на настоящата глава или разпоредбите на национално равнище, държавите-членки могат да решат да оттеглят одобрението си за период, който ще бъде определен от държавата-членка.
6. Преди 15 декември на годината, предхождаща годината, за която се отпуска помощта, държавите-членки публикуват списък на одобрените изкупвачи и първите преработватели. За помощта обаче, която се дава за 2007 г., списъкът на одобрените изкупвачи и първите преработватели се публикува най-късно до 15 април 2007 г.
7. Когато някоя държава-членка е решила да прилага параграф 1, помощта се изплаща само на кандидатстващите лица, които са сключили договори с одобрени изкупвачи или преработватели.
РАЗДЕЛ 9
Проверки
Член 38
Поддържане на архиви
1. Компетентните органи в държавата-членка определят вида на архивите, които трябва да се поддържат от страна на изкупвачите, преработвателите или кандидатстващите лица, упоменати в член 33, параграф 1, и честотата на актуализирането на тези архиви, която трябва да бъде поне веднъж месечно.
2. За преработватели тези архиви съдържат поне следната информация:
а)
количествата преработени сурови материали за преработка;
б)
количествата преработени сурови материали и количествата и видовете крайни продукти и вторични продукти, получени от тях;
в)
отпадъците по време на преработка;
г)
унищожените количества и причините за тяхното унищожаване;
д)
количествата и видовете продукти, които са били продадени или прехвърлени от страна на преработвателя, както и получените за тях суми;
е)
където това е приложимо, имената и адресите на последващите преработватели.
3. За изкупвачите тези архиви следва да съдържат поне следната информация:
а)
количествата от различните сурови материали, изкупени и продадени за преработка в рамките на тази схема;
б)
имената и адресите на първите преработватели.
4. В случая на кандидатстващите лица, упоменати в член 33, параграф 1, архивите обхващат поне данни за наличните количества, позволяващи проследяването на добивите и преработването в стопанството.
5. Органите, които са компетентни за изкупвача или първия преработвател, проверяват дали предоставеният договор е в съответствие с условията, заложени в член 24, параграф 1. Ако тези условия не са спазени, се уведомяват органите, които са компетентни за лицето, подало заявлението.
6. С оглед на изчисляването на икономическата стойност на продуктите, посочени в член 24, параграф 6, въпросните компетентни органи на базата на информацията, посочена в параграф 2, сравняват сумата на стойностите на всички енергийни продукти със сумата на стойностите на всички други продукти, предназначени за други цели и получени чрез същата преработвателна операция. Всяка стойност се равнява на съответното количество, умножено по средната аритметична стойност на фабричните цени, които са били отчетени по време на предишната пазарна година. Когато не са налице такива цени, компетентните органи определят актуалните цени, по-специално на базата на информацията, посочена в член 39, параграф 1.
Член 39
Контрол на преработването
1. Първите преработватели предоставят на своите компетентни органи изискваната информация за въпросната преработвателна верига, по-специално относно цените и коефициентите за техническото преработване, които ще се използват за определяне на количествата на крайните продукти, които могат да бъдат получени.
2. Компетентните органи на държавите-членки, в които се намират изкупвачите на продукцията, провеждат проверки в сградите на не по-малко от 25 % от изкупвачите, установени на територията на страната, избрани на базата на анализ на риска. Тези проверки се състоят от физически проверки и инспекции на търговските документи с цел да се установи съвместимост между изкупуването на сурови материали и съответстващите доставки, както и спазването на главните, второстепенните и подчинените изисквания, предвидени в член 32.
3. Компетентните органи на държавите-членки, в които се извършва преработката, проверяват за спазването на член 24, параграф 1 и на главните, второстепенните и подчинените изисквания, предвидени в член 32, параграф 2, в сградите на не по-малко от 25 % от преработвателите, които се намират на територията на страната, избрани на базата на анализ на риска. Тези проверки трябва да включват най-малко следното:
а)
сравняване на сумата на стойностите на всички енергийни продукти със сумата на стойностите на всички други продукти, предназначени за други цели и получени чрез същата преработвателна операция;
б)
анализ на производствената система на преработвателя, който включва физически проверки и инспекции на търговски документи, с оглед да се верифицира, че доставките на сурови материали съвпадат с крайните продукти, копродуктите и страничните продукти.
За целите на проверките, посочени в първа алинея, буква б), компетентните органи се базират по-специално на техническите коефициенти за преработка на въпросните сурови материали. Когато в законодателството на Общността съществуват такива коефициенти за износа, те се прилагат. Когато не съществуват такива, но пък съществуват други коефициенти в законодателството на Общността, се прилагат общностните коефициенти. Във всички други случаи инспекциите разчитат основно на коефициентите, които са общоприети от преработвателната индустрия.
4. За преработвателните операции, посочени в член 33, параграф 1, се извършват проверки на поне 10 % от лицата, които са подали заявления, избрани на базата на анализ на риска, като се вземат предвид:
а)
сумите на помощта;
б)
видът на декларираната продукция за преработване, по-специално растителни култури, различни от едногодишни култури;
в)
броят на земеделските парцели;
г)
развитието след последната година;
д)
резултатите от проверките, които са били направени през последните години;
е)
други параметри, които се посочват от държавите-членки, на базата на представителността на подадените декларации.
5. Проверките, посочени в параграф 4, обхващат най-малко:
а)
сравняване на сумата на стойностите на всички енергийни продукти със сумата на стойностите на всички други продукти, предназначени за други цели и получени чрез същата преработвателна операция;
б)
наличието на база за използване или преработване на суровите материали в стопанството.
6. Когато проверките, посочени в параграф 4, покажат нередности, компетентните органи провеждат допълнителни проверки през годината и следователно увеличават процента на кандидатстващите лица, които ще бъдат подлагани на проверки на място през следващата година, в съответствие с член 26, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 796/2004.
7. Ако е било предвидено, че определени елементи на проверките, посочени в параграфи 2, 3 и 4, могат да се провеждат на базата на проба, тогава тази проба трябва да гарантира достоверно и представително равнище на проверката.
8. Всяка проверка на място следва да бъде обект на доклад за инспекцията, подписан от инспектора, който доклад трябва да съдържа подробности относно проведената проверка. Докладът посочва по-специално следното:
а)
датата на проверката;
б)
присъствалите на проверката лица;
в)
проверените периоди;
г)
използваните техники за проверяване, включително, където това е приложимо, референции към методите на вземане на пробите;
д)
резултатите от проверката.
Член 40
Допълнителни мерки и взаимна помощ
1. Държавите-членки предприемат всички по-нататъшни мерки, които са необходими за правилното прилагане на настоящата глава, и си оказват взаимната помощ, необходима за целите на проверките, които се изискват в съответствие с настоящата глава. Когато настоящата глава не предвижда подходящите намаления и изключения, държавите-членки могат да прилагат съответните национални санкции срещу пазарните участници, които са обвързани с процедурата по отпускане на държавни помощи.
2. Доколкото е необходимо или наложено от настоящата глава, държавите-членки взаимно си помагат с цел да се осигури ефективен контрол и да може да се проверят автентичността на предадените документи и точността на разменената информация.
