РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 21 октомври 2008 година
относно мярка за държавна помощ C 10/08 (ex NN 7/08), приведена в действие от Германия за преструктурирането на IKB Deutsche Industriebank AG
(нотифицирано под номер C(2008) 6022)
(само текстът на немски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2009/775/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 88, параграф 2, алинея първа от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с горепосочените разпоредби (1),
като има предвид че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
Процедурата бе открита въз основа на информация, изпратена от Германия на 3 август 2007 г. След продължителен обмен на информация Германия изпрати уведомление за мерките с писмо от 15 януари 2008 г., като твърдеше, че мерките следва при всички случаи да бъдат определени като съвместима помощ за оздравяване и преструктуриране.
(2)
С писмо от 27 февруари 2008 г. Комисията уведоми Германия, че е решила да открие процедурата, предвидена в член 88, параграф 2 от Договора за ЕО, по отношение на мерките.
(3)
Решението на Комисията да открие официална процедура по разследване (наричано по-долу „решение за откриване на процедура“) беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз. (2) Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си по отношение на помощта. Комисията не получи никакви мнения на трети страни.
(4)
На 27 март 2008 г. Германия представи своите мнения относно становището на Комисията след откриването на официалната процедура по разследване и в допълнение към информацията, изпратена на 15 и 25 януари, 5 и 25 февруари и 3, 6, 11, 14, 20 и 27 март, представи допълнителни сведения на 3 и 25 април, 7 и 30 май, 9 и 27 юни, 25 юли, 4, 22 и 26 август, 2, 3, 4, 5, 16, 18, 19 и 25 септември и 14 октомври 2008 г. С тази информация Германия предостави 68 различни договори и документи, които представляват основата на мерките. С немските органи, получателя на помощта и Kreditanstalt für Wiederaufbau (наричана по-долу „KfW“) се проведоха няколко срещи и телефонни конферентни разговори.
2. ОПИСАНИЕ НА МЕРКИТЕ
2.1. ПОЛУЧАТЕЛЯТ
(5)
Получателят на помощта е IKB Deutsche Industriebank AG (наричана по-долу „IKB“). IKB е средна по размер, частна немска банка, регистрирана на SDAX. Нейното седалище се намира в Дюселдорф. Мажоритарният ѝ акционер е държавната банка KfW. Преди кризата KfW държеше 38 % от акциите. Stiftung Industrieforschung, която няма собствена дейност, държеше 12 %, докато останалите 50 % от акциите се търгуваха свободно на пазара. След предвиденото увеличение на капитала делът на KfW ще нарасне на 91 %.
(6)
Основният акционер на IKB - KfW, е германска банка за развитие, собственост на федералното правителство (80 %) и немските провинции (20 %). Тя е една от десетте най-големи банки в Германия с общ размер на активите от 360 млрд. EUR към 31 декември 2006 г. Това е институция регистрирана по публичното право, установена в Германия, която подпомага икономиката, обществото и околната среда в Германия, Европа и в целия свят. KfW има за задача да насърчава малките и средни предприятия, да финансира и модернизира жилищния сектор, образованието и обучението за усъвършенстване, финансирането на общински инфраструктурни проекти, да насърчава финансирането на износа и проектното финансиране, да подкрепя развиващите се страни и страните в преход, както и опазването на околната среда и климата. KfW набира преобладаващата част от средствата за развитие на капиталовия пазар. Нейната функция на банка за развитие, която ѝ е предоставена от държавата, е залегнала в Закона за KfW (3). При упражняването на обществената си задача KfW се ползва от правителствена гаранция за платежоспособност (Anstaltslast).
(7)
Преди преструктурирането стопанската дейност на IKB може да се раздели на следните четири направления:
1.
Корпоративно банкиране
Основната дейност на IKB се изразява в дългосрочно финансиране на средни по размер дружества с годишен оборот от 7,5 млн. EUR или повече. Предоставянето на кредити, финансирането на собствен капитал и лизингът за средни предприятия, съсредоточени в Германия, винаги са съставлявали главната дейност на сегмента корпоративно банкиране. Докато пазарният дял на IKB в сегмента корпоративно банкиране е само 1 %, делът ѝ на пазара на дългосрочни заеми за средни предприятия възлиза на 10 %. Ключовият фактор за успеха са дългосрочните взаимоотношения с клиентите. Въпреки това конкуренцията е много силна и маржовете на печалбата са ниски. Дейността по предоставяне на заеми е […] (4) с ограничена привлекателност и за IKB е важно да разработи по-печеливши дейности въз основа на дългосрочни взаимоотношения с клиентите в рамките на съществуващата клиентска основа (например структурирано финансиране или продукти, свързани с недвижимо имущество).
2.
Структурирано финансиране
Дейностите по структурираното финансиране включват по-специално финансиране на преки инвестиции, индустриални проекти, износ, финансиране на придобивания и инфраструктури, както и реорганизация на корпоративни финансови структури и синдикиране на заеми за средно големи клиенти. Филиалите на IKB във важните финансови центрове Лондон, Люксембург, Мадрид, Милано, Ню Йорк и Париж са добре позиционирани да подпомагат национално и международно финансиране на придобивания. IKB помага на клиентите си да оптимизират общото финансиране на своите дружества и при откупуването на заеми. В рамките на своята дейност по синдикиране на кредити IKB участва също в кредитни инструменти, учредени от други кредитни институции. Дейностите по структурирано финансиране са съсредоточени в Германия, макар че IKB работи и с немските дружества в Западна Европа.
Дейността по структурираното финансиране е високодоходна дейност за IKB. В първоначалния план за преструктуриране, който не включва компенсаторните мерки, договорени на по-късен етап, за сегмента на структурираното финансиране е посочена възвращаемост на собствения капитал от около [ 10] %.
3.
Финансиране на недвижимо имущество
Около [ 10] % от пазарната дейност на IKB е насочена към финансирането на недвижимо имущество. Тази дейност е съсредоточена във финансирането на офис сгради, обекти за търговия и логистика, обекти за нуждите на управлението, както и в пакетното финансиране на обекти, при които могат да се очакват устойчиви възможности за отдаване под наем и продажба. В тази си дейност IKB е партньор на средни и големи предприятия, частни и институционални инвеститори, дружества за разработване на проекти, агенции за развитие на отделните провинции и дружества за управление на фондове. Проектите имат минимално изискване за финансиране от 5 млн. EUR. Като доставчик на пълната гама от услуги за инвестиции в недвижимо имущество, IKB разработва също изчерпателни планове и решения за реализация на проекти за ново строителство, както и за саниране и преустройство. Тя предлага услуги по финансиране на сектора на недвижимото имущество не само в Германия, но също и в други европейски страни. Дейностите в чужбина са съсредоточени в Белгия, Франция, Италия, Люксембург, Холандия, Испания и Обединеното кралство.
В първоначалния план за преструктуриране, който не включва договорените на по-късен етап компенсаторни мерки, за този сегмент е посочена възвращаемост на собствения капитал от около [ 5] %.
4.
Портфейлни инвестиции
От началото на века IKB започна да разширява инвестициите си в международни портфейли с голямо разнообразие от категории активи. Целта на това разширяване бе да се разнообрази рисковият ѝ профил по отношение на регионите и секторите, като същевременно се увеличат печалбите ѝ под формата на приходи от комисионни. Използвайки дружества със специална инвестиционна цел извън счетоводния баланс, за да отстрани от баланса кредитния риск, IKB успя да освободи капитал за инвестиции в други класове активи като финансиране на средни по размер дружества и кредити. Както ще бъде посочено по-нататък в точка 10 и сл., значителните портфейлни инвестиции на IKB бяха в основата на нейните затруднения. Като последица, междувременно IKB преустанови дейността си в този сегмент.
(8)
През оперативната 2006-2007 г. различните сегменти на дейност постигнаха следните резултати:
Таблица 1
Преглед на сегментите на дейност
В млн. EUR
Оперативна печалба
Размер на кредитите
Корпоративно банкиране
92,8
16 065
Структурирано финансиране
90,6
4 889
Недвижимо имущество
23,2
7 870
Портфейлни инвестиции
11,3
18 260
Централно/консолидирано
- 103
4 114
Общо
114,5
51 198
(9)
Преди кризата IKB имаше общо балансово число от 49,1 млрд. EUR (към 31 декември 2006 г.), който нарасна на 63,5 млрд. EUR след преизчисленото осчетоводяване, при което бяха взети под внимание всички извънбалансови дейности на IKB (към 31 март 2007 г.).
2.2. Причини за затрудненията на IKB
(10)
Затрудненията на IKB са свързани с текущата криза с американските високорисковите ипотечни кредити, в резултат на която IKB, и в частност едно от нейните дружества със специална инвестиционна цел - Rhineland Funding Capital Corporation (наричано по-долу „Rhineland“), имаха големи рискови експозиции (5). Кризата породи значителни нужди от ликвидни средства, които Rhineland (в случаи, когато обикновено използваните за тази цел търговски книжа не бяха напълно записани) покри чрез кредитни линии, осигурени от търговски банки.
(11)
IKB предостави на Rhineland няколко линии за ликвидност в размер на около 8,1 млрд. EUR. Rhineland ги инвестира в структурирани кредитни портфейли, включващи експозиции към американски високорискови ипотечни кредити, и рефинансира инвестициите си чрез емитиране на обезпечени с активи търговски книжа (СР). Освен предоставените на Rhineland преки инструменти за ликвидност, IKB предостави непряка защита от риск на активите на Rhineland чрез така наречената структура Havenrock. Цялостната рискова експозиция на структурата Havenrock за IKB възлезе на 1,2 млрд. EUR. Преките ликвидни средства, отпуснати на Rhineland и на структурата Havenrock са били извън счетоводния баланс. IKB държеше също преки портфейлни инвестиции, които са отразявани в счетоводния баланс (отчасти във високорисковия сегмент) чрез инструменти за подчинен дълг в структурирания инвестиционен инструмент Rhinebridge, а също и в други видове инвестиционни портфейли (като например в облигации, гарантирани с рискови кредити, или CDO). През лятото на 2007 г. части от структурираните портфейли на Rhineland и Rhinebridge, както и гарантираните с рискови кредити облигации, които първоначално имаха висок рейтинг, претърпяха значително понижение от рейтинговите агенции.
(12)
В резултат на текущата криза на високорисковия ипотечен пазар в САЩ и като пряка последица от понижаването от страна на рейтинговите агенции на рейтинга на активите, обезпечени с високорискови ипотеки, котировките на определени ценни книжа, търгувани в този пазарен сегмент, се понижиха. Такъв е по-специално случаят с дружеството със специална цел Rhineland, чиято способност да рефинансира инвестиционния си портфейл на пазара на търговски ценни книжа бе застрашена. Предвид факта, че пазарът на търговски книжа се изчерпа, съществуваше вероятност Rhineland да прибегне до предоставените от IKB 8,1 млрд. EUR линии за ликвидност, за които обаче в счетоводния баланс на Rhineland не бяха предвидени резерви. Освен това останалите портфейлни инвестиции, отразени в счетоводния баланс, като Rhinebridge, бяха предмет на значителни колебания в справедливата им цена, които трябваше да бъдат отразени в съответствие с международните стандарти за финансово отчитане (IFRS).
(13)
Трудностите на IKB произтекоха от портфейлни инвестиции в размер на 18,3 млрд. EUR. Портфейлните инвестиции в размер на 18,3 млрд. EUR, отразени в преизчислените отчети за 2006-2007 г., бяха държани до голяма степен извън счетоводния баланс на Rhineland и бяха включени само в малка степен с баланса на IKB. Извънбалансовите активи на Rhineland бяха на стойност 11,5 млрд. EUR (към 31 март 2007 г. и по време на кризата). В резултат на продажби и коригиране на обменни курсове с течение на времето, стойността им намаля и през август 2008 г. възлизаше на 6,3 млрд. EUR. Вписаните в счетоводния баланс портфейлни инвестиции възлизат на 6,8 млрд. EUR в преизчисления счетоводен баланс за 2006-2007 г.
2.3. Мерките
а) Първа мярка - рисковата гаранция
(14)
На 27 юли 2007 г. немският орган за банков надзор BaFin получи информация от немска банка, предоставила кредитна линия на IKB, че ще преустанови тази кредитната линия. BaFin съответно се свърза с KfW, Федералното министерство на финансите и други заинтересовани страни и обяви, че ще затвори банката (6), ако тези страни не поемат рисковете от участието на IKB в Rhineland. Освен това се оказа, че високорисковата експозиция на IKB не е била ограничена единствено до Rhineland, но включва също Rhinebridge и други високорискови портфейлни инвестиции.
(15)
На 29 юли 2007 г. BaFin, Федералното министерство на финансите, KfW и трите основни банкови асоциации в Германия (7) се споразумяха, че KfW ще се намеси, в координация с BaFin, като предостави рискова гаранция за IKB. Банковите асоциации се споразумяха да поемат 30 % от рисковете, включени в рисковата гаранция; това бе потвърдено писмено в споразумение между KfW и трите банкови асоциации на 16 август 2007 г.
(16)
По-специално, KfW обяви, че за да гарантира ликвидността на IKB, ще:
-
предостави рискова гаранция от понеделник, 30 юли 2007 г., за всички права (такси) и задължения на IKB в рамките на инструментите за ликвидност, предоставени на Rhineland на стойност от 8,1 млрд. EUR (впоследствие тази сума възлиза на 6,3 млрд. EUR, предимно заради промени в обменните курсове). Формалното поемане на задълженията по инструментите за ликвидност, предоставени на Rhineland от 29 юли 2007 г., ще остане в сила до падежа или продажбата (8) на структурираните кредитни портфейли. Падежът на такива портфейли по принцип е повече от пет години;
-
предпази IKB от загуби от 1 млрд. EUR, произтичащи от участията с Rhinebridge и други вписани в счетоводния баланс високорискови портфейлни инвестиции на обща стойност от 6,8 млрд. EUR.
(17)
Германия първоначално прецени, че общите очаквани загуби в рамките на рисковата гаранция, предоставена на IKB от KfW и банковите асоциации, възлиза на 3,5 млрд. EUR (2,5 млрд. EUR за Rhineland и Havenrock и 1 млрд. EUR за Rhinebridge и други преки високорискови портфейлни инвестиции (9).
(18)
В първоначалното споразумение от 29 юли 2007 г. KfW и банковите асоциации се съгласиха да разпределят очакваните загуби от рисковата гаранция, както следва:
-
по принцип KfW ще поеме 70 % от очакваните загуби, но без горна граница по отношение на риска, свързан с Rhineland, т.е. KfW поема 100 % от загубите, които надхвърлят участието от 30 % на банковите асоциации (вж. по-долу);
-
банковите асоциации поемат 30 % от очакваните загуби, ограничени до 1 млрд. EUR.
(19)
Разпределението на риска между KfW и банковите асоциации е валидно за банковите асоциации в рамките на максимален праг на отговорност от 1 млрд. EUR, независимо от това къде са понесени загубите (Rhineland, Rhinebridge или преките инвестиции), като разпределението между страните се прилага в равни пропорции в съответствие с договореното разпределение на риска.
(20)
В допълнение към участието си в рисковата гаранция, трите банкови асоциации се споразумяха да използват влиянието си, за да убедят своите членове да възобновят кредитните линии за IKB, които са били преустановени при възникването на кризата.
(21)
Освен това, в споразумението от 16 август 2007 г. се посочва, че KfW, в ролята си на лидер в пула, ще договори подходяща такса за рисковата гаранция и ще уреди изплащането на всички разходи, претърпени от банковите асоциации и KfW. Докато по отношение на изплащането на всички разходи бе постигнато споразумение и са взети съответните мерки, въпросът за таксата бе изоставен, тъй като можеше да бъде тълкуван като […], което би изисквало одобрението на […].
(22)
Делът на банковите асоциации в риска от 30 % бе разпределен между тях, както следва:
-
BdB - 50 %;
-
BVR - 16,7 %;
-
DSGV - 33,3 %.
(23)
BdB пое дял от 50 %, тъй като в случай на несъстоятелност на IKB, фондът за гарантиране на депозитите на частните банки би поел гаранцията за всяко вложение по частна или фирмена сметка в размер до 30 % от собствения капитал на IKB в рамките на гаранцията (около 662 млн. EUR на клиент към 26 септември 2007 г.) (10).
б) Втората мярка - допълнителна рискова гаранция
(24)
Вследствие на по-нататъшното влошаване на положението на финансовите пазари, рисковата гаранция за загубите на IKB в рамките на Havenrock беше поискана в пълен размер и поради това се оказа недостатъчна. Бяха необходими допълнителни мерки за покриване на загубите, с цел да се гарантира, че IKB ще продължи да извършва дейността си. На 30 ноември 2007 г. KfW и банковите асоциации покриха допълнителни рискове, оценени на 350 млн. EUR (440 млн. USD), свързани с кредитните линии на IKB в структурата Havenrock. KfW покри 150 млн. EUR, от които 54,3 млн. EUR бяха под формата на конвертируем кредит, който бе преобразуван в акции на 14 февруари 2008 г. (в сила от 28 февруари 2008 г.), за да увеличи своя дял в IKB на 43 %. BdB пое допълнително 150 млн. EUR, а BVR и DGSV - 50 млн. EUR.
в) Третата мярка - капиталова инжекция и заем от KfW
(25)
През февруари 2008 г. немското правителство разпореди на KfW да предостави на IKB допълнително 2,3 млрд. EUR.
(26)
Под формата на заеми са предоставени 1,05 млрд. EUR, изплащането на които веднага е отменено, предмет на клауза за изчакване на по-добри времена, според която KfW ще получи изплащане, когато IKB реализира печалби в следващите години. Мерките бяха необходими, за да се инжектира капитал в банката, така че да се предотврати падането на коефициента на адекватност на първичния капитал на IKB под законово регламентирания минимален праг съгласно правилата за платежоспособност на банките.