4)
В член 61 параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. Когато се установи, че площите, посочени в членове 59 и 60, са надвишени, съответната държава-членка определя окончателния размер на надвишението, закръглен до два знака след десетичната запетая, преди да бъдат отпуснати плащанията на земеделския производител и най-късно до 31 януари на следващата година.“
5)
Член 69 се заменя със следния текст:
„Член 69
Подаване на информация
Когато се установи, че площите, посочени в членове 59 и 60, са надвишени, съответната държава-членка определя окончателния размер на надвишението, преди да бъдат отпуснати плащанията на земеделския производител и най-късно до 31 януари на следващата година, и го съобщава на Комисията най-късно до 31 януари на следващата година. Данните, използвани за изчисляване на процента, с който е надвишена основната площ, се съобщават, като се използва формулярът образец, който се съдържа в приложение VI.“
6)
В член 136 текстът „член 30, параграф 3“ се заличава.
7)
В член 171аи параграф 3 се заличава.
8)
В член 171бб, параграф 2 първата алинея се заменя със следния текст:
„Държавите-членки определят сумата на помощта за маслини на хектар ГИС за всяка категория маслинени насаждения преди отпускането на плащанията на земеделските производители и най-късно до 31 януари на следващата година.“
9)
В приложение III заглавието „КРАЕН СРОК ЗА ПРЕДАВАНЕ: 15 НОЕМВРИ ВСЯКА ГОДИНА“ се заличава.
10)
В приложение VI заглавието „КРАЕН СРОК ЗА ПРЕДАВАНЕ: 15 НОЕМВРИ ВСЯКА ГОДИНА“ се заличава.
11)
Приложение IX се заменя с текста, установен в приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2007 г. Глава 8, раздели 3, 4, 5, 6 и 9 от Регламент (ЕО) № 1973/2004, както е изменен с член 1, параграф 3 от настоящия регламент, обаче се прилагат от 1 януари 2008 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 13 март 2007 година.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 270/2007,
annettu 13 päivänä maaliskuuta 2007,
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä, jotka koskevat mainitun asetuksen IV ja IV a osastossa säädettyjä tukijärjestelmiä sekä kesannoidun maan käyttöä raaka-aineiden tuottamiseen, annetun asetuksen (EY) N:o 1973/2004 muuttamisesta
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29 päivänä syyskuuta 2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003 (1) ja erityisesti sen 145 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Komission asetuksen (EY) N:o 1973/2004 (2) 3 artiklan 1 kohdassa säädetään eräiden tietojen ilmoittamisesta komissiolle. Tupakkatuen osalta tuen alustavaan määrään liittyvä ilmoitus edellytetään satovuodelta eikä seuraavalta vuodelta, kuten mainitun artiklan d alakohdassa mainitaan, ja sen vuoksi kyseistä kohtaa olisi muutettava.
(2)
Puuvillan lajikohtaisen tuen osalta asetuksen (EY) N:o 1973/2004 3 artiklan 1 kohdassa ja mainitun asetuksen 171 a i artiklan 3 kohdassa edellytetyt komissiolle toimitettavat ilmoitukset eivät ole tarpeellisia. Sen vuoksi 171 a i artiklan 3 kohta olisi poistettava.
(3)
Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 (3) säädettyjen täydentävien ehtojen, tuen mukauttamisen ja yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 796/2004 71 a artiklan 2 kohdan d alakohdan mukaisesti jäsenvaltioiden on otettava huomioon yksittäisiin tukihakemuksiin sovellettavat vähennykset tai tuen ulkopuolelle jättämiset vahvistettaessa vähennyskerrointa, jota sovelletaan, jos tietyille tukijärjestelmille vahvistetut määrärahojen enimmäismäärät ylittyvät.
(4)
Asetuksen (EY) N:o 1973/2004 4 artiklassa säädetään eräiden vähennyskertoimien vahvistamisesta kunkin vuoden 15 päivään marraskuuta mennessä. Yksittäisiin tukihakemuksiin sovellettavat vähennysten ja tuen ulkopuolelle jättämisten kokonaisvaikutukset eivät välttämättä ole jäsenvaltioiden tiedossa kyseiseen päivään mennessä. Kyseisten kerrointen vahvistaminen kyseiseen päivämäärään mennessä ei myöskään ole tarpeen.
(5)
Kokemus on lisäksi osoittanut, että asetuksen (EY) N:o 1973/2004 4 artiklassa edellytettyjen lisäkertoimien vahvistaminen on usein vaikeaa toteuttaa ennen kunkin kyseisen vuoden 15 päivänä marraskuuta olevaa määräaikaa. Koska kyseisten kertoimien vahvistamiseen niin aikaisessa vaiheessa ei ole mitään erityistä tarvetta ja riittää, että tiedot toimitetaan komissiolle seuraavan vuoden 31 päivään tammikuuta mennessä, mutta joka tapauksessa ennen tukien myöntämistä, 4 artiklaa olisi muutettava. Muutos vaikuttaa mainitun asetuksen 3, 61, 69 ja 171 b b artiklaan sekä liitteisiin III ja VI, ja sen vuoksi myös niitä olisi muutettava.
(6)
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 88 artiklassa säädetyn energiakasvien tuen uudelleentarkastelua koskevassa komission kertomuksessa neuvostolle korostetaan, että kyseisen tuen houkuttelevuutta on lisättävä sekä viljelijöiden että jalostajien kannalta. Sen vuoksi asetuksen (EY) N:o 1973/2004 8 luvussa vahvistettuja täytäntöönpanosääntöjä olisi yksinkertaistettava.
(7)
Vakuusjärjestelmällä taataan, että raaka-aine, joka on kasvatettu keräilijöille tai ensimmäisille jalostajille toimitettavien energiakasvien tukea saavilla alueilla, jalostetaan lopulta energiaksi. Näyttää kuitenkin olevan aiheellista sallia, että jäsenvaltiot voivat korvata vakuusjärjestelmän jollain muulla toimijoiden hyväksymisjärjestelmällä, jolla taataan samanlainen tehokkuusaste. Tällaisten hyväksyttyjen toimijoiden olisi noudatettava vähimmäisvaatimuksia ja niille olisi koiduttava seuraamuksia velvollisuuksiensa täyttämättä jättämisestä toimivaltaisten viranomaisten jäsenvaltion tasolla vahvistamien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti.
(8)
Sopimusvelvoite on tehokas tapa varmistaa, että energiakasvien tukea hakevat viljelijät toimittavat kyseiset raaka-aineet lopulta keräilijälle tai jalostajalle. Koska monivuotisia kasveja (esim. lyhytkiertoinen energiapuu) ei voida kuitenkaan korjata ensimmäisenä istutusvuonna tai ensimmäisinä istutusvuosina, sopimusvelvoitetta olisi sovellettava vasta ensimmäisestä satovuodesta alkaen.
(9)
Edustavia satoja olisi käytettävä viljelijälle toimitettavan raaka-aineen vähimmäismäärän laskemiseksi sen varmistamiseksi, että kyseiset pinta-alat käytetään energiatarkoituksiin. Eräiden raaka-aineiden tapauksessa väärinkäytön mahdollisuutta ei käytännössä kuitenkaan ole niiden erityisten ominaisuuksien vuoksi, ja sen vuoksi edustavaa satoa ei ole tarpeen vahvistaa.
(10)
Kyseisiltä aloilta korjattujen kaikkien raaka-aineiden toimitusvelvollisuus ei salli sitä, että korjattu raaka-aine korvattaisiin vastaavalla määrällä samaa raaka-ainetta. Yksivuotisten kasvien osalta tämä velvollisuus ei ole tarpeen, ja se olisi poistettava, jolloin järjestelmän täytäntöönpano olisi joustavampaa, mutta järjestelmän perustavoitetta ei kuitenkaan vaarannettaisi.
(11)
On aiheellista säätää, että silloin kuin se on mahdollista, sekä viljelijän että keräilijän tai ensimmäisen jalostajan ilmoitukset maksajavirastolle olisi tehtävä siten, että vältetään päällekkäisyys.
(12)
Asetuksen (EY) N:o 1973/2004 25 artiklassa säädetään jäsenvaltioiden mahdollisuudesta sallia viljelijöiden käyttää raaka-aineita omalla tilallaan energiatarkoituksiin. Selvyyden ja avoimuuden vuoksi ja kun otetaan huomioon tämän vaihtoehdon yksityiskohdat, on aiheellista vahvistaa tähän tapaukseen sovellettavat erityissäännöt.
(13)
Tilalla käytettävien vilja- ja öljykasvien osalta edellytetään erityisesti, että tuotanto denaturoidaan asetuksen (EY) N:o 1973/2004 25 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Kun otetaan huomioon tällaisen tuotannon mahdollisesti rajallinen määrä ja kyseisen menetelmän tekniset vaikeudet, aiheelliset toimenpiteet ja tarkastukset olisi soveliasta jättää jäsenvaltioiden vahvistettaviksi. Tällainen lähestymistapa olisi ulotettava myös korjattujen raaka-aineiden määrien määrittämiseen.
(14)
Asetuksen (EY) N:o 1973/2004 24 artiklan 3 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti ensimmäisten jalostajien ja keräilijöiden, jotka korvaavat raaka-aineet ja väli- tai sivutuotteet niiden vastaavilla määrillä, on ilmoitettava siitä toimivaltaisille viranomaisille. Lisäksi kyseisen säännöksen mukaisesti on varmistettava jäsenvaltioiden kansallisten viranomaisten väliset ilmoitukset, jos tällaiset toimet koskevat eri jäsenvaltioita, jotta jäsenvaltioiden kansallisten viranomaisten käytettävissä on riittävät tiedot kyseisistä toimista. Sen vuoksi mainitun asetuksen 37 ja 38 artiklassa säädetty velvollisuus käyttää T5-valvontakappaletta ei ole tarpeen, ja se olisi poistettava.
(15)
Piirteiden, joita tarkoitetaan asetuksen (EY) N:o 1782/2003 liitteessä III luetelluissa säädöksissä tai jotka voivat liittyä mainitun asetuksen 5 artiklassa ja liitteessä IV tarkoitettuihin hyvän maatalouden ja ympäristön vaatimuksiin, tulisi olla tukikelpoisia kaikissa pinta-alatukijärjestelmissä, myös yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmässä, jotta pinta-alatukijärjestelmiin liittyviä sääntöjä voitaisiin yhdenmukaistaa ja tukihakemusten hallinnointia ja valvontaa yksinkertaistaa. Sen vuoksi asetuksen (EY) N:o 796/2004 30 artiklan 3 kohtaa olisi sovellettava myös kyseiseen järjestelmään.
(16)
Peltokasvien pinta-alatuen yhteydessä satoa koskevat tiedot ovat tarpeen menojen ennakoimiseksi. Lisäksi asetuksen (EY) N:o 1782/2003 104 artiklassa vahvistetaan eri sadot tuen laskemiseksi sen mukaan, käsitelläänkö maissia erikseen vai ei. Sen vuoksi asetuksen (EY) N:o 1973/2004 liitettä IX olisi mukautettava.
(17)
Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 1973/2004 olisi muutettava.
(18)
Koska tässä asetuksessa säädetyt muutokset koskevat markkinointivuonna 2007 jätettäviä tukihakemuksia, tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2007. Hallinnollisten rajoitteiden vuoksi joitakin muutoksia olisi kuitenkin sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2008.
(19)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat suorien tukien hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (EY) N:o 1973/2004 seuraavasti:
1)
Muutetaan 3 artiklan 1 kohta seuraavasti:
a)
Lisätään b a alakohta seuraavasti:
”b)a
viimeistään sen vuoden loppua, jolta tukea myönnettiin, seuraavana 15 päivänä lokakuuta: kaikki energiakasvien tukien arvioimiseksi tarvittavat tiedot, erityisesti
-
hakemusten lukumäärä,
-
pinta-alat kunkin raaka-aineen lajin osalta,
-
kunkin raaka-ainelajin määrät ja saatu lopputuote;”
b)
Muutetaan c alakohta seuraavasti:
i)
korvataan johdantovirke seuraavasti:
”viimeistään seuraavan vuoden 31 päivänä tammikuuta:”
ii)
Korvataan iii alakohta seuraavasti:
”iii)
määritetty kokonaismäärä, kun kyse on asetuksen (EY) N:o 1782/2003 96 artiklassa säädetyistä lisätuista maitotuotteiden tuottajille;”
c)
Korvataan d alakohta seuraavasti:
”d)
viimeistään satovuoden 31 päivänä maaliskuuta tuen alustava määrä yhtä kilogrammaa kohden, kun kyseessä on asetuksen (EY) N:o 1782/2003 110 j artiklassa säädetty tupakkatuki, tämän asetuksen liitteessä XXV lueteltujen tupakkalajikeryhmien ja tarvittaessa laatuluokan mukaisesti eriteltynä;”
2)
Korvataan 4 artikla seuraavasti:
”4 artikla
Pinta-alaan sovellettava vähennyskerroin asetuksen (EY) N:o 1782/2003 75 artiklassa, 78 artiklan 2 kohdassa, 82 ja 85 artiklassa, 89 artiklan 2 kohdassa, 98 ja 143 artiklassa tarkoitetussa tapauksessa tai määriin sovellettava vähennyskerroin ja puolueettomat perusteet mainitun asetuksen 95 artiklan 4 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa on vahvistettava ennen kuin tuet myönnetään viljelijöille ja viimeistään seuraavan vuoden 31 päivänä tammikuuta tämän asetuksen 3 artiklan 1 kohdan b, b a ja c alakohdan mukaisesti toimitettujen tietojen perusteella.”
3)
Korvataan 8 luku seuraavasti:
”8 LUKU
ENERGIAKASVIEN TUKI
1 JAKSO
Määritelmät
23 artikla
Määritelmät
Tässä luvussa tarkoitetaan
a)
’hakijalla’ viljelijää, joka viljelee asetuksen (EY) N:o 1782/2003 88 artiklassa tarkoitettuja pinta-aloja saadakseen mainitussa artiklassa tarkoitettua tukea;
b)
’tuella’ asetuksen (EY) N:o 1782/2003 88 artiklassa säädettyä energiakasvien tukea;
c)
’energiatuotteilla’ asetuksen (EY) N:o 1782/2003 88 artiklan toisessa alakohdassa tarkoitettuja energiatuotteita;
d)
’ensimmäisellä jalostajalla’ maatalouden raaka-aineiden käyttäjää, joka ryhtyy ensimmäiseen jalostukseen saadakseen yhtä tai useampaa asetuksen (EY) N:o 1782/2003 88 artiklan toisessa kohdassa mainituista tuotteista, ei kuitenkaan tilalla raaka-aineita käyttäviä hakijoita;
e)
’keräilijällä’ henkilöä, joka tekee 25 artiklassa tarkoitetun hakijan kanssa sopimuksen ja joka ostaa omaan laskuunsa 24 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja raaka-aineita, jotka on tarkoitettu asetuksen (EY) N:o 1782/2003 88 artiklan toisessa kohdassa säädettyihin käyttötarkoituksiin.