(27)
Освен това BaFin изиска от KfW да предостави неограничена гаранция за увеличение на капитала, в отговор на което KfW декларира, че е готова да предостави допълнително финансиране в размер на 1,25 млрд. EUR. Подготовката за тази процедура за капиталово увеличение като цяло беше осъществена през август 2008 г., но действителното ѝ привеждане в действие зависи от положително решение на Комисията и поради това увеличението на капитала все още не е осъществено. След увеличението на капитала делът на KfW в IKB би нараснал до около 90,8 %.
(28)
Третата мярка на KfW беше подпомогната от немското правителство, което отпусна 1,2 млрд. EUR на KfW, както и от банковите асоциации, които предоставиха 300 млн. EUR.
г) Осигуряване на ликвидни средства
(29)
В допълнение, от януари 2008 г. KfW също осигури на IKB линии за ликвидност в общ размер [ 2,5] млрд. EUR. Това се изразява в два рамкови ликвидни инструмента от по […] млрд. EUR всеки. Първият рамков инструмент от 24 януари 2008 г. бе предоставен при Euribor плюс [ 50] базисни пункта до [ 50] базисни пункта срещу обезпеченост от [ 100] %. Вторият рамков инструмент от 18 юли 2008 г. бе предоставен при Euribor плюс [ 100] базисни пункта срещу обезпеченост от [ 100] %. Обезпечението за кредитните линии беше установено на посоченото високо равнище с цел да се гарантира, че то ще бъде достатъчно да покрие заема дори при най-лошия сценарий.
(30)
IKB получи линии за ликвидност и от други банки. Сред тях са [голяма банка от САЩ] и [друга голяма банка от САЩ], които предоставиха на IKB инструменти за ликвидност от [ 0,75] млрд. EUR на месечна основа при Euribor плюс [ 100]-[ 100] базисни пункта срещу обезпечение от [ 100]-[ 100] %. Освен това [германска регионална банка] предостави на IKB линия за ликвидност в размер на [ 250] млн. EUR за една година при Euribor плюс [ 90]-[ 100] базисни пункта срещу обезпечение от [ 100]-[ 100] %, а [друга регионална германска банка] - линия за ликвидност в размер до [ 500] млн. EUR за една година при Euribor плюс [ 50] базисни пункта и съответното обезпечение.
2.4. Увеличаване на загубите през периода на преструктуриране
(31)
Очакваните разходи, покривани от рисковата гаранция за извънбалансовите активи в Rhineland, нараснаха от първоначалната прогноза за 2,5 млрд. EUR при най-лошия сценарий до 7,0 млрд. EUR (11). В рамките на рисковата гаранция за Rhineland от юли 2007 г. KfW пое всички рискове, свързани с активите извън счетоводния баланс, т.е. прехвърли рисковете в собствения си счетоводен баланс. Това оставя непроменен тавана от 1 млрд. EUR за гаранцията на банковите асоциации за загуби по други позиции.
(32)
Освен това, първата мярка покрива загуби до 1 млрд. EUR от вписаните в счетоводния баланс портфейлни инвестиции от 6,8 млрд. EUR. През пролетта на 2008 г. вписаните в счетоводния баланс инвестиции спадна до 6,31 млрд. EUR поради коригиране на обменните валутни курсове. През същия период IKB се опита да продаде двата портфейла на публичен търг. Продажбата не се осъществи, тъй като подадените оферти бяха много по-ниски от очакваната продажна цена поради текущата финансова криза на пазара. Вследствие на това IKB трябваше допълнително да намали счетоводната стойност на портфейлите. До август 2008 г. IKB беше загубила [ 750] млн. EUR. Освен това активи с номинална стойност 990 млн. EUR бяха продадени на пазара. Така общата номинална стойност на оставащия портфейл през август 2008 г. възлизаше на [ 5] млрд. EUR.
(33)
С цел яснота, в процеса на подготовката за възможна продажба на IKB, оставащата рискова гаранция за портфейлите в счетоводния баланс на IKB бе преждевременно използвана през август, като оставащите 360 млн. EUR бяха предоставени от KfW. Загубите все още не бяха формално реализирани но базисните активи вече бяха неизплатими. По този начин гаранцията от 1 млрд. EUR е изтеглена изцяло и може да се счита за реализирана.
(34)
В контекста на преговорите с участниците в търга оставащите портфейлни инвестиции са разделени на два структурирани инвестиционни портфейла (наричани по-долу SIP 1 и SIP 2). SIP 1 съдържа предимно [специфични ценни книжа] с номинална стойност […] млрд. EUR и счетоводна стойност [ 1] млрд. EUR (12). SIP 2 съдържа оставащите [ценни книжа] на IKB с номинална стойност […] млрд. EUR и счетоводна стойност [ 1] млрд. EUR.
(35)
В таблица 2 е представен преглед на движенията в портфейлните инвестиции до края на август 2008 г. Регистрираните и очакваните загуби се оценяват общо на 10,28 млрд. EUR.
Таблица 2
Преглед на движенията в портфейлните инвестиции от март 2007 г. до август 2008 г.
В млрд. EUR
Номинална стойност, преизчислена към март 2007 г.
Коригиране на обменни курсове
Продажби
(номинална стойност на активите)
Загуби от продажби
(номинална стойност на продажната цена)
Регистрирани загуби
(номинална стойност на активите)
Номинална стойност към август 2008 г.
(IKB или KfW)
Амортизации
Осчетоводена стойност към август 2008 г.
(IFRS)
Общо загуби
(регистрирани + очаквани)
Rhineland
11,5
3,7
[ 1]
-
[ 0,5]
[ 5]
(KfW)
[ 3]
[ 2]
[ 3,5]
Havenrock
(1,2)
-
-
-
1,2
0
0
0
1,2
Общо вписани в счетоводния баланс
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,75]
[ 5]
(IKB)
[ 1,5]
[ 2]
[ 2]
-
SIP 1
не съществува
[…]
(IKB)
[…]
[ 1]
[…]
-
SIP 2
не съществува
[…]
(IKB)
[…]
[ 1]
[…]
-
други
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,5]
0
0
0
[ 0,5]
Общо (1-3)
18,3
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 1,7]
[ 7,5]
[ 4,5]
[ 3,0]
[ 6,0]
2.5. Процесът на продажба
(36)
Процесът на продажба на акциите на KfW в IKB започна през януари 2008 г. и приключи на 21 август 2008 г. с решението IKB да бъде продадена на Lone Star Funds VI Financial Holdings LP Dallas, САЩ (наречена по-долу „Lone Star“).
(37)
Продажбата беше извършена под формата на открита, недискриминационна и прозрачна тръжна процедура. Тя бе публично обявена в началото на януари 2008 г. и [ 40] участници (включително немски и международни банки, както и финансови инвеститори) заявиха интерес в първия кръг. [ 20] от тях подписаха клауза за поверителност и получиха информационния меморандум (в края на януари). [ 5] участника подадоха индикативни оферти (в края на февруари). [ 5] от тях получиха достъп до данните. [ 5] участника подадоха окончателна оферта (в средата на май).
(38)
В края на май 2008 г. KfW избра три от тези [ 5] участника, които да направят окончателна обвързваща оферта (финансови и стратегически инвеститори от различни страни). От [ 5] участника, които подадоха валидни оферти, Lone Star беше избрана въз основа на съпоставяне на икономическите показатели на [ 5] оферти, т.е. офертата, предлагаща най-високата нетна цена.
(39)
Продажбата на IKB на практика включва продажна цена от около […] млн. EUR (за 90,8 % от акциите) плюс ангажимент от страна на Lone Star да инжектира в IKB капитал от [ 400] млн. EUR. Lone Star подаде офертата си, като предполагаше, че клаузата за изчакване по-добри времена ще отпадне. В замяна на това Lone Star пое ангажимент да финансира SIP 2 с посочените по-горе [ 400] млн. EUR. В момента IKB обмисля дали да продаде активите от SIP 2 на дружество със специална инвестиционна цел. KfW се съгласи да участва в рефинансирането на SIP 2 със заем от 775 млн. EUR, който да бъде изплатен при Euribor плюс [ 80] базисни пункта, и се ползва с предимство пред първостепенните капиталови полици (capital notes) в размер на [ 200] млн. EUR и полиците тип „мецанин“ [ 150] млн. EUR, предоставени от Lone Star и IKB.
(40)
KfW закупи SIP 1 за 1 млрд. EUR (13). KfW ще поеме риска за първата загуба от 150 млн. EUR, Германия ще поеме останалия риск от 600 млн. EUR (под формата на непредвидени загуби (14) посредством гаранция, а KfW ще поеме оставащия риск от 250 млн. EUR. KfW е убедена, че общите очаквания за окончателните загуби от портфейла са отразени в продажната цена и счита, че затова не са нужни допълнителни гаранции.
(41)
Освен това, срокът на предоставените два рамкови инструмента от [ 2,5] млрд. EUR, които KfW е осигурила на IKB, се удължава най-късно до […] (първоначално те трябваше да приключат през април и юли 2009 г.). Условията са леко променени. Обезпечението за първия инструмент е намалено от [ 100] % до [ 100] %. Лихвата по втория инструмент е намалена от Euribor плюс [ 100] базисни пункта до Euribor плюс [ 100] базисни пункта. Според KfW тези изменения са обосновани от увеличението на собствения капитал на IKB.
(42)
Извън това договорът за продажба не съдържа никакви продажни условия, които да са специфични за сделката. Единственото изключение е клаузата за освобождаване от задължения, по силата на която са освободени [известни обстоятелства] с финансово отражение от максимум […] млрд. EUR. Това по-специално включва […]. Въпреки че се отнася до […], който може да достигне до […] млрд. EUR, Германия твърди, че рискът от […] е много малък, като се има предвид, че един месец преди настъпването на финансовата криза IKB е била банката с втория най-добър рейтинг в Германия с много добри финансови резултати и според наличната информация при оценката на […] не се е отклонила от обичайната стопанска практика. Макар от една страна вероятността рискът да се материализира […] е много малка, но от друга страна, ако той се материализира, последствията от […] биха могли да бъдат изключително сериозни, е трудно да се остойности подобен/на/но […]. Германия твърди, че подобни […] рискове обикновено се покриват от предишния собственик в рамките на такива сделки за придобиване. Поради това още от самото начало KfW изключва този риск от продажбата. Като се има предвид малката вероятност рискът да се материализира, IKB не е заделила резерви в счетоводните си книги за никакви евентуални искове.
2.6. Мерките за помощ
Таблица 3
Мерки за подпомагане на IKB по време на преструктурирането
№
Мярка
Номинална стойност
(в млрд. EUR)
1
Рискова гаранция (Rhineland - 5,8 млрд. EUR, Havenrock - 0,85 млрд. EUR, вписани активи в счетоводния баланс - 1 млрд. EUR)
приблизително 7,65
(от които 1,00 от банковите асоциации)
2
Допълнителна рискова гаранция (за покриване на допълнителни загуби от 350 млн. EUR - Havenrock)
0,35
(от които 0,20 от банковите асоциации)
3
Увеличение на капитала и заем с отложено задължение за изплащане (c покриване на амортизациите с активите, имащи отражение върху баланса)
2,30
(от които 0,30 от банковите асоциации)
4
Инструмент за ликвидност
[ 2,5]
5
Продажба на акции на IKB
[…]
5.1
Първостепенен заем за рефинансиране на SIP 2
0,78
5.2
Прехвърляне на SIP 1 към KfW
1,00
5.3
Клауза за освобождаване от отговорност
[…]
Общо
[ 15]
2.7. Планът за преструктуриране
(43)
Германия подаде няколко преработени варианта на плана за преструктуриране на IKB. В документите от август 2007 г. са описани мерки за преодоляване на банковата криза и за избягване на бъдещи проблеми. Веднага след предоставянето на първата мярка IKB възложи на PriceWaterhouseCoopers (PWC) да направи анализ на положението към тогавашния момент. Въз основа на проучването IKB обяви на 3 септември 2007 г., че ще преустанови дейността си в сегмента международни портфейлни инвестиции.
(44)
IKB впоследствие актуализира плана и бе продадена на Lone Star. Lone Star представи нов план за саниране за IKB, който беше анализиран от KPMG в периода 16 юли-25 септември 2008 г. Планът предоставя общ поглед върху съответните основни пазари на IKB, посочват се причините за кризата, анализират се проблемите и се определя какви мерки да бъдат взети за решаването им. В краткосрочен период планът за саниране цели да се стабилизира финансовото положение на банката чрез осигуряване на необходимите ликвидни средства, както и да възстанови дългосрочната жизнеспособност на IKB чрез намаляване на нейните рискови експозиции и съсредоточаване върху основната ѝ дейност. Що се отнася до дългосрочната стратегия, в плана се посочва, че IKB ще се съсредоточи върху корпоративното банкиране за средно големи клиенти, докато структурираното финансиране ще се поддържа доколкото е необходимо за дейността по корпоративното банкиране.
(45)
В плана за саниране се потвърждава преустановяването на дейностите с портфейлни инвестиции, което IKB е била решила да направи още веднага след кризата.
(46)
По време на обсъжданията с Комисията IKB се съгласи също така като компенсаторна мярка да излезе и от сегмента на финансиране на недвижимо имущество. Това означава, че IKB няма да извършва никакви нови сделки за финансирането на дейност с недвижимо имущество от края на 2008 г. и постепенно ще се освободи от съществуващите активи (кредитните линии не могат да бъдат преустановени незабавно). В края на периода на преструктуриране, т.е. до 30 септември 2011 г., IKB трябва да се е освободила от 60 % от съществуващите активи и да е продала своите дъщерни дружества IKB Immobilien Management GmbH, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG, и IKB Projektentwicklungsverwaltungsgesellschaft GmbH (15). Оставащата част от портфейла от [ 3] млрд. EUR ще бъде ликвидирана при падежа на останалите активи. Пълната продажба на тези инвестиции означава намаление на размера на кредитите за сегмента на финансиране на недвижимо имущество с 4,9 млрд. EUR.
(47)
Освен това, Германия предложи като компенсаторна мярка IKB да продаде редица свои дъщерни дружества:
-
IKB International SA Luxembourg, което бе важна платформа за операции на капиталовия пазар с общ счетоводен баланс от около [ 10] млрд. EUR, активно ще преустанови дейността си до 30 септември 2011 г. (16). След 31 март 2009 г. няма да се предприемат нови дейности. Всяка дейност, която е важна за първия и втория стълб, ще бъде извършвана от седалището на IKB в Дюселдорф (17).
-
IKB Capital Corporation New York действаше в сегмента структурирано финансиране в САЩ с общо балансово число от [ 2] млрд. EUR. Тя активно ще преустанови дейността си до 30 септември 2011 г. След 31 декември 2008 г. няма да се предприемат нови дейности.
-
освен това, IKB AG ще прекрати дейностите си в Амстердам, където клонът е активен във финансирането на малки и средни предприятия и в дейността с недвижимо имущество и има размер на кредитите от около [ 500] млн. EUR. Той ще преустанови активно дейността си до 30 март 2010 г. След 31 декември 2008 г. няма да се предприемат нови дейности.
-
делът от 50 % в Movesta Lease and Finance GmbH, което понастоящем има общо балансово число от [ 500] млн. EUR, ще бъде продаден до 30 септември 2011 г.
-
допълнително ще бъдат продадени определени нестратегически активи на стойност 1,7 млрд. EUR (счетоводна стойност към 31 март 2007 г.). Те ще бъдат активно преустановени до 30 септември 2011 г.
(48)
Въпреки това, предвид трудната пазарна обстановка, Германия договори клауза за преразглеждане, която позволява на IKB, в случай на непредвидени обстоятелства, и по-специално ако финансовата криза продължи или продажбата на някои активи се окаже невъзможна, да промени или да замени дадена мярка или да удължи срока, доколкото това е достатъчно добре обосновано и Комисията даде своето съгласие.
(49)
Накрая, Германия се ангажира да гарантира, че общото балансово число на IKB няма да е над 33,5 млрд. EUR към 30 септември 2011 г. (18); това съответства на намаляване на балансовото число с 47,2 % в сравнение с 63,5 млрд. EUR, отчетени в преизчисления счетоводен баланс от март 2007 г. Германия предложи следното относно изпълнението на тези компенсаторни мерки и излизането от дейността с портфейлни инвестиции:
Таблица 4
Мерки по намаляването
В млрд. EUR
№
Мярка
Активи към 31.3.2007 г.
Активи към 30.9.2011 г.
Оставащи активи в основната дейност
[ 35,0]
[ 35,0]
За възстановяване на жизнеспособността
Излизане от портфейлните инвестиции
18,30
0,00
Компенсаторни мерки
1
Финансиране на дейност с недвижимо имущество
4,90
[ 3,0]
2
IKB International SA, Люксембург
[ 10,0]
0,00
3
IKB Capital Corporation, New York
[ 2,0]
0,00
4
Клон на IKB AG в Амстердам
[ 0,5]
0,00
5
Продажба на нестратегически активи
1,70
0,00
6
Продажба на 50 % дял в Movesta
[ 0,5]
0,00
Междинна сума: оставащи компенсаторни мерки (междинна сума: изпълнени компенсаторни мерки)
[ 15,0]
(0)
[ 3,0]
[ 12,0]
Ново развитие на определени дейности, преди това извършвани в Люксембург
-
[ 2,0]
Общо балансово число без растеж
63,50
[…]
Максимална стойност по счетоводния баланс
33,50
33,50
Остатъчен марж за нова дейност
-
[…]
(50)
Освен това в плана за саниране се посочва, че IKB, чийто рейтинг от агенцията Fitch падна от A + на BBB-, изпитва затруднения при финансирането в настоящата пазарна обстановка. Нуждите от ликвидни средства до края на периода на преструктуриране се оценяват на максимум [ 10] млрд. EUR. Този дефицит ще бъде финансиран чрез увеличението на капитала, удължаването на ликвидните линии на KfW и рефинансиране, основаващо се на задължения. Част от недостига на ликвидни средства ще бъде покрита чрез намаляване на новите дейности.