2 JAKSO
Raaka-aineen käyttö
24 artikla
Raaka-aineen käyttö
1. Tukea saavilla pinta-aloilla voidaan viljellä kaikkia maatalouden raaka-aineita edellyttäen, että raaka-aineen ensisijainen käyttötarkoitus on energiatuotteiden valmistus 2-8 kohdassa säädettyjen edellytysten mukaisesti.
2. Sokerijuurikasta voidaan viljellä 1 kohdassa tarkoitetuilla pinta-aloilla edellyttäen, että energiatuotteiden valmistuksessa käytetään välituotetta ja että sokeria sisältävä rinnakkais- tai sivutuote käytetään neuvoston asetuksen (EY) N:o 318/2006 (4) mukaisesti.
3. Hamppuun sovelletaan komission asetuksen (EY) N:o 795/2004 (5) 29 artiklan ja asetuksen (EY) N:o 796/2004 33 artiklan säännöksiä.
4. Jäsenvaltiot voivat jättää minkä tahansa maatalouden raaka-aineen tukijärjestelmän ulkopuolelle, jos kyseisten raaka-aineiden vuoksi aiheutuu vaikeuksia valvonnan, kansanterveyden, ympäristön tai rikosoikeuden taikka lopullisten energiatuotteiden määrän vähenemisen suhteen.
5. Jäsenvaltiot voivat vahvistaa vähimmäisviljelyalan mille tahansa raaka-aineelle.
6. Raaka-aineista jalostamalla saatujen energiatuotteiden taloudellisen arvon on oltava suurempi kuin tällaisesta jalostuksesta saatujen muihin käyttötarkoituksiin tarkoitettujen muiden tuotteiden arvo tämän asetuksen 38 artiklan 6 kohdassa vahvistetun menetelmän mukaisesti arvioituna.
7. Poiketen siitä, mitä 6 kohdassa säädetään, soijapapuja voidaan viljellä 1 kohdassa tarkoitetuilla pinta-aloilla edellyttäen, että energiatuotteiden valmistuksessa käytetään muuta kuin soijajauhoa sisältävää välituotetta.
8. Energiatuotteiden on oltava enintään kolmannen jalostajan valmistamia.
3 JAKSO
Sopimus
25 artikla
Sopimus
1. Edellä 24 artiklassa tarkoitettujen raaka-aineiden tuottamisesta on tehtävä sopimus asetuksen (EY) N:o 1782/2003 90 artiklan mukaisesti ja tässä luvussa säädetyin edellytyksin.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, muiden kuin yksivuotisten kasvien ensimmäistä satoa edeltävinä vuosina hakijat voivat kirjallisella ilmoituksella sitoutua istuttamaan kyseisenä vuonna ja käyttää korjattavat raaka-aineet energiatuotteiden valmistukseen. Ilmoituksessa on oltava vähintään seuraavat tiedot:
a)
kunkin raaka-aineen laji ja viljelty pinta-ala;
b)
ensimmäistä satoa varten ennakoitu vuosi.
3. Hakijoiden on jätettävä yhtenäishakemuksen tueksi asetuksen (EY) N:o 796/2004 11 artiklassa säädettyyn päivämäärään mennessä toimivaltaisille viranomaisilleen jäljennös keräilijän tai ensimmäisen jalostajan kanssa tehdystä sopimuksesta, tai tarvittaessa 2 kohdassa tarkoitetusta ilmoituksesta.
Jäsenvaltiot voivat päättää, että sopimus voidaan tehdä ainoastaan hakijan ja ensimmäisen jalostajan välillä.
Jäsenvaltiot voivat edellyttää, että hakijat tekevät yhden sopimuksen kunkin raaka-aineen osalta.
4. Hakijoiden on varmistettava, että sopimuksessa mainitaan vähintään seuraavat tiedot:
a)
sopimuspuolten nimet ja osoitteet;
b)
sopimuksen kesto;
c)
kunkin raaka-aineen laji ja viljelty pinta-ala;
d)
kaikki raaka-aineen odotettavissa olevan määrän toimittamiseen sovellettavat edellytykset;
e)
viljelijän sitoumus 27 artiklan 1 kohdassa säädettyjen velvollisuuksien noudattamisesta;
f)
viljelijän sitoumus 27 artiklan 1 kohdassa säädettyjen velvollisuuksien noudattamisesta;
4 JAKSO
Edustavat sadot, raaka-aineiden toimittaminen ja toimitettavat määrät
26 artikla
Edustavat sadot
1. Jäsenvaltioiden on asianmukaista menettelyä noudattaen vahvistettava joka vuosi edustavat sadot, jotka tulee saavuttaa kunkin raaka-aineen lajin osalta, ja ilmoitettava ne asianomaisille hakijoille.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat päättää olla vahvistamatta edustavia satoja muille kuin yksivuotisille kasveille. Tällöin, jos 27 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa säädetyissä tarkastuksissa ilmenee riski siitä, ettei velvollisuutta toimittaa kaikkia korjattuja raaka-aineita ole noudatettu, jäsenvaltioiden on soveltuvaa menettelyä noudattaen vahvistettava edustavat sadot kasveille, joita kyseinen riski koskee.
27 artikla
Raaka-aineiden toimittaminen ja toimitettavat määrät
1. Hakijoiden on toimitettava keräilijälle tai ensimmäiselle jalostajalle
a)
vähintään edustavaa satoa vastaavat määrät raaka-ainetta;
b)
kaikki raaka-aine, joka on saatu kasveista, joita varten jäsenvaltiot ovat päättäneet käyttää 26 artiklan 2 kohdassa säädettyä vaihtoehtoa.
Jäsenvaltioiden on otettava käyttöön soveltuvat tarkastustoimenpiteet varmistaakseen, että ensimmäisen alakohdan b alakohdassa säädettyä velvollisuutta toimittaa kaikki raaka-aineet on noudatettu.
2. Hakijoiden tai keräilijöiden tai ensimmäisten jalostajien on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle raaka-aineiden toimittamisesta kirjallisella ilmoituksella, jonka ovat allekirjoittaneet keräilijä tai ensimmäinen jalostaja sekä hakija. Ilmoituksessa on oltava vähintään seuraavat tiedot:
a)
toimituspäivä;
b)
kunkin lajin toimitetut määrät.
3. Keräilijöiden tai ensimmäisten jalostajien on vastaanotettava 1 kohdassa tarkoitettu raaka-aine ja varmistettava, että vastaava määrä kyseisiä raaka-aineita käytetään yhteisössä yhden tai useamman energiatuotteen valmistukseen.
4. Keräilijöiden on toimitettava ensimmäiselle jalostajalle tai ensimmäisille jalostajille vastaava määrä kaikkia hakijoilta vastaanotettuja raaka-aineita.
5. Ensimmäinen jalostaja voi käyttää vastaavan määrän raaka-ainetta, väli- tai rinnakkaistuotteita yhden tai useamman energiatuotteen valmistukseen.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa tai jos keräilijä myy vastaavan määrän korjattua raaka-ainetta, ensimmäisen jalostajan tai keräilijän on vastaavasti ilmoitettava siitä sille toimivaltaiselle viranomaiselle, jolle 31 artiklassa tarkoitettu vakuus on annettu, tai sovellettaessa 37 artiklaa, kyseisen keräilijän tai ensimmäisen jalostajan hyväksynnästä vastuussa olevalle toimivaltaiselle viranomaiselle. Jos vastaava määrä käytetään muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa raaka-aine on korjattu, asianomaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava toisilleen kyseisiä toimia koskevat tiedot.
6. Sopimussuhteita sääntelevien kansallisten säännösten mukaisesti ensimmäinen jalostaja voi siirtää kolmannelle osapuolelle raaka-aineen keräämisen tukea hakevan viljelijän tilalta. Ensimmäinen jalostaja vastaa yksin tässä luvussa säädetyistä velvollisuuksista.
28 artikla
Poikkeukselliset olosuhteet
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 40 artiklan 4 kohdan mukaisissa poikkeuksellisissa olosuhteissa tai ylivoimaisen esteen sattuessa hakija voi ilmoittaa asetuksen (EY) N:o 796/2004 72 artiklassa vahvistettua menettelyä noudattaen toimivaltaiselle viranomaiselleen, että kyseisistä olosuhteista johtuen hän ei kykene toimittamaan 25 artiklassa tarkoitetussa sopimuksessa määriteltyjä raaka-aineita osittain tai kokonaan. Toimivaltainen viranomainen voi sallia keräilijälle tai ensimmäiselle jalostajalle toimitettavien määrien muuttamisen saatuaan riittävät todisteet tällaisista poikkeuksellisista olosuhteista.
5 JAKSO
Edellytykset tuen maksamiseksi
29 artikla
Maksaminen
1. Rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 796/2004 51 artiklassa ja tämän asetuksen 30 artiklassa säädettyjen seuraamusten soveltamista, tukea maksetaan ainoastaan, jos
a)
sopimuksen jäljennös on toimitettu toimivaltaiselle viranomaiselle 25 artiklan mukaisesti;
b)
31 artiklassa säädetty vakuus on asetettu, paitsi jos sovelletaan 37 artiklaa;
c)
27 artiklan 2 kohdassa säädetty ilmoitus on jätetty toimivaltaiselle viranomaiselle;
d)
toimivaltainen viranomainen on tarkistanut kunkin hakemuksen osalta, että 25 ja 27 artiklassa säädetyt edellytykset on täytetty.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään ja rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 796/2004 51 artiklassa säädettyjen vähennysten ja tuen ulkopuolelle jättämisten sekä tämän asetuksen 30 artiklassa säädettyjen seuraamusten soveltamista, muiden kuin yksivuotisten kasvien tuki, jota maksetaan vuosilta ennen ensimmäistä satoa, on maksettava edellyttäen, että 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu ilmoitus on jätetty toimivaltaiselle viranomaiselle ja että toimivaltainen viranomainen on tarkastanut, että 25 artiklan 2 kohtaa noudatetaan.
30 artikla
Virheellisestä toimitusilmoituksesta aiheutuvat seuraamukset
Jos tarkastuksissa ilmenee, että 27 artiklan 2 kohdassa säädetty toimitusilmoitus on tahallisesti virheellinen, hakija menettää tukikelpoisuutensa. Jos tuki on jo maksettu, se on perittävä takaisin asetuksen (EY) N:o 796/2004 73 artiklan säännösten mukaisesti. Muiden kuin yksivuotisten kasvien jo maksetut tuet on perittävä takaisin viimeiseen tukeen oikeuttavaan maksuun asti.
6 JAKSO
Keräilijöiden ja ensimmäisten jalostajien velvollisuudet
31 artikla
Vakuudet
1. Keräilijöiden tai ensimmäisten jalostajien on annettava 2 kohdassa säädetty vakuus toimivaltaisille viranomaisilleen siihen päivään mennessä, jona tukihakemuksiin tehtävät muutokset on viimeistään tehtävä kyseisenä vuonna asianomaisessa jäsenvaltiossa asetuksen (EY) N:o 796/2004 15 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin luopua vakuuden asettamista koskevasta vaatimuksesta komission asetuksen (ETY) N:o 2220/85 (6) 5 artiklassa vahvistettujen edellytysten mukaisesti.
2. Vakuus on kunkin raaka-aineen osalta 60 euroa hehtaarilta kerrottuna kaikkien sellaisten viljeltyjen pinta-alojen summalla, joista on tehty asianomaisen keräilijän tai ensimmäisen jalostajan allekirjoittama sopimus ja joita käytetään kyseisen raaka-aineen tuottamiseen.
3. Viljeltäessä muita kuin yksivuotisia kasveja vakuudet on kuitenkin asetettava ainoastaan ensimmäisen satovuoden osalta, ja ne ovat voimassa seuraavina vuosina sopimuksen voimassaoloaikana.
4. Jos sopimusta muutetaan 28 artiklan mukaisesti, asetettua vakuutta mukautetaan vastaavasti.
5. Rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 2220/85 20-24 artiklan soveltamista, kun vakuuden on asettanut keräilijä, se vapautetaan, kun raaka-aine on toimitettu ensimmäiselle jalostajalle edellyttäen, että keräilijän toimivaltaisella viranomaisella on todiste siitä, että ensimmäinen jalostaja on asettanut vastaavan vakuuden toimivaltaiselle viranomaiselleen. Jos ensimmäinen jalostus tapahtuu 37 artiklan säännöksiä soveltavassa jäsenvaltiossa, keräilijän asettama vakuus on vapautettava, kun kyseinen raaka-aine on toimitettu hyväksytylle ensimmäiselle jalostajalle.
32 artikla
Keräilijöitä ja jalostajia koskevat ensisijaiset, toissijaiset ja alempiasteiset vaatimukset
1. Seuraavat velvollisuudet ovat komission asetuksen (ETY) N:o 2220/85 20 artiklan mukaisia ensisijaisia vaatimuksia:
a)
keräilijöiden velvollisuus toimittaa raaka-aineiden kokonaismäärät 27 artiklan 4 kohdassa säädetyille ensimmäisille jalostajille;
b)
ensimmäisten jalostajien velvollisuus jalostaa vähintään 27 artiklan 1 kohdan mukaisesti määritetyt raaka-aineiden määrät sopimuksessa määritellyiksi lopputuotteiksi;
c)
ensimmäisten jalostajien velvollisuus, joka liittyy 24 artiklan 6 kohdassa tarkoitettuun raaka-aineiden jalostuksessa saatujen energiatuotteiden taloudelliseen arvoon.
2. Ensimmäisten jalostajien velvollisuus jalostaa raaka-aineita sadonkorjuuta seuraavan toisen vuoden 31 päivään heinäkuuta mennessä on asetuksen (ETY) N:o 2220/85 20 artiklassa tarkoitettu toissijainen vaatimus.