(51)
В плана са включени също някои прогнози относно бъдещото развитие на банката в случай на добър, базов и лош сценарий. Според тези прогнози в случая на базов сценарий към края на периода на преструктуриране през септември 2011 г. IKB ще постигне възвращаемост на собствения си капитал от […] %. Печалбата преди облагане ще бъде от […] млн. EUR с […] служители на пълен работен ден. Коефициентът на адекватност на капитала от първи ред на банката ще нарасне до […] %, а коефициентът на съотношението между разходи и приходи ще спадне до […] %.
(52)
Накрая, Германия представи информация относно разходите за преструктуриране. Те включват разходи, произтичащи от загуби от портфейлни инвестиции от около [ 6] млрд. EUR (от Rhineland: 5,8 млрд. EUR), Havenrock: 1,2 млрд. EUR) и от вписаните в счетоводния баланс портфейлни инвестиции ([…] млрд.) EUR (19), присъщи разходи за преструктуриране (включващи рисковата гаранция, разходи по освобождаване от портфейла и административни разходи от около [ 0,25] млрд. EUR), капиталови загуби от около [ 1] млрд. EUR, разходи от намаляването на дейностите, което отчасти вече е осъществено и отчасти предстои във връзка с продължаването на съществуващи договори за [ 1] млрд. EUR, както и […] за […] млрд. EUR (20). Поради това Германия очаква общите разходи за преструктуриране на IKB да възлязат на около EUR [ 15] млрд. EUR.
3. ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(53)
В решението си за откриване на официална процедура по разследване Комисията постави под въпрос дали мерките на KfW в полза на IKB са съвместими с теста за инвеститор в условията на пазарна икономика, тъй като рисковата експозиция на KfW, свързана с мерките, не бе ограничена, а банковите асоциации ограничиха участието си в рисковата гаранция, докато останалите акционери в IKB изобщо не са взели участие.
(54)
Освен това, към този момент Комисията изрази съмнения дали мерките могат да се считат за съвместими с общия пазар съгласно член 87, параграф 3 от Договора за ЕО. Според Комисията те не могат да се определят като помощ за разрешаването на сериозно затруднение в икономиката на държава-членка съгласно член 87, параграф 3, буква б) от Договора за ЕО. Няма основания те да се считат и за помощ за оздравяване предвид факта, че по своя характер мерките не са временни. Накрая, към въпросния момент мерките не изпълняват всички условия за помощ за преструктуриране, заложени в Насоките на Общността за помощ за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднено положение (21).
4. СТАНОВИЩЕ НА ГЕРМАНИЯ СЛЕД РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА
(55)
Немските органи поддържат първоначалната си позиция, че мерките не представляват държавна помощ, тъй като са предприети в съответствие с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика. Намесата е основана на съображения на инвеститор в условията на пазарна икономика, понеже ликвидацията на IKB би довела до повече разходи за KfW отколкото мерките за помощ в процеса на преструктурирането на IKB. В това отношение Германия отново припомня, че адекватната възвращаемост от капитала в случая не е от значение. Освен това Германия посочва, че тестът за инвеститор в условията на пазарна икономика трябва да бъде проведен ex ante.
(56)
Що се отнася до оценката на първата мярка, Германия твърди, че единствено първоначално предвидените загуби следва да се вземат предвид. Това би означавало загуби от 3,5 млрд. EUR в най-лошия случай и [ 2,5] млрд. EUR при средно добър сценарий на развитие. Германия твърди, че един частен инвеститор в условията на пазарна икономика би сравнил преките разходи от евентуална несъстоятелност на IKB, които биха възлизали на 1,5 млрд. EUR, произтичащи от получената счетоводна стойност на IKB от около 620 млн. EUR (според немските счетоводни стандарти) (22) и отписването на заеми за около 850 млн. EUR, които IKB е отпуснала на трети страни в контекста на дейността по подпомагането на KfW (23). В допълнение, Германия твърди, че несъстоятелността на IKB би предизвикала отписването на допълнителни кредити от дейностите за развитие от най-малко 1,1 млрд. EUR, което би довело до по-високи разходи по рефинансиране. Репутацията на KfW също би пострадала.
(57)
Освен това Германия твърди, че дори мерките за помощ да могат да бъдат считани за държавна помощ, размерът на помощта следва да се намали със загубите, които KfW би понесла в случай на несъстоятелност.
(58)
Що се отнася до втората мярка, Германия изтъква, че тя има само допълваща функция към първата и до голяма степен е финансирана от банковите асоциации. Предвид съдебната практика по делото Alitalia следва да се „счита, че капиталовата инжекция с публични средства отговаря на теста за частния инвеститор при пазарни условия и не представлява държавна помощ, когато е извършена паралелно със значително капиталовложение от страна на частен инвеститор при подобни обстоятелства“ (24).
(59)
Германия не оспорва характера на помощ на третата мярка.
(60)
Според становището на Германия продажбата на IKB също не води до държавна помощ, тъй като поведението на KfW е било на продавач в условията на пазарна икономика. Продажната цена е резултат от преговори, проведени с различните потенциални купувачи и следователно се е основавала на пазарните условия. Няколкото допълнителни мерки са били необходими, за да се продаде банката, и те са се основавали на пазарните условия.
(61)
Това се отнася за SIP 1, който бе продаден на KfW на цена с [ 10] % под счетоводната стойност по международните счетоводни стандарти. Вярно е, че това е по-добра цена, отколкото Lone Star договори за SIP 2 ([отстъпка 10,0] %), но трябва да се има предвид, че за разлика от SIP 1, SIP 2 съдържа предимно […]. Поради това Германия твърди, че KfW ще може да продаде портфейла или да го задържи до падежа без загуби. Още повече, че KfW се нуждаеше от помощ от страна на своя собственик, държавата, за продажбата на SIP 1, тъй като тя […]; покупката беше улеснена от държавната гаранция, за да се избегне необходимостта KfW да ангажира собствен капитал от около […] млн. EUR ([…]). Второ, участието на KfW в SIP 2 също беше основано на пазарни принципи, тъй като то включва само нисък риск поради първостепенния характер на заема, макар че условията за изплащане са тежки, а таксата (Euribor плюс [ 80] базисни пункта), за която Германия представи пазарни референтни показатели, бе висок. Най-накрая, фактът, че KfW трябваше да поеме риска за отговорност от […] млрд. EUR (резерви) за […] е типично за случаи, в които рискът от задължения е нисък, но съответната сума е голяма и това условие е поискано от всички заинтересовани страни в последния кръг на преговори.
(62)
Според Германия, ако Комисията счете, че мерките съдържат елементи на помощ, те при всички случаи би могла да се определят като помощ за преструктуриране, съвместима с общия пазар. Германия твърди, че сегментът на дейност на банката, от който са произлезли затрудненията, вече е закрит и че занапред банката сега ще се съсредоточи върху основната си дейност.
(63)
Освен това Германия се е ангажирала да предприеме всички мерки, посочени по-горе в съображение 46.
(64)
Германия твърди също така че преструктурирането се основава на значителен собствен принос на банката (от най-малко [ 10] млрд. EUR). Германия на няколко пъти промени предоставената информация в това отношение и последно изчисли собствения принос като сума на целия принос за преструктуриране, за който не е била отпусната държавна помощ, намаляването на новата дейност, както и постъпленията от продажбите минус загубите. Нетните постъпления от продажбите бяха оценени на [ 5] млрд. EUR, изчислени при отчитане на активите за продажба в рамките на периода на преструктуриране минус […] оставащата дейност в Люксембург и минус някои портфейлни инвестиции в Люксембург. По-конкретно, Германия оцени […] млрд. EUR за дейността с недвижимо имущество, […] млрд. EUR за дъщерното ѝ дружество в Люксембург и […] млрд. EUR за дъщерното дружество в Ню Йорк, както и […] млрд. EUR за Амстердам, […] млрд. EUR за Movesta и […] млрд. EUR за други нестратегически активи.
5. ОЦЕНКА
5.1. Наличие на помощ
(65)
Комисията първо оценява дали мерките представляват държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО. Съгласно тази разпоредба държавна помощ е всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка под каквато и да е форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия, доколкото засяга търговията между държавите-членки.
a. Рисковата гаранция и увеличаването на капитала (мерки 1-3)
(66)
Комисията поддържа своето мнение, изложено в решението за откриване на процедура, че нито една от трите финансови мерки не би била извършена от инвеститор в условията на пазарна икономика и поради това всички мерки представляват държавна помощ. Предвид трансграничните и международните дейности на IKB не може да се оспори, че всяко преимущество, осигурено посредством предоставянето на държавни ресурси, би засегнало конкуренцията в банковия сектор и би оказало влияние върху търговията вътре в Общността (25).
(67)
Комисията отбелязва твърдението на немските органи, че въпросните мерки не осигуряват преимущество за IKB, тъй като KfW действа единствено от позицията си на собственик и следователно като частен инвеститор. Германия не оспорва обаче, че KfW е държавна кредитна институция с обществена функция и че поведението ѝ може да бъде вменено на държавата. Като потвърждава, че представител на Федералното министерство на финансите не само е присъствал на заседанията на надзорния съвет на банката, който е участвал във вземането на всички решения между 27 и 29 юли 2007 г., но при вземането на решението в действителност е председателствал срещата, Германия в действителност потвърждава, че решенията на KfW могат да бъдат вменени на държавата (26).
(68)
По тази причина при разследването си Комисията се съсредоточи върху въпроса дали намесата на KfW е представлявала преимущество за IKB, което би било осигурено също така от инвеститор в условията на пазарна икономика, действащ при подобни пазарни условия. Комисията приема, че според предварително направената оценка в най-лошия случай рисковата гаранция за IKB би покрила общи загуби от 2,5 млрд. EUR. Освен това и тук Комисията счита, както в подобни случаи (27), че при такива непредвидими обстоятелства един частен инвеститор би взел предвид най-лошия сценарий за очаквани загуби, а не базовия вариант. Освен това, важно е да се подчертае, че KfW не е изключила възможността задълженията ѝ потенциално да достигнат 8,1 млрд. EUR.
(69)
Не е вярно, че мярката би генерирала по-малко разходи за KfW и Германия отколкото ликвидацията на IKB (28), дори тогава, когато се използва ex ante оценката към момента на приемане на решението за инвестиции (29). Комисията не може да приеме всички разходи по ликвидацията, посочени от Германия. Въпреки че Комисията признава, че счетоводната стойност на IKB наистина е била 620 млн. EUR, още в решението за откриване на процедура тя посочи, че цените на акциите на IKB са спаднали значително още преди намесата на KfW, така че делът на KfW в IKB по време на намесата вероятно не е бил равен на тази счетоводна стойност. Освен това в решението за откриване на процедура Комисията поставя под въпрос дали използваният риск от просрочване от около [ 15] % е бил реалистичен за заемите, отпуснати в дейностите за развитие. Германия не е предоставила достатъчно убедителни доказателства в подкрепа на достоверността на направената оценка на KfW.
(70)
Същата липса на доводи се отнася и за очакваните непреки загуби като следствие от общата банкова криза, които, както е посочено в решението за откриване, са напълно хипотетични. Комисията също така остава на мнението, че структурираното финансиране за развитие е част от обществените компетенции на KfW, а не част от обичайните ѝ функции на търговско-кредитна институция. Загубите от тази дейност следователно не могат да се считат за разход, който един инвеститор в условията на пазарна икономика би взел предвид (30).
(71)
Ключовият аргумент за Комисията остава този, че очакваните загуби в рамките на рисковата гаранция всъщност не са били ограничени до 2,5 млрд. EUR, а са неограничени. Дори ако може да се докаже, че неограниченият характер на отговорността е бил задължително изискване на BaFin, за да се избегне мораториумът, ясно е, че решението на инвеститор в условията на пазарна икономика би взело предвид и този аспект. Това е видно с оглед на частния принос в рисковата гаранция.
(72)
Що се отнася до поведението на KfW и на банковите асоциации, Комисията припомня, че при един публичен акционер, който действа успоредно с другите частни инвеститори, заделянето на капитал следва да е пропорционално и при същите условия (31) и въз основа на същата стопанска логика (32). Тези съображения са били също в основата на решението на съда от първа инстанция по делото Alitalia, на което се позовава Германия и в което съдът по подобен начин изиска сравними обстоятелства.
(73)
В този контекст Комисията отбелязва, че банковите асоциации са поставили горен праг на участието си в подялбата на загубите по първата мярка до 1 млрд. EUR (приблизително 30 %), докато KfW се е отказала от определянето на подобен праг и по този начин е много по-изложена на риск от банковите асоциации. Във всеки случай, дори ако се приспаднат потенциалните преки загуби, дължащи се на ролята на собственик на KfW и на кредитите, възлизащи общо на […] млрд. EUR (вж. съображение 0, и е използван най-песимистичният сценарий, участието на KfW в гаранцията би била все още точно толкова висока, колкото гаранцията на банковите асоциации взети заедно. Ясно е, че KfW не се е намесила по начин, сравним с този на банковия пул.
(74)
Освен това не отговаря на истината аргументът, че в немския банков сектор би възникнала обща криза, която би имала катастрофални последици за KfW. Всички останали банки биха били засегнати по подобен начин от кризата. При все това делът на банковите асоциации в рисковата гаранция, ограничен до 1 млрд. EUR (приблизително 30 %), няма никаква връзка с пазарния дял на техните банки членки в Германия, който е над 95 % (33). По тази причина Комисията не вижда търговско основание за непропорционално високото участие на KfW. И макар KfW да е действала донякъде в интерес на своите дъщерни дружества, поведението ѝ излиза от рамките на това, което един частен инвеститор би направил. Един частен инвеститор би ограничил много повече участието си и би настоявал за допълнителна помощ от банковите асоциации или от държавата. Следователно KfW, поне до известна степен, не е действала като инвеститор в условията на пазарна икономика.
(75)
Същото се отнася и за втората мярка, която, според предоставената от Германия информация, е била просто спомагателна към първата рискова гаранция. Дори ако участията на KfW и банковите асоциации изглеждат по-балансирани като абсолютно изражение (в относително изражение участието на банковите асоциации следва да е много по-високо), тази мярка трябва да се разглежда заедно с първата мярка в цялостния контекст на преструктурирането и установената съдебна практика не позволява на KfW да прибегне до аргумента за инвеститор в условията на пазарна икономика, след като тя не е действала като пазарен инвеститор (34).
(76)
Това важи още в по-голяма степен за третата мярка, по която Германия очевидно е дала указания за действие на KfW и е направила вноска от 1,2 млрд. EUR за още една мярка от 2,3 млрд. EUR. Към този момент KfW е изложена на риск в много по-голяма степен от банковите асоциации, въпреки че несъстоятелността на IKB би задействала гаранционен механизъм, който е разработен с цел да разпредели тежестта в целия банков сектор.
(77)
Във връзка с други случаи Комисията е изразявала позицията, че е трудно да бъде оценен размерът на помощта, ако тя е предоставена под формата на рискова гаранция (35). В съответствие с Насоките и съдебната практика, елементът на помощта, включен в гаранция за дружество в затруднение, може да бъде толкова голям, колкото потенциално покритата от гаранцията сума, но може, въз основа на анализа на конкретни случаи, да бъде по-нисък (36). Въпреки това, дори ако елементът на помощта може да бъде ex ante оценен на по-малко от 8,1 млрд. EUR (Rhineland, Havenrock и 1 млрд. EUR активи, вписани в счетоводния баланс), реалистичната оценка за загубите от 6,8 млрд. към настоящия момент доста надвишава оценката за най-лошия възможен случай (вж. таблица 3, с изключение на третата мярка). Следователно Комисията счита, че размерът на помощта, предоставена в рамките на рисковата гаранция и чрез капиталовите инжекции, възлиза на 8,8 млрд. EUR (вж. таблица 3, № 1 и № 3).
б. Инструменти за ликвидност
(78)
В допълнение към капиталовите инжекции и мерките за покриване на загубите KfW също така помогна на IKB да продължи дейността си посредством два рамкови инструмента за ликвидност - всеки от по [ 1] млрд. EUR. Тези мерки бяха взети в контекста на преструктурирането и не могат да бъдат разглеждани поотделно от първата и втората мярка. По този начин и тук KfW не може да прибегне до аргумента за инвеститор в условията на пазарна икономика (37). Комисията не вижда как един частен инвеститор би поел толкова голяма рискова експозиция, особено при липса на рискова гаранция. Независимо от това, ако KfW е действала въз основа на някои пазарни референтни показатели, това би следвало да бъде отразено при изчисляването на наличния елемент на помощ.
(79)
Комисията отбелязва, че лихвата е била вече определена за първия инструмент, който е бил вече използван, а именно фиксиран лихвен процент Euribor плюс [ 50] базисни пункта до [ 50] базисни пункта, а за втория - Euribor плюс [ 100] базисни пункта, и че всеки инструмент е бил обезпечен с [....] над 100 % ([....] %). Обезпечението е било чрез ценни активи на IKB, които не произлизат от портфейлните инвестиции и обикновено не би следвало да бъдат просрочени. Обезпечението е структурирано така че гаранцията фактически никога да не падне под 100 %. По този начин в действителност са налице очевидно висока обезпеченост и относително нисък риск за предоставените ликвидни средства. Следователно KfW е разчитала не само на финансовата мощ на IKB, но в допълнение си е осигурила ценно обезпечение.
(80)
Все пак приложените рискови маржове следва да са в съответствие със Съобщението на Комисията относно преразглеждане на метода за определяне на референтните и сконтови лихвени проценти („Съобщение относно референтните и сконтови лихвени проценти“) (38). Предвид факта, че рейтингът на дружеството се основава на наличието на рисковата гаранция и е ясно, че дружеството е в затруднено положение (вж. параграф 96), Комисията трябва да приложи маржовете, предвидени за дружества в затруднено положение. В случаи на висока обезпеченост маржът е 400 базисни пункта. (39) Оттук следва да се предположи, че за период от десет месеца (т.е. от януари до октомври 2008 г.) преимуществото на първата линия за ликвидност от [ 1] млрд. EUR съответства на средно [ 300] базисни пункта. Аналогично, за период от девет месеца (т.е. от февруари до октомври 2008 г.) втората линия за ликвидност от юли 2008 г., която все още не е била използвана, е предоставила преимущество от [ 200] базисни пункта. Свързаната с тези инструменти помощ следователно би възлизала на [....] млн. EUR за първата линия за ликвидност и на [....] млн. EUR за втората линия за ликвидност, или общо на [....] млн. EUR.
(81)
Що се отнася до линиите за ликвидност, предоставени от [една регионална банка] и [друга регионална банка], Комисията не разполага с данни, че договорените условия за предоставянето им не са отразявали пазарните съображения и по този начин биха довели до преимущество за IKB. Освен това обстоятелствата, при които са предоставени линиите, и по-специално фактът, че междубанковата дейност е част от ежедневните и стандартни операции на всяка банка, в същото време участието в голям мащаб на частни оператори и фактът че [една регионална банка] и [друга регионална банка] не са предоставили тези кредитни линии по нареждане на държавата, води Комисията до заключението, че няма данни, въз основа на които посочените сделки могат да бъдат вменени на държавата (40). Поради това Комисията заключава, че тези инструменти не съдържат държавна помощ.
в. Продажбата на IKB
(82)
Комисията също така оцени дали продажбата на IKB на Lone Star включва елементи на държавна помощ. Случаят би могъл да е такъв, ако IKB беше продадена под пазарната си цена на Lone Star. Въз основа на подробната информация, предоставена от Германия в тази връзка (вж. раздел 2.5) Комисията не разполага с данни, за да счита, че платената от Lone Star цена не е най-високото предложение, постигнато в открит, прозрачен, недискриминационен и безусловен процес на продажба. Като се има предвид, че това е ключовият критерий съгласно правилата на Комисията относно приватизация (41), тя може да заключи, че продажбата не включва помощ в полза на Lone Star.
(83)
Второ, Комисията оцени дали продажбата включва някаква допълнителна помощ за IKB, какъвто би бил случаят, ако ликвидацията би довела до по-малко разходи за KfW, отколкото продажбата на IKB, т.е. бе анализирано дали става въпрос за обичайно поведение на продавач в условията на пазарна икономика. Комисията отбелязва, че с продажбата е била постигната не само продажна цена, но и с нея са свързани също и допълнителни капиталови инжекции от KfW, които следва да се считат като част от продажбата. Това са 1) поддръжката на двете линии за ликвидност от [ 2,5] млрд. EUR, 2) първостепенният заем от KfW за рефинансирането на SIP 2, 3) прехвърлянето на SIP 1 към KfW преди продажбата и 4) отчитането на риска от задължения. Видно е, че KfW е предприела тези мерки, за да осъществи продажбата и да се освободи от колкото се може повече активи в рамките на възможно най-кратък период. Въпреки че на пръв поглед KfW е постигнала положителна продажна цена, продажбата е била придружена от мерки, които в крайна сметка са довели до отрицателна продажна цена.
(84)
Не може да се пренебрегне и фактът, че тези мерки са били предприети в контекста на преструктурирането на IKB и по този начин в контекста на първите три мерки за помощ. Поради това Комисията не може да ги разглежда изолирано от първите три мерки и още веднъж не разбира как KfW може да се позове на аргумента за инвеститор в условия на пазарна икономика (42).
(85)
Във всеки случай тестът за продавач в условията на пазарна икономика не изглежда по никакъв начин да е изпълнен в настоящия случай. Референтният показател е дали цената е била отрицателна, тъй като Германия не е обосновала никакви правдоподобни допълнителни разходи за продажбата, които биха били взети предвид от продавач в условията на пазарна икономика. По-специално, Комисията не може да вземе предвид изчислените загуби от риска от просрочване при заемите, предоставени за дейностите за развитие. Комисията отбелязва, че структурираното финансиране на дейности за развитие е част от обществената задача на KfW, а не от функциите на KfW като нормална търговско-кредитна институция. Следователно то не може да се счита за разход, който инвеститор в условията на пазарна икономика също би взел под внимание, тъй като той не би поел задължения, произтичащи от държавни мерки за помощ (43).
(86)
Поради това Комисията оцени дали мерките за помощ de facto са довели до отрицателна цена. Тъй като мерките за помощ не са били отпуснати като безвъзмездна помощ, а посредством заеми и гаранции, Комисията трябва, както при обичайна държавна помощ, да определи икономическото им преимущество за IKB.
(87)
Първо, KfW продължава да предоставя ликвидни средства на IKB. Както вече беше установено в съображение 77, трудно е да се направи количествена оценка на преимуществото, тъй като частни инвеститори може също да са били склонни, при определени условия, да предоставят ликвидни средства, при положение че е налице рисковата гаранция. След продажбата в полза на Lone Star обаче рисковата гаранция е преустановена. Придобиването от страна на Lone Star и одобрението на помощта за преструктуриране и плана за саниране от страна на Комисията показват, че възстановяването на жизнеспособността е счетено за възможно. Докато по време на периода на преструктуриране IKB официално се счита за дружество в затруднено положение, то следва да се смята за „слаб“ случай (рейтинг Б) по смисъла на Съобщението на Комисията относно преразглеждане на метода за определяне на референтните и сконтови лихвени проценти за целите на изчислението на елемента на помощ (44). Маржът за заема съгласно съобщението е 220 базисни пункта, което предполага, че втората линия за ликвидност е [ 100] под референтния лихвен процент, докато първата линия е със [ 100] базисни пункта по-ниска. Изчислено за […] години (от октомври 2008 г. до април […]), това би довело до допълнителна помощ от около [90] млн. EUR.
(88)
Второ, KfW закупи SIP 1 за 1 млрд. EUR. Комисията отбелязва, че договорената цена от KfW е с [ 10] % под счетоводната стойност по международните стандарти IFRS и че IKB преди това е могла да продаде част от портфейла на цена над счетоводната стойност по IFRS. Съмнително е обаче дали в настоящото състояние на пазара някой частен инвеститор би могъл и искал да закупи такъв портфейл, поне не в неговата цялост. Фактът, че Lone Star не е изразил интерес за закупуване и KfW не е могла да направи това без помощ от държавата е доказателство за горното. Нуждата от допълнителни отписвания в счетоводната стойност на портфейла не може да бъде изключена. В най-неблагоприятния случай това би засегнало подчинения транш от [ 200] млн. EUR. При липсата на друг референтен показател Комисията възприема позицията, че със SIP 1 KfW има допълнителна рискова експозиция от [ 200] млн. EUR.
(89)
Във връзка със SIP 2 KfW е предоставила първостепенен заем от 775 млн. EUR, който се изплаща при Euribor плюс [ 90] базисни пункта поради неговия първостепенен характер (обслужва се първи по ред от каквито и да било входящи постъпления). Заемът обаче е отпуснат на дружество със специална инвестиционна цел, което няма кредитна история. Според Съобщението на Комисията относно преразглеждане на метода за определяне на референтните и сконтови лихвени проценти лихвеният процент за такива дружества следва да бъде най-малко Euribor плюс 400 базисни пункта (45). Въпреки това, предвид факта, че заемът е първостепенен заем, който е подчинен на участието на IKB и следователно по същество облагодетелства IKB, в настоящия случай Комисията приема марж за заема от 220 базисни пункта. Елементът на помощ при предоставянето на привилегирования транш от 775 млн. EUR по тази причина може да бъде определен на около [ 30] млн. EUR ([ 100] базисни пункта за период от […] години, т.е. от октомври 2008 г. до […]).
(90)
Накрая, причината за поемането на риска от […] е била невъзможността да се направи приемлива оценка на риска в случай, че той бъде поет заедно с IKB. Предвид факта, че рисковата експозиция, свързана с възможни задължения, е ограничена, и че въз основа на наличната информация по-скоро няма вероятност от възникване на подобен случай, не би било неуместно рискът да се смята за част от продажбата. Това, че рискът може да се счита за незначителен, се потвърждава и от факта, че одиторите не са формулирали изисквания за създаването на резерви от IKB. Разбира се, по отношение на някои […] възникващи компенсаторни плащания е налице определен остатъчен риск. При липсата на предоставена количествена оценка на риска, Комисията счита, че за настоящите мерки следва да бъдат взети предвид […] млн. EUR, които съответстват на […] % риск.
(91)
Помощта, съдържаща се в мерките, предоставени от KfW като част от продажбата на IKB, възлиза на 390 млн. EUR, което надвишава продажната цена от [ 100] млн. EUR с [ 250] млн. EUR, и в крайна сметка я превръща в отрицателна. Следователно може да се счита, че продажбата на IKB е включвала помощ за IKB.
c. Резюме на държавната помощ
(92)
Както става ясно от таблица 5, общата помощ, предоставена в рамките на всички мерки, възлиза на 9,155 млрд. EUR.
Таблица 5
Резюме на държавната помощ в полза на IKB, получена по време на преструктурирането
№
Мярка
Млн. EUR
Размер на помощта
в млн.и EUR
1
Първа рискова гаранция (Rhineland - 5,8 млрд. EUR, Havenrock - 0,85 млрд. EUR и вписани в счетоводния баланс активи - 1 млрд. EUR)
6 650
2
Втора рискова гаранция (350 млн. EUR за допълнително покриване на загубите - Havenrock)
200
3
Увеличение на капитала и опростен заем (за покриване на амортизацията на вписани в счетоводния баланс активи)
2 000
4
Инструменти за ликвидност, предоставени на IKB (преди продажбата)
[…]
5
Продажба на IKB
5a
Цена на акциите на IKB
[…]
5б
Инструменти за ликвидност, предоставени на IKB (след продажбата)
[…]
5в
Първостепенен заем за рефинансиране на SIP 2
[…]
5г
Прехвърляне на SIP 1 към KfW
[…]
5д
Клауза за освобождаване от задължения[…]
[…]
Продажба на IKB нето
[ 250]
Общо
[ 10 000]
5.2. Съвместимост на мерките с общия пазар съгласно член 87, параграф 3, буква б) от Договора за ЕО: помощ за преодоляване на сериозни затруднения в икономиката на държава-членка
(93)
Комисията поддържа позицията си, изложена в решението за откриване на процедурата, че член 87, параграф 3, буква б) от Договора за ЕО не е приложим в настоящия случай. Тази разпоредба позволява предоставянето на помощ за преодоляване на сериозни затруднения в икономиката на държава-членка. Комисията припомня, че Съдът от първа инстанция е подчертал, че член 87, параграф 3, буква б) трябва да се прилага рестриктивно.
(94)
Разследването потвърди становището на Комисията, че проблемите на IKB се дължат на специфични за дружеството проблеми. Освен това, предоставената от немските органи информация не убеди Комисията, че последиците за системата, които биха могли да произтекат от несъстоятелност на IKB, може да са достигнали размера на „сериозно затруднение в икономиката“ на Германия по смисъла на член 87, параграф 3, буква б) (46). Поради това настоящият случай следва да се разглежда като основан на специфични проблеми за IKB, които изискват вземането на мерки за помощ по силата на правилата относно дружествата в затруднение. Съобразно с това, въпросните мерки не могат да бъдат обявени за съвместими с общия пазар съгласно член 87, параграф 3, буква б) от Договора за ЕС.
5.3. Съвместимост с общия пазар съгласно член 87, параграф 3, буква в) - помощ за преструктуриране
(95)
Разследването позволи на Комисията да стигне до заключението, че мерките могат да се считат за съвместима помощ за преструктуриране, тъй като отговарят на всички изисквания от Насоките относно държавни помощи за преструктуриране. Вследствие на това не е необходимо да се разследва дали мерките представляват помощ за преструктуриране - възможност, която Комисията изключи още в решението за откриване на процедура предвид неотменимия характер на рисковата гаранция.
a. Предприятие в затруднено положение
(96)
Комисията счита, че по смисъла на параграф 9 от Насоките IKB е било предприятие в затруднено положение, като се има предвид, че без намесата на KfW е било малко вероятно IKB да е в състояние да се справи с кризата на ликвидността за по-дълъг период. Очакваните загуби биха довели до закриването на банката, като по този начин са изпълнени условията на параграф 10, буква в) от Насоките. Германия не е оспорила това мнение, което е изложено също в решението за откриване на процедура.
б. Възстановяване на дългосрочната жизнеспособност
(97)
Настоящото разследване най-напред потвърди, че преструктурирането ще възстанови дългосрочната жизнеспособност на IKB. Комисията счита, че продажбата на IKB на Lone Star е от решаващо значение за разрешаването на затрудненията и за положително икономическо развитие на банката.
(98)
Освен това разследването потвърди, че IKB е пренасочила своите дейности. Тя е преустановила губещите си дейности и вече не осъществява портфейлни инвестиции. В допълнение IKB възнамерява да се съсредоточи върху основната си дейност - кредитиране на средно големи корпоративни клиенти. Всички останали дейности в сегмента на структурираното финансиране ще се запазят, за да задоволят изискванията на корпоративните клиенти, макар че [ 20] % от тази дейност, както и цялостната дейност по финансирането на недвижимо имущество ще бъдат преустановени. Освен това, IKB е предприела мерки за подобряване на управлението на риска и вече значително е намалила рисковата си експозиция. Следователно IKB е предприела необходимите вътрешни мерки, за да гарантира възстановяването на жизнеспособността си.
(99)
В допълнение към това Комисията признава, че планът за преструктуриране на IKB включва устойчиво възстановяване на жизнеспособността на IKB. Планът, който се основава на разумни пазарни финансови прогнози, дава ясно да се разбере, че избраният стопански модел ще има успех. Коефициентът на адекватност на капитала от първи ред от […] % и коефициентът на съотношението между разходи и приходи от […] %, които трябва да се постигнат до 2011 г., показват, че стопанският модел на банката може да се счита за жизнеспособен. Сравнително ниският коефициент на възвращаемост на собствения капитал от […] % през 2012 г. следва да се разглежда във връзка със сравнително високия коефициент на адекватност на капитала от първи ред на IKB, който е необходим буфер. Комисията признава значителните мерки за съкращаване на разходите, които ще бъдат предприети до 2011 г. Комисията също така анализира основните допускания в плана за преструктуриране и няма причини да се съмнява, че те са реалистични.
(100)
В плана се посочва, че дори при най-неблагоприятния сценарий IKB може да постигне положителен растеж и положителна възвращаемост на капитала. Дори при такъв най-неблагоприятен сценарий банката ще постигне коефициентът на адекватност на капитала от първи ред […] % и по този начин ще има стабилна основа.
в. Ограничение на помощта до необходимия минимум - собствен принос
(101)
Съмненията на Комисията по отношение на това, дали помощта е била ограничена до необходимия минимум, бяха опровергани. На този етап Комисията може да заключи, че в съответствие с Насоките помощта е била ограничена до необходимия минимум и е съпътствана от значителен принос от собствени ресурси за целта на преструктурирането - от над 50 % от разходите за преструктуриране.
(102)
Разходите за преструктуриране включват различни загуби (загуби от портфейлите, загуби поради по-високи разходи за финансиране, загуби, произтичащи от намаляването на сегментите на дейност, и загуби от продажба на активи), както и разходи за учредяването на рисковата гаранция, разходи за преструктуриране на персонала, административни разходи и хонорари за консултанти и адвокати. Комисията не оспорва, че тези разходи възлизат на [ 15] млрд. EUR, както Германия посочва (в съображение 52). Комисията приема също, че рефинансирането на SIP 1 и първостепенният заем за SIP 2 са разходи за преструктуриране, тъй като те са необходими за възстановяване на дългосрочната жизнеспособност. Следователно всички разходи могат да бъдат оценени на около [ 17] млрд. EUR.
(103)
В съответствие с точка 43 от Насоките това преструктуриране може да се финансира чрез помощ, собствените средства на получателя, постъпленията от продажбата на активи, средства на акционерите и друг вид чуждо финансиране при пазарни условия.
(104)
Значителна част от преструктурирането на портфейлите се поема от самото дружество, от предишните и нови частни акционери, което се изразява предимно в участието на банковите асоциации, собствените средства на IKB (47) и капиталовата инжекция от страна на Lone Star. Въпреки това загубите от дейността и отслабването на стопанската дейност вследствие на кризата не могат да се считат за собствен принос, тъй като съгласно точка 43 от Насоките, собственият принос трябва да е реална, действителна сума. Собственият принос от тази категория следователно е около […] млрд. EUR, т.е. [ 20 %] %.
(105)
Тази сума нараства значително и достига поне 50 %, ако се вземат предвид постъпленията от продажби, осъществени като компенсаторна мярка. Това засяга активи с номинална стойност [ 15] млрд. EUR (вж. таблица 4). Въпреки това Комисията не може да приеме цялата сума като собствен принос. Първо, част от дейността на IKB Люксембург ([…] млрд. EUR) ще бъде възстановена в Дюселдорф, т.е. става въпрос за частична продажба. Второ, част от средствата няма да бъдат генерирани от активни продажби, а към настъпването на падежа на въпросните активи. Трето, не е ясно на каква цена ще бъдат отписани активите […]. Независимо от това Германия предостави достатъчно аргументи, за да убеди Комисията, че активното отписване на активи ще осигури поне [ 5] млрд. EUR в близко бъдеще (48). Комисията ще контролира всичко това, за да гарантира, че действително е постигнато достатъчно високо ниво на собствен принос и че помощта действително е ограничена до необходимия минимум.