3. Seuraavat velvollisuudet ovat komission asetuksen (ETY) N:o 2220/85 20 artiklassa tarkoitettuja alempiasteisia vaatimuksia:
a)
keräilijöiden ja ensimmäisten jalostajien osalta
i)
velvollisuus vastaanottaa hakijoiden 27 artiklan 3 kohdan mukaisesti toimittama asianomaisten raaka-aineiden toimitus;
ii)
velvollisuus allekirjoittaa 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu toimitusilmoitus;
b)
ensimmäisten jalostajien osalta tarvittaessa velvollisuus asettaa vakuus 31 artiklan 1 kohdassa vahvistetun määräajan kuluessa.
4. Poiketen siitä, mitä asetuksen (ETY) N:o 2220/85 20 artiklan 2 kohdassa säädetään, keräilijän tai ensimmäisen jalostajan velvollisuus hyväksyä tai helpottaa toimivaltaisten viranomaisten paikalla tekemiä tarkastuksia tai toimittaa tämän asetuksen 38 artiklassa tarkoitetut rekisterit on ensisijainen vaatimus.
7 JAKSO
Raaka-aineen käyttöä tilalla koskevat erityissäännöt
33 artikla
Raaka-aineen käyttö tilalla
1. Sen estämättä, mitä 25 artiklan 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat antaa hakijalle luvan
a)
käyttää CN-koodiin ex 0602 90 41 kuuluvia lyhytkiertoisia metsäpuita tai kaikkia korjattuja CN-koodeihin 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 ja 1206 00 99 kuuluvia vilja- tai öljykasveja:
i)
polttoaineena maatilansa lämmityksessä,
ii)
energian tai biopolttoaineiden tuotantoon tilallaan;
b)
jalostaa kaikki korjattu raaka-aine maatilallaan CN-koodiin 2711 29 00 kuuluvaksi biokaasuksi.
2. Jos tämän artiklan 1 kohtaa sovelletaan, 25 artiklaa ei sovelleta. Hakijoiden on asetuksen (EY) N:o 796/2004 11 artiklassa säädettyyn päivämäärään mennessä ja yhtenäishakemuksen tueksi jätettävä toimivaltaisille viranomaisilleen kirjallinen ilmoitus, jossa on oltava vähintään seuraavat tiedot:
a)
kunkin raaka-aineen laji ja viljelty pinta-ala;
b)
tarvittaessa ensimmäistä satoa varten ennakoitu vuosi;
c)
hakijan sitoumus käyttää tai jalostaa suoraan ilmoituksessa mainittu raaka-aine tämän artiklan 1 kohdan ja 24 artiklan 1 kohdan mukaisesti sekä jäsenvaltioiden vahvistamaan päivämäärään mennessä, joka ei saa olla myöhempi kuin sadonkorjuuta seuraavan toisen vuoden 31 päivä heinäkuuta;
d)
raaka-aineen suunniteltu loppukäyttö ja suunnitellun jalostuksen tekninen kuvaus.
3. Jollei tämän jakson säännöksistä muuta johdu, tämän luvun säännöstä sovelletaan asianomaisiin viljelijöihin.
34 artikla
Tilalla käytettävien raaka-aineiden määrät
1. Hakijoiden on käytettävä tilalla
a)
raaka-aineen määrä, joka vastaa vähintään 26 artiklassa tarkoitettua edustavaa satoa, tai
b)
sellaisen raaka-aineen osalta, jolle ei ole vahvistettu edustavaa satoa, kaikki korjattu raaka-aine.
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarkastustoimenpiteet, joilla voidaan riittävällä tavalla varmistaa, että ensimmäisen alakohdan b alakohdassa säädettyä velvollisuutta noudatetaan.
2. Hakijoiden on jäsenvaltioiden vahvistamaan päivämäärään mennessä jätettävä toimivaltaiselle viranomaiselle satoilmoitus, jossa on oltava vähintään seuraavat tiedot:
a)
sadonkorjuupäivä;
b)
korjattujen raaka-aineiden määrät.
3. Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 40 artiklan 4 kohdan mukaisissa poikkeuksellisissa olosuhteissa tai ylivoimaisen esteen sattuessa hakija voi ilmoittaa asetuksen (EY) N:o 796/2004 72 artiklan mukaisesti toimivaltaiselle viranomaiselleen, ettei hän kykene korjaamaan tai käyttämään tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettua raaka-ainetta osittain tai kokonaan. Toimivaltainen viranomainen voi sallia tilalla käytettävien määrien muuttamisen saatuaan riittävät todisteet tällaisista poikkeuksellisista olosuhteista.
35 artikla
Tarkastukset
Rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 796/2004 24 ja 26 artiklan ja tämän asetuksen 37 artiklan 4, 5 ja 6 kohdan soveltamista, tämän asetuksen 33 artiklan 1 kohtaa soveltavien jäsenvaltioiden on toteutettava riittävät tarkastustoimenpiteet sen varmistamiseksi, että
a)
raaka-aineiden asianomaiset määrät korjataan 34 artiklan mukaisesti.
Tarkastusten on katettava vähintään seuraavat seikat:
i)
hallinnollinen tarkastus korjattuja määriä koskevan 34 artiklan noudattamisen varmistamiseksi;
ii)
paikalla tehtävät tarkastukset, jotka koskevat vähintään 10:tä prosenttia tiloista hakijan 34 artiklan 2 kohdan mukaisesti ilmoittaman korjatun määrän tarkastamiseksi;
b)
edellä a alakohdassa tarkoitetut raaka-aineet käytetään suoraan tilalla tai jalostetaan CN-koodiin 2711 29 00 kuuluvaksi biokaasuksi.
36 artikla
Maksut
1. Rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 796/2004 51 artiklassa ja tämän artiklan 2 kohdassa vahvistettujen vähennysten ja tuen ulkopuolelle jättämisen soveltamista, hakijoille maksetaan tukea, jos
a)
edellä 34 artiklan mukaisesti edellytetyt raaka-aineiden määrät on korjattu;
b)
edellä 33 artiklan 2 kohdassa ja 34 artiklan 2 kohdassa säädetyt ilmoitukset on jätetty toimivaltaiselle viranomaiselle;
c)
toimivaltainen viranomainen on saattanut päätökseen 35 artiklan a alakohdassa säädetyt tarkastukset.
2. Rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 1782/2003 40 artiklan soveltamista, jos ilmenee, että hakija on jättänyt tahallisesti virheellisen satoilmoituksen, jota tarkoitetaan tämän asetuksen 34 artiklan 2 kohdassa, hän ei ole oikeutettu tukeen. Jos tuki on jo maksettu, se on perittävä takaisin asetuksen (EY) N:o 796/2004 73 artiklan mukaisesti.
Jos raaka-aineita ei ole jalostettu energiatuotteiksi 33 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettuun päivämäärään mennessä, kyseiselle sadolle maksettu tuki on perittävä takaisin asetuksen (EY) N:o 796/2004 73 artiklan mukaisesti ja viljelijä jätetään seuraavana vuonna energiakasvien tukijärjestelmän ulkopuolelle.
36 a artikla
Jäsenvaltiot voivat päättää, että tätä jaksoa sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2008.