(106)
Ефектът от продажбата на активи е двоен. От една страна, по този начин се намалява размерът на претеглените спрямо риска активи, освобождава се капитал и се повишава капитализацията. От друга страна, продажбите на активи генерират ликвидни средства, които могат да се използват за финансиране на преструктурирането или за подсилване на ликвидната основа (49). Както бе обяснено в предходния параграф, част от това са очаквани бъдещи постъпления от средства, част вече са били реализирани, а друга част предстои да бъде реализирана в близкото бъдеще. Така че, дори ако не взема предвид очакваните постъпления от средства, които може да бъдат реализирани чак през 2011 г., и като приеме, че предвидените приходи може да не се материализират изцяло за всички тези продажби, Комисията стига до заключението, че изискването за 50 % собствен принос, което следва да бъде изпълнено при едно преструктуриране, което е в пълно съответствие с действащото законодателство в областта на конкуренцията, е изпълнено.
(107)
При достигането до това заключение Комисията взе предвид следните фактори.
Таблица 6
Собствен принос
(в млрд. EUR)
Мярка
Произход на средствата
Сума
Рискова гаранция
Банковите асоциации
1,50
Капиталови резерви на дружеството и хибриден капитал
IKB
[ 1,5]
Капиталов принос SIP II
Lone Star
[ 0,25]
Междинна сума
[ 3,25]
Продажба на портфейлни инвестиции
Пазарен
[…]
Продажба на сегмента недвижимо имущество
Пазарен
[…]
Продажба на IKB Int. Люксембург
Пазарен
[…]
Продажба на IKB CC Ню Йорк
Пазарен
[…]
Продажба на IKB Амстердам
Пазарен
[…]
Продажба на дялове на Movesta
Пазарен
[…]
Продажба на нестратегически активи
Пазарен
[…]
Междинна сума: компенсаторни мерки от продажби
[ 5,0] (най-малко […])
г. Избягване на неоснователно нарушаване на конкуренцията - компенсаторни мерки
(108)
В резултат на разследването Комисията е убедена, че се вземат достатъчно мерки, за да се смекчат във възможно най-голяма степен евентуални нежелателни ефекти на помощта върху конкурентите.
(109)
Комисията установи, че IKB се отказва от един цял сегмент на стопанска дейност и намалява размера на най-печелившия си сегмент, структурираното финансиране, с [20-30] %.
(110)
Комисията не може да приеме, че най-големият дял от това намаляване (продажбата на портфейлни инвестиции в размер на 18,3 млрд. EUR) представлява компенсаторна мярка, тъй като мерките по намаляването са били необходими за възстановяване на дългосрочната жизнеспособност. Съгласно точка 40 от Насоките такива мерки не могат да се считат за компенсаторни мерки.
(111)
При всички случаи допълнителното намаление с [ 10] млрд. EUR съответства на [25] % от общото балансово число след приспадането на портфейлните инвестиции (т.е. [ 10] млрд. EUR от 45,2 млрд. EUR) (50). Макар че излизането от портфейлните инвестиции не може да се приеме за компенсаторна мярка, то има отражение върху размера на банката и нейните дейности. Въз основа на предложените от Германия мерки балансовото число на IKB намалява до 47,2 % (т.е. 18,3 млрд. EUR портфейлни инвестиции и [ 10] млрд. EUR компенсаторни мерки минус […] млрд. EUR марж на растеж спрямо 63,5 млрд. EUR общо балансово число).
(112)
Освен това Комисията припомня, че целта за намаляването на общото балансово число до 33,5 млрд. EUR до края на периода на преструктуриране, т.е. до 30 септември 2011 г., гарантира, че затварянията и продажбите не се заобикалят чрез възстановяване на същата дейност в други части на банката или чрез простото им прехвърляне.
(113)
В допълнение към това, бившите собственици на банката, както и бившето висше ръководство вече не участват в дейностите на IKB, което е съществен сигнал по отношение на борбата с моралния риск. Освен това банката бе продадена по открит и недискриминационен начин, което даде възможност на конкурентите да придобият банката. Това само по себе си също представлява един вид компенсация за антиконкурентното въздействие, което помощта им е причинила.
(114)
Като цяло компенсаторните мерки са пропорционални на ефекта от нарушаването на конкуренцията от помощта, предоставена на IKB, и чрез тях се гарантира, че неблагоприятните ефекти върху условията на търговия са сведени до минимум във възможно най-голяма степен.
(115)
Комисията следва да бъде държана в течение за напредъка при изпълнението на тези компенсаторни мерки.
6. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(116)
Комисията констатира, че разглежданите мерки за помощ са приведени в действие в нарушение на член 88, параграф 3 от Договора за ЕО. Въпреки това Комисията заключава, че те представляват помощ за преструктуриране, която може да бъде счетена за съвместима с общия пазар съгласно член 87, параграф 3, буква в), при условие че са изпълнени съответните условия.
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Мерките, предоставени от Германия в полза на IKB Deutche Industriebank AG (наричана по-долу „IKB“), основаващи се на споразумения и документи, предоставени от Германия, са съвместими с общия пазар, предмет на задълженията и условията, установени в член 2.
Член 2
(1) Германия гарантира, че планът за преструктуриране на IKB, както е представен на Комисията от Германия на 25 септември 2008 г., ще бъде изпълнен изцяло до 30 септември 2011 г.
(2) Германия гарантира, че следните активи на IKB ще бъдат продадени на трета страна, която е независима от IKB и KfW, или ликвидирани:
а)
Целият сегмент на дейността с недвижимо имущество, състоящ се от вътрешно и международно финансиране на недвижимо имущество, няма да извършва нови сделки след 31 декември 2008 г. и активно ще бъде преустановен (51); […] % ще бъдат продадени до 30 септември 2010 г., […] % до 30 септември 2011 г., а остатъкът - когато настъпи неговият падеж. Преустановяването ще включва също IKB Immobilien Management GmbH, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG, и IKB Projektentwicklungsverwaltungsgesellschaft mbH (52).
б)
Дъщерното дружество IKB International SA Luxembourg ще бъде активно преустановено до 30 септември 2011 г. Няма да се извършват нови сделки след 31 март 2009 г. Част от дейностите, извършвани от това дъщерно дружество, които са необходими за корпоративното банкиране и дейността по структурирано финансиране, ще бъдат поети от IKB.
в)
Дружеството IKB Capital Corporation New York ще бъде активно преустановено до 30 септември 2011 г.; […] % от кредитния портфейл ще бъде продаден до 30 септември 2010 г. Няма да се извършват нови сделки след 31 декември 2008 г.
г)
Дейностите на IKB AG в Амстердам ще бъдат активно преустановени до […]. Няма да се извършват нови сделки след 31 декември 2008 г.
д)
Петдесетпроцентният дял в Movesta Lease and Finance GmbH ще бъде продаден до 30 септември 2011 г.
е)
Други нестратегически активи с номинална стойност 1,7 млрд. EUR (по счетоводна стойност към 31 март 2007 г.), първоначално включени в счетоводния баланс, ще бъдат активно преустановени до 30 септември 2011 г.
(3) Германия гарантира, че общото балансово число на IKB няма да надхвърля 33,5 млрд. EUR към 30 септември 2011 г. (53).
(4) В случай на непредвидени обстоятелства, и по-специално ако финансовата криза продължи или продажбата на някои активи е невъзможна, посочените в параграфи 2 и 3 мерки могат да бъдат изменени или заместени, или може да бъде удължен срокът, при условие че бъде представена достатъчна обосновка за това най-малко два месеца преди крайния срок и Комисията не повдигне никакво възражение в рамките на два месеца.
(5) За целите на контрола на спазването на условията и задълженията, изложени в параграфи 1, 2 и 3, до 2012 г. Германия предоставя редовни годишни отчети, най-късно до 31 април, относно напредъка на изпълнението на плана за преструктуриране и на изброените по-горе условия и задължения.
Член 3
Адресат на настоящото решение е Федерална република Германия.
Съставено в Брюксел на
KOMISSION PÄÄTÖS,
tehty 21 päivänä lokakuuta 2008,
Valtiontuesta C 10/08 (ex NN 7/08), jonka Saksa on myöntänyt IKB Deutsche Industriebank AG:n rakenneuudistukseen
(tiedoksiannettu numerolla K(2008) 6022)
(Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2009/775/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa (1),
sekä katsoo seuraavaa:
1. MENETTELY
(1)
Menettely aloitettiin Saksan 3 päivänä elokuuta 2007 toimittamien tietojen perusteella. Useita kertoja toistuneen tietojenvaihdon jälkeen Saksa ilmoitti toimenpiteistä 15 päivänä tammikuuta 2008 päivätyllä kirjeellä ja väitti, että toimenpiteet tulisi joka tapauksessa katsoa yhteismarkkinoille soveltuviksi pelastus- tai rakenneuudistustuiksi.
(2)
Komissio ilmoitti Saksalle 27 päivänä helmikuuta 2008 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa kyseisiä toimenpiteitä koskeva EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely.
(3)
Komission päätös muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta, jäljempänä ’menettelyn aloittamisesta tehty päätös’, on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä (2). Komissio kehotti asianomaisia esittämään tuesta huomautuksensa. Kolmannet eivät toimittaneet komissiolle huomautuksia.
(4)
Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisen jälkeen Saksa ilmoitti 27 päivänä maaliskuuta 2008 kantansa komission näkökantoihin ja toimitti lisäksi 15 ja 25 päivänä tammikuuta, 5 ja 25 päivänä helmikuuta sekä 3, 6, 11, 14, 20 ja 27 päivänä maaliskuuta 2008 annettuihin tietoihin lisätietoja 3 ja 25 päivänä huhtikuuta, 7 ja 30 päivänä toukokuuta, 9 ja 27 päivänä kesäkuuta, 25 päivänä heinäkuuta, 4, 22 ja 26 päivänä elokuuta, 2, 3, 4, 5, 16, 18, 19 ja 25 päivänä syyskuuta sekä 14 päivänä lokakuuta 2008. Yhdessä näiden tietojen kanssa Saksa toimitti 68 erillistä sopimusta ja asiakirjaa, jotka muodostavat toimenpiteiden perustan. Lisäksi Saksan, tuensaajan ja Kreditanstalt für Wiederaufbaun, jäljempänä ’KfW’, välillä oli joukko tapaamisia ja puhelinkokouksia.
2. TOIMENPITEIDEN KUVAUS
2.1 Tuensaaja
(5)
Tuensaaja on IKB Deutsche Industriebank AG, jäljempänä ’IKB’. IKB on SDAX:n pörssilistalla oleva keskisuuri yksityinen saksalainen pankki, jonka pääkonttori on Düsseldorfissa. Pääosakas on valtion omistama KfW, jonka osuus pankin osakekannasta oli ennen kriisiä 38 prosenttia. Sen lisäksi Stiftung Industrieforschung -säätiö, joka ei toimi aktiivisesti millään liiketoiminta-alueella, omisti 12 prosenttia osakkeista. Loput 50 prosenttia olivat vapaan kaupankäynnin kohteena. KfW:n omistusosuus osakkeista kasvaisi suunnitellun pääomanlisäyksen jälkeen 91 prosenttiin.
(6)
IKB:n pääosakas KfW on tukipankki, jonka omistavat liittotasavalta (80 %) ja osavaltiot (20 %). Sen taseen loppusumma on 360 miljardia euroa (tilanne 31.12.2006), ja se kuuluu Saksan kymmenen suurimman pankin joukkoon. KfW on Saksassa toimiva julkisoikeudellinen laitos, joka pyrkii edistämään kehitystä talouden, yhteiskunnan ja ekologian alalla Saksassa, Euroopassa ja koko maailmassa. KfW:n tehtäviin kuuluvat pienten ja keskisuurten yritysten tukeminen, asuntojen rahoituksen ja asuntokannan nykyaikaistamisen sekä perus- ja täydennyskoulutuksen edistäminen, kunnallisten infrastruktuurihankkeiden rahoittaminen, vienti- ja hankerahoituksen edistäminen, kehittyvien ja rakenneuudistusta toteuttavien osavaltioiden tukeminen sekä ympäristön ja ilmaston suojelun edistäminen. KfW hankkii tukirahansa enimmäkseen pääomamarkkinoilta. Pankin valtiollinen tukitehtävä on määritelty KfW-laissa (3). Julkista tehtäväänsä täyttäessään KfW:llä on julkisen pankin asema.
(7)
IKB:n toiminta jakautui ennen rakenneuudistusta jäljempänä lueteltuihin neljään liiketoiminta-alueeseen.
1.
Yritysasiakkaat
IKB:n ydinliiketoimintana on pitkien lainojen myöntäminen keskisuurille yrityksille, joiden vuotuinen liikevaihto on vähintään 7,5 miljoonaa euroa. Lainojen myöntäminen, oman pääoman rahoittaminen ja leasing-toiminta keskisuurten yritysten tarpeisiin on aina muodostanut yritysasiakastoimintojen painopistealueen, jossa kotimaan liiketoiminnot ovat etusijalla. Vaikka IKB:n markkinaosuus yritysasiakassektorilla on vain 1 prosenttia, sen osuus keskisuurille yrityksille myönnettävien pitkien lainojen markkinoista on 10 prosenttia. Sen vahvuus ovat pitkäkestoiset asiakassuhteet. Erittäin tiukassa kilpailutilanteessa voittomarginaalit jäävät kuitenkin kapeiksi. Luottoliiketoiminta ei ole […] (4) kovin kannattavaa, ja siksi IKB:n on pakko kehittää tämän asiakaskunnan tarpeisiin myös muita, tuottavampia liiketoimintoja (esimerkiksi strukturoitua rahoitusta tai kiinteistötuotteita) ja hyödyntää näin pitkäaikaisia asiakassuhteitaan.
2.
Strukturoitu rahoitus
Tähän liiketoiminta-alueeseen kuuluvat varsinkin seuraavat toiminnot: suorien investointien rahoitus, hanke- ja vientirahoitus, yritysosto- ja infrastruktuurirahoitus, sekä yritysten rahoituksen rakenteiden muutokset ja luottojen siirto edelleen (syndikointi) keskisuurten asiakkaiden tarpeisiin. IKB:n konttorit rahoitusalan tärkeissä keskuksissa Lontoossa, Luxemburgissa, Madridissa, Milanossa, New Yorkissa ja Pariisissa sijaitsevat kansallisen ja kansainvälisen yritysostorahoituksen järjestämiseksi erittäin edullisissa paikoissa. IKB auttaa asiakkaitaan yrityksen kokonaisrahoituksen optimoinnissa ja luottojen myynnissä. Toiminnassaan syndikoitujen luottojen alalla IKB käyttää myös muiden luottolaitosten tarjoamia luottoinstrumentteja. Strukturoidun rahoitustoiminnan painopistealue on Saksa, mutta IKB:n asiakaskuntaan kuuluu myös Länsi-Euroopassa toimivia saksalaisia yrityksiä.
Strukturoidun rahoituksen toiminnot tuottavat IKB:lle erittäin suuria voittoja. Alkuperäisessä rakenneuudistussuunnitelmassa, joka ei vielä sisältänyt myöhemmin sovittuja vastasuoritteita, tämän liiketoiminta-alueen oman pääoman tuotto katsottiin noin [ 10] prosentin suuruiseksi.
3.
Kiinteistörahoitus
Kiinteistörahoitus käsittää IKB:n markkinatoiminnoista noin [ 10] prosenttia. Tämän liiketoiminnan painopisteet ovat toimisto-, kauppa- ja liike- sekä logistiikka- ja hallintokiinteistöt sekä paketoidut rahoitusratkaisut paikkakunnilla, joilla on odotettavissa pysyväisluonteista vuokraus- ja myyntipotentiaalia. Tällä sektorilla IKB toimii keskisuurten yritysten, suuryritysten, yksityisten ja institutionaalisten sijoittajien, hankesuunnittelijoiden, osavaltioiden kehittämisyhtiöiden ja rahastoyhtiöiden kumppanina. Hankkeiden rahoitustarve on vähintään 5 miljoonaa euroa. Tarjotessaan kokonaispaketteja kiinteistöinvestointeihin IKB kehittää myös mittavia konsepteja ja ratkaisuja uudisrakennus-, peruskorjaus- ja muutosrakentamiskohteita varten. Kiinteistörahoituspalveluita tarjotaan Saksan lisäksi myös muissa Euroopan maissa, joista merkittävimpiä ovat Belgia, Ranska, Italia, Luxemburg, Alankomaat, Espanja ja Yhdistynyt kuningaskunta.
Alkuperäisessä rakenneuudistussuunnitelmassa, joka ei vielä sisältänyt myöhemmin sovittuja vastasuoritteita, tämän liiketoiminta-alueen oman pääoman tuotto katsottiin noin [ 5] prosentin suuruiseksi.
4.
Portfoliosijoitukset
Vuosituhannen vaihteesta alkaen IKB on sijoittanut erityisen voimakkaasti hyvin erilaisia sijoitusalueita edustaviin kansainvälisiin luottosalkkuihin. Toimintojen laajentamisen tavoitteena oli riskiprofiilin monipuolistaminen sekä maantieteellisten alueiden että talouden toimialojen osalta ja provisiotuotoista saatavien voittojen kasvattaminen. Kun luottoriskejä erotettiin taseen ulkopuolisten erillisyhtiöiden avulla taseesta, pystyttiin vapauttamaan pääomaa niin, että IKB:llä oli mahdollisuus sijoittaa muihin arvopaperiluokkiin kuten keskisuurten yritysten rahoitukseen tai luottosalkkuihin. Johdanto-osan 10 kappaleessa ja sitä seuraavissa kappaleissa todetaan, että syynä IKB:n vaikeuksiin ovat sen mittavat portfoliosijoitukset. Tästä syystä IKB onkin sittemmin vetäytynyt kyseisestä toiminnasta.
(8)
Tilivuonna 2006/2007 IKB:n eri liiketoiminta-alueet tuottivat seuraavat tulokset:
Taulukko 1
Yhteenveto toimintasegmenteistä
Miljoonaa euroa
Toiminnan tulos
Luottojen määrä
Yritysasiakkaat
92,8
16 065
Strukturoitu rahoitus
90,6
4 889
Kiinteistöt
23,2
7 870
Oman pääoman rahoittaminen
11,3
18 260
Keskushallinto/konsolidointi
- 103
4 114
Yhteensä
114,5
51 198
(9)
Ennen kriisiä IKB:n taseen loppusumma oli 49,1 miljardia euroa (tilanne 31.12.2006), ja se nousi kaikki IKB:n taseen ulkopuoliset toiminnot huomioon ottavien oikaisujen jälkeen 63,5 miljardiin euroon (tilanne 31.3.2007).
2.2 IKB:n vaikeuksien syyt
(10)
IKB:n vaikeudet liittyvät Yhdysvalloissa jatkuvaan subprime-luottokriisiin, joka aiheutti IKB:hen ja erityisesti yhteen sen erillisyhtiöistä nimeltä Rhineland Funding Capital Corporation, jäljempänä ’Rhineland’, kohdistuvia suuria riskejä (5). Kriisi johti likviditeettivaikeuksiin, jotka Rhineland kattoi (sen varalta, että yleensä käytettyjä yritystodistuksia ei olisi merkitty kokonaan) liikepankeilta ottamillaan luotoilla.
(11)
IKB teki Rhinelandin kanssa useita likviditeettisopimuksia, joiden kokonaismäärä oli noin 8,1 miljardia euroa. Rhineland sijoitti strukturoituihin luottosalkkuihin, joihin sisältyy Yhdysvaltain subprime-asuntolainamarkkinoille tehdyistä sijoituksista johtuvia riskejä, ja jälleenrahoitti sijoituksiaan laskemalla liikkeeseen omaisuusvakuudellisia yritystodistuksia (Commercial Papers), jäljempänä ’yritystodistukset’. Rhinelandille suoraan myönnettyjen likviditeettijärjestelyjen lisäksi IKB teki Rhinelandin aktiivipositioita varten niin kutsutun Havenrock-rakenteen kautta välillisen riskisuojaussopimuksen. Havenrock-rakenteen kattama IKB:n maksukyvyttömyysriski oli kokonaismäärältään 1,2 miljardia euroa. Sekä Rhinelandin suorat likviditeettijärjestelyt että Havenrock-rakenne olivat taseen ulkopuolisia toimenpiteitä. IKB omisti lisäksi strukturoidun Rhinebridge-sijoitusvälineen, jäljempänä ’Rhinebridge’, liikkeeseen laskemiin ja muun tyyppisiin sijoitussalkkuihin (esimerkiksi Collateralised Debt Obligations-luottojohdannaisiin, jäljempänä ’CDO’) sisältyvien etuoikeusasemaltaan toissijaisten velkainstrumenttien välityksellä myös suoraan taseeseen kirjattavia (osittain subprime-segmenttiin kuuluvia) portfoliosijoituksia. Kesällä 2007 asianomaiset luokituslaitokset laskivat merkittävästi arvostuksiaan, jotka koskivat osia alun perin erittäin korkeasta arvosta kirjatuista Rhinelandin ja Rhinebridgen strukturoiduista salkuista sekä CDO-instrumenteista.
(12)
Tietyt tällä markkinasektorilla kaupankäynnin kohteena olevat instrumentit menettivät arvoaan Yhdysvaltain asuntoluottomarkkinoiden subprime-sektorilla jatkuvan kriisin vuoksi. Suoraan tähän vaikuttivat myös luokituslaitosten tekemät subprime-saataviin perustuvien arvopapereiden arvon alentamiset. Tämä koski erityisesti Rhineland-erillisyhtiötä, joka oli vaarassa menettää mahdollisuudet saada sijoitussalkulleen jälleenrahoitusta yritystodistusmarkkinoilta. Koska yritystodistusmarkkinat olivat hiipuneet, oli todennäköistä, että Rhineland hyödyntäisi IKB:n myöntämät 8,1 miljardin euron likviditeettisopimukset, mihin IKB:n taseessa ei tosin ollut varauduttu. Muut taseeseen kirjatut portfoliosijoitukset, kuten Rhinebridge, olivat lisäksi erittäin alttiita käyvän arvon vaihteluille, jotka oli kansainvälisten tilinpäätösstandardien (International Financial Reporting Standards, IFRS) mukaan pakko ottaa taseessa huomioon.
(13)
IKB:n vaikeudet johtuivat 18,3 miljardin euron portfoliosijoituksista. Korjattuun taseeseen 2006/2007 kirjatut 18,3 miljardin euron portfoliosijoitukset olivat alun perin suurimmaksi osaksi taseen ulkopuolella Rhinelandin hallussa, ja vain pieni osa niistä oli kirjattu IKB:n taseeseen. Rhinelandiin kuuluvat taseen ulkopuoliset aktiivipositiot olivat omaisuuseriä, joiden arvo oli 11,5 miljardia euroa (tilanne 31.3.2007 ja myös kriisin aikana). Myyntien ja valuuttakorjausten myötä niiden arvo pieneni vähitellen ja oli vuoden 2008 elokuussa 6,3 miljardia euroa. Vuoden 2006/2007 korjattuun taseeseen kirjattujen portfoliosijoitusten arvo oli 6,8 miljardia euroa.
2.3 Toimenpiteet
a) Ensimmäinen toimenpide: Riskisuojaussopimus
(14)
Heinäkuun 27 päivänä 2007 eräs saksalainen pankki, joka oli myöntänyt IKB:lle luottoa, ilmoitti Saksan pankkialan valvontaviranomaiselle, jäljempänä ’BaFin’, aikomuksestaan peruuttaa kyseinen luotto. Sen jälkeen BaFin ilmoitti KfW:lle, liittotasavallan valtiovarainministeriölle ja muille asianomaisille, että se lopettaa IKB:n (6), jos mainitut osapuolet eivät ota vastuulleen IKB:n Rhinelandiin tekemistä sitoumuksista aiheutuvia riskejä. Lisäksi kävi ilmi, että IKB:n subprime-positiot eivät rajoittuneet Rhinelandiin, vaan niihin kuului myös Rhinebridge-positioita ja muita subprime-portfoliosijoituksia.
(15)
Heinäkuun 29 päivänä 2009 BaFin, liittotasavallan valtionvarainministeriö, KfW ja Saksan kolme suurta pankkiyhdistystä (7) sopivat, että KfW antaisi yhteistyössä BaFinin kanssa IKB:lle riskisuojan. Pankkiyhdistykset sopivat, että ne ottaisivat vastuulleen 30 prosenttia riskisuojasta. Järjestely vahvistettiin kirjallisesti 16 päivänä elokuuta 2007 KfW:n ja kolmen pankkiyhdistyksen sopimuksella.
(16)
KfW ilmoitti seuraavista toimenpiteistä IKB:n maksukyvyn turvaamiseksi:
-
Maanantaista, 30 päivästä heinäkuuta 2007 alkaen riskisuoja kaikille IKB:n oikeuksille (maksuille) ja velvoitteille sen Rhinelandille myöntämien 8,1 miljardin euron likviditeettijärjestelyjen osalta (tämä määrä on sittemmin lähinnä valuuttakurssien kehityksen vuoksi supistunut 6,3 miljardiin euroon). Heinäkuun 29 päivänä 2007 päätetty muodollinen riskivastuu Rhinelandille myönnettyjen likviditeettijärjestelyjen mukaisista velvoitteista on voimassa niiden erääntymiseen tai rakenteellisten luottosalkkujen myyntiin (8) asti. Kyseisten salkkujen kesto on yleensä yli viisi vuotta.
-
IKB:n riskisuojaus Rhinebridgelle annettujen sitoumusten mukaisilta 1 miljardin euron tappioilta ja muihin taseeseen kirjattuihin subprime-portfoliosijoituksiin liittyvien sitoumuksien aiheuttamilta kaikkiaan 6,8 miljardin euron tappioilta.
(17)
Saksa oli alun perin arvioinut KfW:n ja pankkiyhdistysten IKB:lle myöntämästä riskisuojasta odotettavissa olevat tappiot yhteensä 3,5 miljardiksi euroksi (Rhineland ja Havenrock 2,5 miljardia euroa, Rhinebridge ja muut subprime-portfoliosijoitukset 1 miljardi euroa (9).
(18)
Heinäkuun 29 päivänä 2007 tehdyssä alkuperäisessä sopimuksessa KfW ja pankkiyhdistykset sopivat riskisuojan vuoksi odotettavissa olevien tappioiden jakamisesta seuraavasti:
-
KfW vastaa periaatteessa 70 prosentista odotettavissa olevista tappioista, mutta Rhinelandin osalta ilman riskin rajoitusta. Toisin sanoen KfW vastaisi sataprosenttisesti tappioista, jotka ylittävät pankkiyhdistysten 30 prosentin osuuden (katso jäljempänä).
-
Pankkiyhdistykset vastaavat 30 prosentin osuudesta odotettavissa olevista tappioista enintään 1 miljardiin euroon saakka.
(19)
KfW:n ja pankkiyhdistysten välinen riskin jako on pankkiyhdistysten osalta voimassa vastuun 1 miljardin euron ylärajaan asti (katso johdanto-osan 17 kappale) riippumatta siitä, missä riskisuojauksen kohdassa (Rhineland, Rhinebridge tai suorat sijoitukset) tappiot toteutuvat, ja sopimuspuolten vastuu sovitusta riskien jaosta kohdistuu niihin yhdenvertaisuusperiaatteen mukaisesti.
(20)
Riskisuojaan osallistumisensa lisäksi kolme pankkiyhdistystä ilmoittivat olevansa valmiit vaikuttamaan jäseniinsä, jotta ne avaisivat jälleen kriisin alkaessa sulkemansa IKB:lle myönnetyt luottolimiitit.
(21)
Elokuun 16 päivänä 2007 tehdyssä sopimuksessa huomautetaan lisäksi, että KfW neuvottelee riskisuojausryhmän johtajan ominaisuudessa kohtuullisen korvauksen suojatoimenpiteistä ja ryhtyy toimenpiteisiin pankkiyhdistyksille ja KfW:lle aiheutuvien kaikkien kustannusten maksamiseksi takaisin. Takaisinmaksusta päästiin yksimielisyyteen ja siihen liittyvät toimenpiteet toteutettiin, mutta korvauksesta luovuttiin, koska se olisi voitu tulkita […], joka olisi edellyttänyt […] lupaa.
(22)
Yhdistysten 30 prosentin osuus riskistä jaettiin yhdistysten kesken seuraavasti:
-
Bundesverband deutscher Banken (BdB) 50 prosenttia
-
Bundesverband der Deutschen Volksbanken und Raiffeisenbanken (BVR) 16,7 prosenttia
-
Deutscher Sparkassen- und Giroverband (DSGV) 33,3 prosenttia.
(23)
BdB otti vastuulleen 50 prosentin osuuden, koska IKB:n konkurssitapauksessa jokaisen yksittäisen yksityis- tai yritysasiakkaan saatavat katettaisiin yksityisten pankkien talletustakuurahastosta 30 prosenttiin saakka IKB:n merkityksellisestä vakavaraisuuspääomasta (noin 662 miljoonaa euroa asiakasta kohti 26 päivänä syyskuuta 2007) (10).
b) Toinen toimenpide: Riskeihin varautumisen tehostaminen
(24)
Tilanteen heikentyessä edelleen rahoitusmarkkinoilla IKB:n tappioiden riskisuoja käytettiin Havenrock-rakenteen osalta kokonaan, ja se osoittautui silti riittämättömäksi. Lisää toimenpiteitä tappiolta suojaamiseksi tarvittiin, jotta IKB:n liiketoiminta voi jatkua. KfW ja pankkiyhdistykset takasivat 30 päivänä marraskuuta 2007 Havenrock-rakenteen lainoilla IKB:lle arviolta 359 miljoonan euron (440 miljoonan Yhdysvaltain dollarin) lisäriskit. KfW takasi 150 miljoonaa euroa. Siitä 54,3 miljoonaa euroa oli vaihdettavia velkasitoumuksia, jotka KfW muutti 14 päivänä helmikuuta 2008 (toteutumispäivä 28.2.2008) osakkeiksi ja nosti näin osuutensa IKB:stä 43 prosenttiin. BdB otti vastuulleen 150 miljoonaa euroa ja BVR ja DSGV vielä 50 miljoonaa euroa.
c) Kolmas toimenpide: KfW:n myöntämä pääoma ja lainat
(25)
Saksan liittohallitus kehotti helmikuussa 2008 KfW:tä antamaan IKB:lle vielä 2,3 miljardia euroa.
(26)
Yhteensä 1,05 miljardia euroa myönnettiin lainoina, joiden perimisestä luovuttiin välittömästi ja joihin sovelletaan tilanteen paranemiseen liittyvää ehtoa, jonka mukaan IKB maksaa lainat takaisin, jos sen toiminta muuttuu tulevina vuosina jälleen voitolliseksi. Toimenpiteet olivat välttämättömiä, jotta pankki saisi pääomaa ja IKB:n ydinpääoman osuus ei alittaisi laissa määrättyä raja-arvoa.
(27)
BaFin vaati lisäksi KfW:ltä pääomankorotustakuuta ilman lopullista ylärajaa. KfW ilmoitti olevansa valmis huolehtimaan lisärahoituksesta 1,25 miljardin euron pääomanlisäyksen muodossa. Tämän pääomanlisäyksen vaatimat valmistelut suoritettiin periaatteessa elokuussa 2008. Pääomankorotus voidaan tosin toteuttaa vasta komission tehtyä asiassa myönteisen päätöksen. Sen vuoksi pääomankorotusta ei ole vielä toteutettu. Pääoman korottamisen jälkeen KfW:n omistusosuus IKB:stä olisi noin 90,8 prosenttia.
(28)
Saksan liittohallitus tuki KfW:n kolmatta toimenpidettä 1,2 miljardilla eurolla, jotka se myönsi KfW:lle, ja pankkiyhdistykset tukivat toimenpidettä 300 miljoonalla eurolla.
d) Likviditeetin tarjoaminen
(29)
KfW on lisäksi tarjonnut IKB:lle tammikuusta 2008 alkaen yhteensä [ 2,5] miljardin euron määräiset likviditeettisopimukset. Varat on jaettu kahteen puitejärjestelyyn, joista kumpikin on arvoltaan […] miljardia euroa. Ensimmäinen, 24 päivänä tammikuuta 2008 päivätty puitejärjestely on sidottu Euriboriin lisättynä [ 50]-[ 50] peruspisteellä, ja se edellyttää [ 100] -prosenttista vakuutta. Toinen, 18 päivänä heinäkuuta 2008 tehty puitejärjestely sidottiin Euriboriin lisättynä [ 100] peruspisteellä, ja se edellyttää [ 100] -prosenttista vakuutta. Nämä puitejärjestelyille vaadittavat huomattavat takuut on tarkoitettu varmistamaan, että vakuudet riittävät jopa pahimmassa mahdollisessa tapauksessa kattamaan luoton koko määrän.
(30)
Myös muut pankit myönsivät IKB:lle likviditeettisopimuksia. Esimerkiksi [eräs yhdysvaltalainen suurpankki] ja [eräs toinen yhdysvaltalainen suurpankki] myönsivät IKB:lle [ 0,75] miljardin euron kuukausipohjaiset likviditeettisopimukset, jotka on sidottu Euriboriin lisättynä [ 100]-[ 100] peruspisteellä ja edellyttävät [ 100]- [ 100] -prosenttista vakuutta. IKB:llä oli lisäksi käytettävissään jopa [ 250] miljoonan euron likviditeettisopimus, jonka [eräs saksalainen osavaltiotason pankki] oli myöntänyt vuodeksi sidottuna Euriboriin lisättynä [ 90]-[ 100] peruspisteellä ja edellyttäen [ 100]-[ 100] -prosenttista vakuutta. Toisen likviditeettisopimuksen, jonka loppusumma oli [ 500] miljoonaa euroa, [eräs toinen saksalainen osavaltiotason pankki] myönsi vuodeksi sidottuna Euriboriin lisättynä [ 50] peruspisteellä ja edellyttäen vastaavaa vakuutta.
2.4 Tappioiden kasvu rakenneuudistuksen aikana
(31)
Odotettavissa olleet tappiot, jotka oli tarkoitus kattaa taseen ulkopuolisille Rhinelandin aktiivipositioille järjestetyllä riskisuojalla, kasvoivat alun perin arvioiduista 2,5 miljardista eurosta (huonoimman vaihtoehdon skenaario) 7,0 miljardiin euroon (11). Vuonna 2007 järjestetyn Rhinelandin riskisuojauksen yhteydessä KfW sisällytti Rhinelandin likviditeettisopimuksiin kaikki taseen ulkopuoliset aktiivipositiot, eli se siirsi nämä riskit omaan taseeseensa. Tämä ei vaikuta pankkiyhdistysten antamaan 1 miljardin euron enimmäisvakuuteen muista positioista johtuvien tappioiden varalta.
(32)
Ensimmäinen toimenpide kattoi lisäksi enintään 1 miljardin euron tappiot taseeseen kirjatuista 6,8 miljardin euron portfoliosijoituksista. Taseeseen kirjatut sijoitukset supistuivat keväällä 2008 valuuttakurssikorjausten vuoksi 6,31 miljardiin euroon. IKB yritti myös keväällä 2008 myydä molemmat salkut julkisella huutokaupalla. Pääomamarkkinoilla jatkuvan kriisin vuoksi myynti ei toteutunut, koska tarjoukset jäivät odotettuja myyntihintoja selvästi pienemmiksi. Sen jälkeen IKB joutui entisestään pienentämään näiden salkkujen kirjanpitoarvoa. Elokuuhun 2008 mennessä IKB:n omaisuuden arvo oli supistunut [ 750] miljoonalla eurolla. Markkinoilla onnistuttiin lisäksi myymään omaisuutta 990 miljoonan euron nimellisarvosta. Näin ollen jäljellä olevien salkkujen nimellisarvo oli elokuussa 2008 [ 5] miljardia euroa.