8 JAKSO
Vaihtoehtoinen hyväksyntäjärjestelmä
37 artikla
Vaihtoehtoinen hyväksyntäjärjestelmä
1. Poiketen siitä, mitä 31 artiklassa säädetään, jäsenvaltiot voivat päättää ottavansa käyttöön keräilijöiden ja ensimmäisten jalostajien hyväksyntäjärjestelmän, jäljempänä ’hyväksytyt toimijat’.
Jäsenvaltioiden on saatettava ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu päätös yleisön saataville sen soveltamista edeltävän vuoden 1 päivään marraskuuta mennessä. Vuoden 2007 osalta jäsenvaltioiden on kuitenkin saatettava päätöksensä yleisön saataville 1 päivään maaliskuuta 2007 mennessä.
Jollei tässä jaksossa toisin säädetä, tämän luvun säännöksiä sovelletaan jäsenvaltioihin, jotka ovat päättäneet soveltaa ensimmäistä alakohtaa.
2. Jos jäsenvaltio on päättänyt soveltaa 1 kohtaa, sen on annettava tarvittavat säännökset ja toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tämän luvun säännöksiä noudatetaan. Jäsenvaltioiden on vahvistettava erityisesti toimijoiden hyväksymisedellytykset ja varmistettava, että vähintään seuraavat perusteet täyttyvät:
a)
keräilijöillä on
i)
hallinnolliset mahdollisuudet toimia keräilijänä ja pitää 38 artiklassa tarkoitettua rekisteriä;
ii)
sopimussuhde vähintään yhden jalostajan kanssa raaka-aineiden toimittamiseksi tai niillä on ollut kaupallista toimintaa riittävän pitkän ajan;
b)
ensimmäisillä jalostajilla on
i)
hallinnolliset mahdollisuudet toimia ensimmäisenä jalostajana ja pitää 38 artiklassa tarkoitettua rekisteriä;
ii)
soveltuva tuotantokapasiteetti vähintään yhden 24 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun energiatuotteen valmistamiseksi.
3. Jäsenvaltioiden on otettava käyttöön hyväksyttyjen toimijoiden hyväksyntää koskeva tarkastusmenettely ennen kuin 6 kohdassa tarkoitettu luettelo julkaistaan.
4. Jos todetaan, ettei hyväksytty toimija noudata tässä luvussa vahvistettuja velvollisuuksiaan tai sen perusteella vahvistettuja kansallisia säännöksiä, tai jos keräilijä tai ensimmäinen jalostaja ei hyväksy tai helpota toimivaltaisten viranomaisten paikalla tekemiä tarkastuksia ja/tai ei toimita 38 artiklassa tarkoitettuja tietoja, jäsenvaltioiden on langetettava asiaankuuluvat seuraamukset. Seuraamusten taso lasketaan rikkomuksen vakavuuden perusteella ja suhteessa 32 artiklassa vahvistettujen vaatimusten noudattamatta jättämisestä pidätettyihin vakuuksiin.
5. Jos hyväksytty toimija ei noudata tämän luvun säännöksiä tai kansallisia säännöksiä jäsenvaltion määrittelemän vakavan laiminlyönnin vuoksi, jäsenvaltiot voivat päättää, että hyväksyntä peruutetaan jäsenvaltion määrittämäksi ajaksi.
6. Jäsenvaltioiden on saatettava yleisön saataville ennen tuen myöntämisvuotta edeltävän vuoden 15 päivää joulukuuta hyväksyttyjen keräilijöiden ja ensimmäisten jalostajien luettelo. Hyväksyttyjen keräilijöiden ja ensimmäisten jalostajien luettelo on vuodelta 2007 myönnettävää tukea varten kuitenkin saatettava yleisön saataville viimeistään 15 päivänä huhtikuuta 2007.
7. Jos jäsenvaltio on päättänyt soveltaa 1 kohtaa, tukea maksetaan ainoastaan hyväksyttyjen keräilijöiden tai jalostajien kanssa sopimuksen tehneille hakijoille.
9 JAKSO
Tarkastukset
38 artikla
Rekisterien pitäminen
1. Jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on määriteltävä rekisterit, joita 33 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen keräilijöiden, jalostajien tai hakijoiden on pidettävä, ja se, kuinka usein kyseisiä rekistereitä on päivitettävä, mikä on tehtävä vähintään kuukausittain.
2. Kyseisissä rekistereissä on oltava jalostajien osalta vähintään seuraavat tiedot:
a)
jalostettaviksi ostettujen eri raaka-aineiden määrät;
b)
jalostettujen raaka-aineiden määrät sekä niistä saatujen lopputuotteiden, rinnakkaistuotteiden ja sivutuotteiden määrät ja lajit;
c)
jalostuksesta aiheutuva hävikki;
d)
hävitetyt määrät ja perustelut hävittämiselle;
e)
jalostajan myymien tai luovuttamien tuotteiden määrät ja lajit sekä niistä saadut hinnat;
f)
tarvittaessa myöhempien jalostajien nimet ja osoitteet.
3. Kyseisissä rekistereissä on oltava keräilijöiden osalta vähintään seuraavat tiedot:
a)
kaikkien tämän järjestelyn mukaisesti jalostettavaksi myytyjen ja ostettujen raaka-aineiden määrät;
b)
ensimmäisten jalostajien nimet ja osoitteet.
4. Jos kyse on 33 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista hakijoista, rekistereihin on kuuluttava vähintään varastokirjanpito, jolla voidaan jäljittää sadot ja tilalla tapahtunut jalostus.
5. Keräilijän tai ensimmäisen jalostajan toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että esitetty sopimus noudattaa 24 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja edellytyksiä. Jos näitä edellytyksiä ei noudateta, hakijoiden toimivaltaisille viranomaisille on ilmoitettava siitä.
6. Edellä 24 artiklan 6 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden taloudellisen arvon laskemiseksi asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen on verrattava 2 kohdassa tarkoitettujen tietojen perusteella kaikkien energiatuotteiden yhteenlaskettua arvoa samasta jalostuksesta saatujen muihin käyttötarkoituksiin suunnattujen kaikkien muiden tuotteiden yhteenlaskettuun arvoon. Tuotteen arvo saadaan kertomalla sen määrä edellisen markkinointivuoden aikana kirjattujen vapaasti tehtaalla -hintojen keskiarvolla. Jos näitä hintoja ei ole käytettävissä, toimivaltaisen viranomaisen on määriteltävä asianomaiset hinnat erityisesti 39 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen perusteella.
39 artikla
Jalostusta koskevat tarkastukset
1. Ensimmäisen jalostajan on toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselleen asianomaista jalostusketjua koskevat tarvittavat tiedot ja erityisesti tiedot niistä hinnoista ja teknisistä jalostuskertoimista, joiden avulla määritellään saatavien lopputuotteiden määrä.
2. Niiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten, joissa keräilijät toimivat, on tarkastettava alueelleen sijoittautuneista keräilijöistä vähintään 25 prosenttia näiden tiloissa riskianalyysin perusteella. Kyseisiin tarkastuksiin kuuluu fyysisiä tarkastuksia ja kaupallisten asiakirjojen tarkastuksia, joilla varmistetaan raaka-aineostojen ja toimitusten vastaavuus sekä 32 artiklassa säädettyjen ensisijaisten, toissijaisten ja alempiasteisten vaatimusten noudattaminen.
3. Niiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten, joissa jalostus on tapahtunut, on tarkastettava 24 artiklan 1 kohdan säännösten ja 32 artiklan 2 kohdassa säädettyjen ensisijaisten, toissijaisten ja alempiasteisten edellytysten noudattaminen vähintään 25 prosentilta alueelleen sijoittautuneita jalostajia näiden tiloissa riskianalyysin perusteella. Kyseisiin tarkastuksiin on sisällyttävä vähintään
a)
kaikkien energiatuotteiden yhteenlasketun arvon vertaaminen samasta jalostuksesta saatujen muihin käyttötarkoituksiin suunnattujen kaikkien muiden tuotteiden yhteenlaskettuun arvoon;
b)
jalostajan tuotantojärjestelmän analyysi, johon kuuluu fyysisiä tarkastuksia ja kaupallisten asiakirjojen tarkastuksia, jotta voidaan varmistua raaka-aineiden toimitusten sekä lopputuotteiden, rinnakkaistuotteiden ja sivutuotteiden välisestä vastaavuudesta.
Ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitetussa tarkastuksessa toimivaltaisen viranomaisen on käytettävä erityisesti kyseisten raaka-aineiden jalostuksen teknisiä kertoimia. Jos yhteisön lainsäädännössä on säädetty tällaisista kertoimista vientiä varten, sovelletaan näitä kertoimia. Niiden puuttuessa sovelletaan muita yhteisön lainsäädännössä säädettyjä kertoimia. Kaikissa muissa tapauksissa tarkastuksen on perustuttava jalostusteollisuudessa yleisesti hyväksyttyihin kertoimiin.
4. Edellä 33 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen jalostustoimien osalta on tarkastettava 10 prosenttia hakijoista, jotka on valittu riskianalyysin perusteella ottaen huomioon
a)
tukien määrä;
b)
jalostettavaksi ilmoitetun tuotannon tyyppi, erityisesti muut kuin yksivuotiset kasvit;
c)
viljelylohkojen määrä;
d)
muutokset edelliseen vuoteen verrattuna;
e)
aikaisempien vuosien tarkastusten yhteydessä tehdyt havainnot;
f)
muut parametrit, jotka jäsenvaltiot määrittelevät toimitettujen ilmoitusten edustavuuden perusteella.
5. Edellä 4 kohdassa tarkoitettuihin tarkastuksiin on sisällyttävä vähintään seuraavat seikat:
a)
kaikkien energiatuotteiden yhteenlasketun arvon vertaaminen samasta jalostuksesta saatujen muihin käyttötarkoituksiin suunnattujen kaikkien muiden tuotteiden yhteenlaskettuun arvoon;
b)
raaka-aineiden käyttämiseksi tai jalostamiseksi tarvittavien laitteiden ja välineiden olemassaolo tilalla.
6. Jos 4 kohdassa tarkoitetuissa tarkastuksissa ilmenee sääntöjenvastaisuuksia, toimivaltaisen viranomaisen on asetuksen (EY) N:o 796/2004 26 artiklan 3 kohdan mukaisesti lisättävä kyseisenä vuonna tarkastusten määrää ja seuraavana vuonna vastaavasti paikalla tarkastettavien hakijoiden prosenttiosuutta.
7. Jos on säädetty, että tietyt 2, 3 ja 4 kohdassa tarkoitettujen tarkastusten osa-alueet voidaan tehdä otoksen perusteella, kyseisen otoksen on taattava valvonnan luotettava ja edustava taso.
8. Jokaisesta tarkastuksesta on laadittava tarkastajan allekirjoittama tarkastusraportti, jonka perusteella on mahdollista tutkia tehtyihin tarkastuksiin liittyviä tietoja. Raportissa on ilmoitettava erityisesti
a)
tarkastuspäivä;
b)
läsnä olleet henkilöt;
c)
tarkastettu ajanjakso;
d)
käytetyt tarkastustekniikat sekä tarvittaessa viittaus otantamenetelmiin;
e)
tarkastuksen tulokset.
40 artikla
Lisätoimenpiteet ja keskinäinen avunanto
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tämän luvun asianmukaisen soveltamisen kannalta tarvittavat lisätoimenpiteet ja avustettava toisiaan tässä luvussa säädettyjen tarkastusten toteuttamiseksi. Jos tässä luvussa ei säädetä soveltuvista vähennyksistä tai ulkopuolelle jättämisistä, jäsenvaltiot voivat soveltaa aiheellisia kansallisia seuraamuksia tuen myöntämismenettelyssä mukana oleviin markkinaosapuoliin.
2. Jäsenvaltioiden on tarpeen mukaan tai siinä määrin kuin tämän luvun säännöksissä edellytetään avustettava toisiaan tehokkaiden tarkastusten varmistamiseksi ja toimitettujen asiakirjojen oikeellisuuden sekä vaihdettujen tietojen paikkansapitävyyden varmistamiseksi.
4)
Korvataan 61 artiklan 1 kohta seuraavasti:
”1. Jos todetaan 59 ja 60 artiklassa tarkoitettu pinta-alan ylitys, jäsenvaltion on ennen tukien myöntämistä viljelijöille ja viimeistään seuraavan vuoden 31 päivänä tammikuuta määriteltävä ylityksen lopullinen määrä pyöristettynä kahteen desimaaliin.”
5)
Korvataan 69 artikla seuraavasti:
”69 artikla
Tiedonannot
Jos todetaan 59 ja 60 artiklassa tarkoitettu pinta-alan ylitys, kyseisen jäsenvaltion on vahvistettava ylityksen lopullinen määrä ennen tukien myöntämistä viljelijöille ja viimeistään seuraavan vuoden 31 päivänä tammikuuta sekä ilmoitettava siitä komissiolle viimeistään seuraavan vuoden 31 päivänä tammikuuta. Perusalan ylityksen määrän perustana olevat tiedot on ilmoitettava liitteessä VI esitetyn lomakkeen mukaisesti.”
6)
Poistetaan 136 artiklasta ilmaisu ”30 artiklan 3 kohtaa”.
7)
Poistetaan 171 a i artiklan 3 kohta.
8)
Korvataan 171 b b artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti:
”Jäsenvaltioiden on vahvistettava tuen määrä kullekin oliivitarhaluokalle oliivialan paikkatietojärjestelmään kuuluvaa hehtaaria kohden ennen kuin tuet maksetaan viljelijöille ja viimeistään seuraavan vuoden 31 päivään tammikuuta mennessä.”
9)
Poistetaan liitteessä III oleva kohta ”TIETOJEN TOIMITTAMISEN MÄÄRÄAIKA: KUNKIN VUODEN 15 PÄIVÄ MARRASKUUTA”.
10)
Poistetaan liitteessä VI oleva kohta ”TIETOJEN TOIMITTAMISEN MÄÄRÄAIKA: KUNKIN VUODEN 15 PÄIVÄ MARRASKUUTA”.
11)
Korvataan liite IX tämän asetuksen liitteellä.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2007. Asetuksen (EY) N:o 1973/2004, sellaisena kuin se on muutettuna tämän asetuksen 1 artiklan 3 kohdalla, 3, 4, 5, 6 ja 9 jaksoa sekä 8 lukua sovelletaan kuitenkin 1 päivästä tammikuuta 2008.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 13 päivänä maaliskuuta 2007.