(33)
Selkeänä toimenpiteenä IKB:n mahdollisen myynnin valmistelemiseksi KfW täytti elokuussa ennenaikaisesti jäljellä olleille IKB:n taseeseen sisältyville salkuille lupaamansa 360 miljoonan euron aikaistetun riskisuojan. Tappiot eivät olleet vielä virallisesti toteutuneet, mutta niiden taustalla olevat aktiivipositiot on jo poistettu. Kokonaismäärältään 1 miljardin euron takuusumma on näin ollen kokonaan nostettu, ja voidaan katsoa loppuun käytetyksi.
(34)
Tarjoajien kanssa käytyjen neuvottelujen yhteydessä on jäljellä olevat portfoliosijoitukset jaettu kahteen strukturoituun sijoitussalkkuun (SIP 1 ja SIP 2). SIP 1 käsittää pääasiassa [tiettyjä arvopapereita], joiden nimellisarvo on […] miljardia euroa ja kirjanpitoarvo [ 1] miljardia euroa (12). SIP 2 sisältää IKB:n loput [arvopaperit], joiden nimellisarvo on […] miljardia euroa ja kirjanpitoarvo [ 1] miljardia euroa.
(35)
Taulukossa 2 on yhteenveto portfoliosijoitusten kehityksestä elokuun 2008 loppuun mennessä. Toteutuneet ja odotettavissa olevat tappiot arvioidaan yhteensä noin 10,28 miljardiksi euroksi.
Taulukko 2
Portfoliosijoitukset ajanjaksolla maaliskuusta 2007 elokuuhun 2008
miljardia euroa
Korjattu nimellis arvo 3/2007
Valuutta korjaukset
Myynti
(omaisuus erien nimellis-arvo)
Myyntitappiot
(myynti-hinnan nimellisarvo)
Toteutuneet tappiot
(omaisuuserien nimellisarvo)
Nimellisarvo 8/2008
(IKB tai KfW)
Poistot
Kirjanpitoarvo 8/2008
(IFRS)
Tappiot yhteensä
(toteutuneet + odotettavissa olevat tappiot)
Rhineland
11,5
3,7
[ 1]
-
[ 0,5]
[ 5] (KfW)
[ 3]
[ 2]
[ 3,5]
Havenrock
(1,2)
-
-
-
1,2
0
0
0
1,2
Tase-vaikutus yhteensä
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,75]
[ 5] (IKB)
[ 1,5]
[ 2]
[ 2,0]
-
SIP 1
ei ole
[…] (IKB)
[…]
[ 1]
(…)
-
SIP 2
ei ole
[…] (IKB)
(…)
[ 1]
(…)
-
Muut
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,5]
0
0
0
[ 0,5]
Yhteensä (1-3)
18,3
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 1,7]
[ 7,5]
[ 4,5]
[ 3,0]
[ 6,0]
2.5 Myynti
(36)
KfW:n omistamien IKB:n osakkeiden myynti alkoi tammikuussa 2008 ja päättyi 21 päivänä elokuuta 2008 päätökseen IKB:n myynnistä Lone Star Funds VI Financial Holdings, L.P. -yhtiölle, Dallas, Yhdysvallat, jäljempänä ’Lone Star’.
(37)
Myynti tapahtui avoimen, syrjimättömän ja selkeän tarjouskilpailumenettelyn jälkeen. Tammikuun 2008 alussa annetun yleisen ilmoituksen jälkeen ensimmäiselle kierrokselle ilmoittautui [ 40] kiinnostunutta tarjoajaa (muun muassa saksalaisia ja kansainvälisiä pankkeja sekä rahoitusalan sijoittajia). [ 20] tarjoajaa sai salassapitovakuutuksen allekirjoitettuaan tietomuistion (tammikuun lopussa). [ 5] tarjoajaa antoi ensimmäisen tarjouksensa (helmikuun lopussa). [ 5] tarjoajaa sai pääsyn tietoihin tutustumista varten varattuun erityiseen tilaan. Yhteensä [ 5] tarjoajaa antoi konkreettisen tarjouksen (toukokuun puolivälissä).
(38)
Toukokuun 2008 lopussa KfW kehotti näistä [ 5] tarjoajasta kolmea ([rahoitusalalla toimivia ja strategisia sijoittajia eri maista]) antamaan sitovan tarjouksensa. Pätevän tarjouksen antaneista [ 5] tarjoajasta valittiin [ 5] tarjouksen taloudellisen vertailun jälkeen Lone Star, koska se oli tarjonnut korkeimman nettohinnan.
(39)
IKB:n myyntiin kuuluu pääasiassa noin […] miljoonan euron kauppahinta (90,8 prosentin osakekannasta) ja rahoitusalalla toimivan sijoittajan Lone Starin vakuutus, jonka mukaan se sijoittaa IKB:hen [ 400] miljoonaa euroa. Lone Star edellytti tarjouksessaan luopumista ehdosta, jonka mukaan tuet maksetaan takaisin pankin toiminnan muuttuessa jälleen kannattavaksi. Vastatoimenpiteenä Lone Star on sitoutunut rahoittamaan SIP 2 -sijoitussalkkua edellä mainituilla [ 400] miljoonalla eurolla. IKB suunnittelee nyt SIP 2:n aktiivipositioiden myyntiä erillisyhtiölle. KfW on ilmoittanut olevansa valmis osallistumaan SIP 2:n jälleenrahoitukseen 775 miljoonan euron luotolla, jonka korko sidottaisiin Euriboriin lisättynä [ 80] peruspisteellä ja joka olisi ensisijainen suhteessa Lone Starin ja IKB:n [ 200] miljoonan euron Capital Notes -arvopapereihin ja [ 150] miljoonan euron Mezzanine Notes -arvopapereihin.
(40)
KfW on ostanut SIP 1:n 1 miljardin euron kauppahinnasta (13). KfW vastaa ensisijaisena velallisena 150 miljoonan euron tappioista. Saksan valtio kattaa antamallaan vakuudella seuraavien 600 miljoonan euron riskin (tässä ovat kyseessä odottamattomat tappiot (14). Jäljelle jäävästä 250 miljoonan euron riskistä vastaa KfW. KfW uskoo, että salkun odotettavissa olevat kokonaistappiot on jo otettu huomioon hinnassa, joten KfW:n käsityksen mukaan muita varotoimenpiteitä ei tarvita.
(41)
Lisäksi molempia KfW:n IKB:lle myöntämiä [ 2,5] miljardin euron puitejärjestelyjä pidennetään enintään […] asti (alun perin niiden voimassaolon piti päättyä huhtikuussa tai kesäkuussa 2009). Ehtoihin on tehty pieniä muutoksia. Ensimmäisen järjestelyn vakuutta on pienennetty [ 100] prosentista [ 100] prosenttiin ja toisen järjestelyn korko, Euribor lisättynä [ 100] peruspisteellä, on alennettu korkoon, joka on Euribor lisättynä [ 100] peruspisteellä. KfW:n mukaan nämä muutokset ovat oikeutettuja, koska IKB on korottanut omaa pääomaansa.
(42)
Lisäksi kauppasopimus ei sisällä mitään erityisiä myynnille asetettuja ehtoja, lukuun ottamatta vastuuvapauslauseketta, jonka mukaan [tiettyjä olosuhteita], joilla on vaikutuksia rahoitukseen, käsitellään […] euroon saakka poikkeuksellisesti. Tämä liittyy erityisesti […]. Vaikka kyseessä on […], joka voi kohota […] euroon saakka, riski […] on Saksan mukaan hyvin vähäinen, sillä IKB luokiteltiin kuukautta ennen rahoituskriisin puhkeamista erittäin hyvien liiketulostensa vuoksi Saksan pankkien joukossa toiselle tilalle, eikä pankin […] arviointi käytettävissä olevien tietojen mukaan poikennut tavanomaisesta käytännöstä liiketoiminnassa. Koska toisaalta […] toteutumisen todennäköisyys on hyvin vähäinen, ja toisaalta […] vaikutukset […] voivat olla vakavat, tämän […] arviointi on vaikeaa. Saksa väittää, että tällaisten […] ostojen yhteydessä riskit jäävät tavallisesti edellisen omistajan kannettavaksi. Siksi KfW on jo alun perin jättänyt kyseisen riskin kaupan ulkopuolelle. Koska tällaisen riskin toteutuminen on hyvin epätodennäköistä, IKB ei ole tehnyt tilinpidossaan varauksia mahdollisia vaateita varten.
2.6 Tukitoimenpiteet
Taulukko 3
Toimenpiteet IKB:n tukemiseksi rakenneuudistuksen aikana
Nro
Toimenpide
Nimellisarvo
(miljardia euroa)
1.
Riskisuoja (Rhineland 5,8 miljardia euroa, Havenrock 0,85 miljardia euroa, taseeseen kirjatut aktiivipositiot 1 miljardi euroa)
n. 7,65
(tästä 1,00 pankkiyhdistyksiltä)
2.
Ylimääräinen riskisuoja (350 miljoonaa euroa lisätappioiden varalta - Havenrock)
0,35
(tästä 0,20 pankkiyhdistyksiltä)
3.
Pääomankorotus ja laina ilman takaisinmaksuvelvoitetta (taseeseen vaikuttavien aktiivipositioiden poiston kattaminen)
2,30
(tästä 0,30 pankkiyhdistyksiltä)
4.
Likviditeettisopimus
[ 2,5]
5.
IKB:n osakkeiden myynti
[…]
5.1
Ensisijainen luotto SIP 2:n jälleenrahoitusta varten
0,78
5.2
SIP 1:n siirto KfW:lle
1,00
5.3
Vastuuvapauslauseke […]
[…]
Yhteensä
[ 15]
2.7 Rakenneuudistussuunnitelma
(43)
Saksa on toimittanut IKB:n rakenneuudistussuunnitelmasta useita muutettuja versioita. Elokuussa 2007 toimitetuissa asiakirjoissa kuvattiin toimenpiteitä pankkikriisistä selviytymiseksi ja tulevien ongelmien välttämiseksi. Heti ensimmäisen toimenpiteen vahvistamisen jälkeen IKB antoi PriceWaterhouseCoopers (PWC) -yritykselle toimeksi tehdä analyysi silloisesta tilanteesta. Tehdyn analyysin perusteella IKB ilmoitti 3 päivänä syyskuuta 2007, että se vetäytyisi kansainvälisten strukturoitujen sijoitusten markkinoilta.
(44)
IKB on sittemmin päivittänyt suunnitelmaansa, ja se on myyty Lone Star -yhtiölle. Lone Star esitti IKB:tä varten laaditun tervehdyttämissuunnitelman, jota tilintarkastusyhtiö KPMG tarkasti 16 päivästä heinäkuuta25 päivään syyskuuta 2008. Tervehdyttämissuunnitelma sisältää katsauksen IKB:n merkittävistä ydinmarkkinoista, ja siinä selvitetään kriisin syitä, analysoidaan ongelmia ja esitetään toimenpiteitä kyseisten ongelmien poistamiseksi. Konseptin tavoitteena on toisaalta pankin lyhyen aikavälin rahoitustilanteen vakiinnuttaminen varmistamalla tarvittava likviditeetti ja toisaalta sen pitkän aikavälin kannattavuuden palauttaminen purkamalla riskipositioita ja keskittymällä ydintoimintoihin. Pitkällä aikavälillä tervehdyttämissuunnitelmassa edellytetään IKB:n keskittyvän yritysasiakkaisiin keskisuurten yritysten sektorilla ja käyttämään strukturoituja rahoitusvälineitä vain siinä määrin kuin se on välttämätöntä.
(45)
Tervehdyttämissuunnitelma vahvistaa portfoliosijoituksista luopumisen, josta IKB oli tehnyt päätöksen heti kriisin jälkeen.
(46)
Komission kanssa käymissään neuvotteluissa IKB hyväksyi lisäksi vastasuoritteena luopumisen kiinteistörahoituksesta. Tämä merkitsee, että IKB ei vuoden 2008 lopun jälkeen enää toteuta uusia kiinteistörahoitustoimenpiteitä ja purkaa pikaisesti olemassa olevat aktiivipositiot (luottoja ei ole mahdollista purkaa ilman irtisanomisaikaa). Näin ollen rakenneuudistuskauden päättyessä, eli 30 päivänä syyskuuta 2011, vähintään 60 prosenttia aktiivipositioista on oltava purettu ja IKB:n on pitänyt myydä tytäryhtiönsä IKB Immobilien Management GmbH:n, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG:n ja IKB Projektentwicklungsverwaltungsgesellschaft mbH:n (15). Jäljelle jäävä [ 3] miljardin euron salkku myydään loppujen aktiivipositioiden erääntyessä. Täydellisen myynnin ansiosta luottomäärää voidaan supistaa kiinteistörahoituksen liiketoiminta-alueella 4,9 miljoonalla eurolla.
(47)
Saksa on lisäksi tarjonnut vastasuoritteena sitä, että IKB luopuu joistakin tytäryhtiöistään:
-
IKB International SA, Luxemburg puretaan aktiivisesti 30 päivään syyskuuta 2011 mennessä (16): tämän yhtiön taseen loppusumma oli noin [ 10] miljardia euroa, joten se muodosti tärkeän pääomamarkkinafoorumin. Vuoden 2009 maaliskuun 31 päivän jälkeen ei enää toteuteta uusia liiketoimia. Kaikki ensimmäisen tai toisen pilarin kannalta tärkeät liiketoimet toteutetaan IKB:n pääkonttorissa Düsseldorfissa (17).
-
IKB Capital Corporation New York, jonka taseen loppusumma on [ 2] miljardia euroa, harjoitti strukturoituja rahoitustoimintoja Yhdysvalloissa. Se puretaan aktiivisesti 30 päivään syyskuuta 2011 mennessä. Vuoden 2008 joulukuun 31 päivän jälkeen ei enää toteuteta uusia liiketoimia.
-
IKB AG luopuu lisäksi Amsterdamin toimipaikastaan, joka oli erikoistunut [ 500] miljoonan euron luottoportfoliollaan pk-yritysten rahoittamiseen ja kiinteistökauppaan. Se puretaan aktiivisesti 30 päivään maaliskuuta 2010 mennessä. Vuoden 2008 joulukuun 31 päivän jälkeen ei enää toteuteta uusia liiketoimia.
-
50 prosentin osuus Movesta Lease and Finance GmbH:sta, jonka taseen loppusumma on [ 500] miljoonaa euroa, myydään 30 päivään syyskuuta 2011 mennessä.
-
IKB:n on lisäksi luovuttava tietyistä strategisesti vähemmän tärkeistä aktiivipositioista, joiden arvo on 1,7 miljardia euroa (tasearvo 31 päivänä maaliskuuta 2007). Ne puretaan aktiivisesti 30 päivään syyskuuta 2011 mennessä.
(48)
Jännittyneen markkinatilanteen vuoksi Saksa on tosin sopinut taloudellisesta ehdosta, jonka mukaan IKB:llä on mahdollisuus ennalta arvaamattomissa olosuhteissa, erityisesti pääomamarkkinoiden kriisin jatkuessa tai tiettyjen aktiivipositioiden myynnin osoittautuessa mahdottomaksi, muuttaa jotakin toimenpidettä tai korvata se tai pidentää määräaikaa, jos tälle on olemassa riittävät perustelut eikä komissio sitä vastusta.
(49)
Saksa on lisäksi sitoutunut varmistamaan, että IKB:n taseen loppusumma on 30 päivänä syyskuuta enintään 33,5 miljardia euroa (18). Tämä vastaa taseen supistamista 47,2 prosentilla verrattuna maaliskuun 2007 korjatun taseen osoittamaan 63,5 miljardiin euroon. Saksa on esittänyt vastasuoritteita ja portfoliosijoitustoiminnoista vetäytymistä seuraavasti:
Taulukko 4
Supistamistoimenpiteet
(miljardia euroa)
Nro
Toimenpide
Vastaavaa 31.3.2007
Vastaavaa 30.9.2011
Ydinliiketoimintojen jäljellä olevat aktiivipositiot
[ 35,0]
[ 35,0]
Kannattavuuden palauttamistoimenpiteet
Portfoliosijoituksista luopuminen
18,30
0,00
Vastasuoritteet
1
Kiinteistörahoitus
4,90
[ 3,0]
2
IKB International SA, Luxemburg
[ 10,0]
0,00
3
IKB Capital Corporation, New York
[ 2,0]
0,00
4
Amsterdam AG
[ 0,5]
0,00
5
Ei-strategisten aktiivipositioiden myynti
1,70
0,00
6
50 prosentin osuuden myynti Movestasta
[ 0,5]
0,00
Välisumma: avoimet vastasuoritteet (välisumma: toteutetut vastasuoritteet)
[ 15,0]
(0)
[ 3,0]
[ 12,0]
Tiettyjen, aiemmin Luxemburgissa hoidettujen liiketoimintojen rakentaminen uudelleen
-
[ 2,0]
Taseen loppusumma ilman kasvua
63,50
(…)
Enimmäistase
33,50
33,50
Jäljelle jäävä marginaali uusille liiketoiminnoille
-
[…]
(50)
Tervehdyttämissuunnitelma on lisäksi osoittanut, että IKB:llä, jonka aiempi Fitch-luokitus A + on pudonnut tasolle BBB-, on nykyisessä markkinatilanteessa taloudellisia vaikeuksia. Likviditeetin enimmäistarve rakenneuudistuskauden loppuun saakka arvioidaan [ 10 miljardiksi] euroksi. Tämä vaje tasoitetaan korottamalla pääomaa, pidentämällä KfW:n likviditeettisopimuksia ja järjestämällä saataviin perustuvaa jälleenrahoitusta. Osa tästä likviditeettivajeesta katetaan supistamalla uusia liiketoimintoja.
(51)
Tervehdyttämissuunnitelma sisältää lisäksi hyvään, perustasoiseen ja huonoon tapausskenaarioon perustuvia suunnitteluoletuksia pankin tulevaa kehitystä varten. Näiden oletusten mukaan IKB:n pitäisi perustason oletuksen mukaan saavuttaa […] prosentin oman pääoman tuotto rakenneuudistuskauden päättyessä syyskuussa 2011. Voitto ennen veroja olisi […] miljoonaa euroa ja kokopäiväisiä työntekijöitä olisi […]. Tier-1-Ratio kasvaisi […] prosenttiin ja kustannus-tuottosuhde (cost/income ratio) pienenisi […] prosenttiin.
(52)
Saksa toimitti lisäksi tietoja rakenneuudistuskustannuksista, jotka olivat seuraavat: kustannukset portfoliosijoituksiin liittyvistä tappioista [ 6] miljardia euroa (Rhineland 5,8 miljardia euroa, Havenrock 1,2 miljardia euroa) ja taseeseen kirjatuista portfoliosijoituksista ([…] miljardia euroa) (19), todelliset rakenneuudistuskustannukset (mukaan lukien riskisuoja, portfolioista luopumiskustannukset ja hallintokustannukset, yhteensä noin [ 0,25] miljardia euroa), pääomatappiot noin [ 1] miljardia euroa, kustannukset liiketoiminta-alueiden vähentämisestä, joka on jo osittain toteutunut ja joka on osittain vasta toteutumassa olemassa olevien [ 1] miljardin euron sopimusten pidentämisen vuoksi, ja […] suuruudeltaan […] miljardia euroa (20). Siksi saksa esittää IKB:n rakenneuudistuskustannuksiksi yhteensä noin [ 15] miljardia euroa.
3. MUODOLLINEN TUTKINTAMENETTELY
(53)
Päätöksessään muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta komissio piti mahdollisena, että KfW:n IKB:n hyväksi toteuttamat toimenpiteet eivät täytä ehtoja, jotka markkinatalouden ehdoin toimiva sijoittaja asettaisi, koska toimenpiteisiin liittyvä KfW:lle aiheutuva riski ei ollut rajoitettu. Samalla pankkiyhdistykset kuitenkin rajoittivat osallistumistaan riskisuojan rahoittamiseen, ja muut IKB:n osakkaat eivät osallistuneet siihen lainkaan.
(54)
Lisäksi komissio piti tuolloin mahdollisena, että toimenpiteiden ei voida katsoa soveltuvan yhteismarkkinoille EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan nojalla. Komissio katsoi, että toimenpiteitä ei voitu pitää yhteismarkkinoille soveltuvina tukina jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseksi perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti. Komission käsityksen mukaan ei myöskään ollut perusteita sille, että tuet voitaisiin katsoa pelastustuiksi, koska toimenpiteet eivät olleet väliaikaisia. Kyseisenä ajankohtana kaikki valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen yhteisön suuntaviivojen, jäljempänä ’suuntaviivat’ (21), rakenneuudistustukea koskevat ehdot eivät täyttyneet.
4. SAKSAN HUOMAUTUKSET MUODOLLISEN TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMISESTA TEHDYSTÄ PÄÄTÖKSESTÄ
(55)
Saksa pysyy alkuperäisessä käsityksessään, jonka mukaan toimenpiteet eivät ole valtiontukia, koska niiden myöntämisessä on noudatettu markkinataloussijoittajaperiaatetta. Toimenpiteessä on Saksan mukaan noudatettu markkinataloussijoittajaperiaatetta, sillä IKB:n konkurssista olisi aiheutunut KfW:lle suuremmat kustannukset kuin sille aiheutui IKB:n rakenneuudistuksen aikana toteutetuista toimenpiteistä. Siksi Saksa korostaa, että kysymyksellä kohtuullisesta pääoman tuotosta ei ole asian kannalta merkitystä. Saksan mukaan markkinataloussijoittajaperiaatteen täyttymisestä olisi lisäksi arvioitava etukäteen.
(56)
Ensimmäisen toimenpiteen arvioinnissa olisi Saksan käsityksen mukaan pitänyt ottaa huomioon vain alun perin arvioidut tappiot, eli 3,5 miljardin euron tappiot huonoimman vaihtoehdon skenaariosta ja [ 2,5] miljardin euron tappiot perustason skenaariosta. Saksa väittää, että markkinataloussijoittaja käyttäisi arvionsa perustana IKB:n konkurssista johtuvia välittömiä kustannuksia, eli tässä tapauksessa 1,5 miljardia euroa, jotka voitiin laskea ottamalla huomioon IKB:n noin 620 miljoonan euron kirjanpitoarvo (22) (laskettuna saksalaisten tilinpäätössäännösten mukaisesti) ja noin 850 miljoonan euron luotot, jotka IKB oli KfW:n tukitoimien yhteydessä siirtänyt kolmansille (23). IKB:n konkurssi olisi lisäksi johtanut siihen, että muita tukitoimintoihin kuuluvia luottoja olisi pitänyt poistaa vähintään 1,1 miljardin euron arvosta ja jälleenrahoituskustannukset olisivat kasvaneet. Mutta myös KfW:n maine olisi lopulta kärsinyt.
(57)
Saksa esittää myös, että vaikka tukitoimenpiteet katsottaisiin valtiontuiksi, tuesta olisi vähennettävä tappiot, jotka KfW olisi kärsinyt konkurssitapauksessa.
(58)
Toisen toimenpiteen osalta Saksa viittaa siihen, että kyseessä oli pelkästään ensimmäisen toimenpiteen täydennys, jonka rahoittivat suurimmaksi osaksi pankkiyhdistykset. Asiassa Alitalia annetun tuomion perusteella on katsottava, ”että julkisin varoin tehtävä pääomasijoitus on markkinataloussijoittajaperiaatteen mukainen eikä se ole valtiontukea, jos yksityinen sijoittaja tekee samanaikaisesti merkittävän pääomasijoituksen vastaavanlaisissa olosuhteissa” (24).
(59)
Kolmannen toimenpiteen katsomista valtiontueksi Saksa ei kiistä.
(60)
Myöskään IKB:n myynti ei Saksan käsityksen mukaan sisällä valtiontukea, koska KfW toimi markkinatalouden ehtoja noudattavan myyjän tavoin. Kauppahinta oli usean mahdollisen ostajan kanssa käytyjen neuvottelujen tulos ja vastasi näin ollen markkinaehtoja. Lisätoimenpiteet olivat välttämättömiä pankin myynnin mahdollistamiseksi ja ne toteutettiin markkinaehtojen mukaisesti.
(61)
Tämä koskee ensinnäkin SIP 1:tä, joka myytiin IFRS-kirjanpitoarvoa [ 10] prosenttia alhaisemmalla hinnalla KfW:lle. Tämä hinta on tosiasiassa parempi kuin Lone Starin SIP 2:lle neuvottelema kauppahinta ([alennus 10] prosenttia). Tällöin on tosin otettava huomioon, että SIP 1:stä poiketen SIP 2 käsitti pääasiassa […]. Sen vuoksi Saksa väittää, että KfW olisi voinut myydä salkun tai pitää sen erääntymiseen saakka ilman tappioita. Lisäksi KfW tarvitsi SIP 1:n myyntiin tukea sen omistajalta, Saksan liittotasavallalta, koska KfW […]. Tämä hoidettiin valtion antamalla takuulla sen välttämiseksi, että KfW olisi joutunut sitomaan omaa pääomaa noin […] miljoonaa euroa. Toiseksi KfW:n osallistuminen SIP 2:een oli Saksan mukaan myös markkinataloudellisesti perusteltua, koska siihen liittyvä riski oli luoton ensisijaisuuden vuoksi vähäinen ja korvaus (Euribor lisättynä [ 80] peruspisteellä), josta Saksa toimitti markkinoilta saadut vertailutiedot, oli korkea. Se, että KfW:n oli otettava vastuulleen […] euron takausriski (varaus), on vähäisen toteutumistodennäköisyyden mutta suuren vaadearvon tapauksissa yleistä, ja viimeisellä neuvottelukierroksella kaikki asianomaiset pitivät sitä vaatimuksenaan.
(62)
Sen varalta, että komissio katsoisi toimenpiteiden sisältävän tukea, Saksa esittää, että kyseiset tuet olisi joka tapauksessa katsottava yhteismarkkinoille soveltuviksi rakenneuudistustuiksi. Pankin siitä liiketoiminta-alueesta, joka oli syynä pankin vaikeuksiin, oli luovuttu, ja pankki pystyi jatkossa keskittymään ydinliiketoimintaansa.
(63)
Saksa on lisäksi sitoutunut toteuttamaan kaikki johdanto-osan 46 kappaleessa mainitut toimenpiteet.
(64)
Saksa väittää lisäksi, että pankki on osallistunut rakenneuudistukseen huomattavalla omalla panoksella (vähintään [ 10] miljardia euroa). Saksa on useaan kertaan muuttanut tästä asiasta antamiaan tietoja ja viimeksi se on ilmoittanut oman panoksen määräksi summan, joka sisältää rakenneuudistuksen kaikki muut kuin tukena myönnetyt rahoitusosuudet, uusien liiketoimintojen vähentämisen ja myynneistä saadut tuotot ilman tappioita. Myyntien nettotuotot arvioitiin [ 5] miljardiksi euroksi. Perusteena käytettiin rakenneuudistuskautena myytäviä aktiivipositioita vähennettyinä […], Luxemburgin jäljelle jääneillä liiketoimilla ja joillakin Luxemburgin portfoliosijoituksilla. Saksan arvioiden mukaan kiinteistöliiketoimista saataisiin […] miljardia euroa, Luxemburgin tytäryhtiöstä […] miljardia euroa, New Yorkin tytäryhtiöstä […] miljardia euroa, Amsterdamista […] miljoonaa euroa, Movestasta […] miljardia euroa ja muista ei-strategisista omaisuuseristä […] miljardia euroa.
5. VALTIONTUKISÄÄNTÖJEN MUKAINEN ARVIOINTI
5.1 Valtiontuen olemassaolo
(65)
Komissio tutkii ensin, ovatko toimenpiteet EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Kyseisen kohdan mukaan jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä, on valtiontukea siltä osin, kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
a) Riskisuoja ja pääoman korottaminen (toimenpiteet 1-3)
(66)
Komissio pitää kiinni menettelyn aloittamisesta tehdyssä päätöksessä esittämästään kannasta, jonka mukaan markkinatalouden ehdoin toimiva sijoittaja ei olisi toteuttanut yhtäkään kolmesta rahoitustoimenpiteestä, ja sen vuoksi ne kaikki ovat valtiontukea. Koska IKB toimii rajat ylittävällä ja kansainvälisellä tasolla, sen suosiminen valtion varoja tarjoamalla vaikuttaisi kilpailuun pankkialalla ja yhteisön sisäiseen kauppaan (25).
(67)
Komissio ottaa huomioon Saksan väitteen, jonka mukaan kyseiset toimenpiteet eivät suosineet IKB:tä, koska KfW toimi yksinomaan omistajana ja siksi yksityisen sijoittajan asemassa. Saksa ei kuitenkaan kiistä, että KfW on valtion omistama pankki, joka hoitaa julkista tehtävää, ja että KfW:n toiminta on katsottava valtion toiminnaksi. Myöntäessään, että Saksan valtiovarainministeriö osallistui 27-29 päivänä heinäkuuta 2007 pankin hallituksen kokouksiin, joissa tehtiin kaikki kyseisen viikonlopun aikana tehdyt päätökset, ja vielä toimi päätöksiä tehtäessä kokousten puheenjohtajana, Saksa itse asiassa myöntää, että KfW:n päätökset on katsottava valtion päätöksiksi (26).
(68)
Sen vuoksi komissio keskittyi tutkimuksissaan tarkastelemaan kysymystä, onko IKB saanut KfW:n toimenpiteistä edun, jonka myös markkinatalouden ehdoin toimiva sijoittaja olisi myöntänyt sille samoissa olosuhteissa. Komissio myöntää, että etukäteisarvioiden mukainen riskisuoja IKB:lle olisi pahimmassa tapauksessa kattanut yhteensä 2,5 miljardin euron tappiot. Kuten vertailukelpoisissa asioissa (27), komissio katsoo myös tässä tapauksessa, että yksityinen sijoittaja olisi näin vaikeasti ennustettavissa olevassa tilanteessa ottanut odotettavissa olevia tappioita arvioidessaan lähtökohdaksi pahimman tapauksen eikä perustason skenaariota. Lisäksi on syytä korostaa, että KfW ei sulkenut pois mahdollisuutta, että sen vastuu olisi voinut kasvaa jopa 8,1 miljardiin euroon.
(69)
Väite, jonka mukaan toimenpide oli KfW:lle ja Saksalle edullisempi vaihtoehto kuin IKB:n konkurssi, ei pidä paikkaansa (28). Se ei pidä paikkaansa edes käytettäessä perustana etukäteisarviota tilanteesta ajankohtana, jolloin päätös tehtiin (29). Komissio ei voi hyväksyä kaikkia Saksan esittämiä selvitystilasta aiheutuvia kustannuksia. Vaikka IKB:n kirjanpitoarvo oli todella 620 miljoonaa euroa, komissio viittasi jo menettelyn aloittamisesta tehdyssä päätöksessään siihen, että IKB:n osakkeen kurssi oli jo ennen KfW:n toimenpidettä laskenut jyrkästi, joten KfW:n IKB:n omistusosuudesta maksama hinta oli toimenpiteen toteuttamisajankohtana erittäin todennäköisesti ristiriidassa tämän kirjanpitoarvon kanssa. Lisäksi komissio epäili menettelyn aloittamisesta tehdyssä päätöksessään arvion perustana käytetyn noin [ 15] prosentin maksukyvyttömyysriskin realistisuutta tukitoimien yhteydessä myönnettyjen lainojen osalta. Saksa ei ole esittänyt KfW:n tekemien arvioiden uskottavuuden tueksi riittävän päteviä todisteita.
(70)
Myös väitetyille, yleisen pankkikriisin vuoksi uhkaaville välillisille tappioille, jotka näyttivät jo menettelyn aloittamisesta tehdyn päätöksen mukaan täysin hypoteettisilta, ei komission käsityksen mukaan ole esitetty riittäviä perusteita. Komissio katsoo myös, että tukitoimiin kuuluva strukturoitu rahoitus on osa KfW:n julkista tehtävää, eikä kuulu KfW:n toimintoihin tavallisena pankkina. Sen vuoksi näistä liiketoimista aiheutuvia tappioita ei voida pitää kustannuksina, jotka myös markkinatalouden ehdoin toimiva sijoittaja olisi ottanut huomioon (30).
(71)
Ratkaiseva peruste komissiolle on edelleen, että riskisuojauksen yhteydessä arvioidut tappiot eivät tosiasiassa rajoittuneet 2,5 miljardiin euroon, vaan niillä ei ollut ylärajaa. Vaikka voidaan väittää, että tämä rajoittamaton vastuu oli välttämätön ehto, jonka BaFin asetti pankkitoiminnan lopettamismääräyksen välttämiseksi, on kuitenkin selvää, että markkinatalouden ehdoin toimiva sijoittaja ei olisi riskejä arvioidessaan ottanut samalla tavalla huomioon tätä seikkaa. Tämä käy selvästi ilmi tarkasteltaessa yksityisiä riskisuojaukseen osallistuneita osapuolia.
(72)
KfW:n ja pankkiyhdistysten käyttäytymisen osalta komissio muistuttaa, että julkisen osakkaan toimiessa rinnan yksityisten sijoittajien kanssa on pääomien tarjoamisen oltava suhteellista ja tapahduttava samoin ehdoin (31) sekä perustuttava samoihin liiketaloudellisiin arvioihin (32). Nämä seikat ovat myös perustana Saksan esittämässä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa Alitalia antamassa tuomiossa, jossa edellytettiin olosuhteiden vertailukelpoisuutta.
(73)
Komissio pitää tässä yhteydessä kiinni kannastaan, jonka mukaan pankkiyhdistykset rajoittivat osallistumisensa tappiosuojaan ensimmäisen toimenpiteen yhteydessä 1 miljardiin euroon (noin 30 prosenttiin), kun taas KfW ei asettanut mitään ylärajaa. Näin ollen KfW otti huomattavasti suuremman riskin kuin pankkiyhdistykset. Vaikka mahdolliset suorat tappiot KfW:n asemasta omistajana ja luotoista, tiettävästi yhteensä […] miljardia euroa, vähennettäisiin (ks. johdanto-osan 56 kappale), ja perustana käytettäisiin kaikkein pahimman vaihtoehdon mukaisia arvioita, KfW:n osallistuminen riskisuojaukseen on edelleen yhtä suuri kuin siihen osallistuneiden pankkiyhdistysten osuus yhteensä. Siksi voidaan todeta, että KfW ei toiminut samalla tavoin kuin pankkien yhteenliittymä.
(74)
Kriittistä tarkastelua ei kestä myöskään väite, jonka mukaan Saksan pankkisektorilla olisi puhjennut yleinen kriisi, jolla olisi ollut tuhoisat seuraukset KfW:lle. Kaikki muut pankit olisivat kärsineet mahdollisesta kriisistä samalla tavoin. Pankkiyhdistysten 1 miljardiin euroon rajoitettu osuus riskisuojauksesta ei tosin ole lainkaan suhteessa niiden jäsenpankkien 95 prosentin markkinaosuuteen Saksassa (33). Sen vuoksi komissio ei voi löytää kaupallisia perusteita KfW:n suhteettoman suureen panokseen. KfW on tosin voinut toimia jossain määrin tytäryhtiöidensä edun nimissä, mutta se on epäilemättä jatkanut toimintaansa yksityisen sijoittajan tavoin. Yksityinen omistaja olisi osallistunut huomattavasti pienemmällä panoksella ja vaatinut lisätukea pankkiyhdistyksiltä tai valtiolta. Sen vuoksi KfW on ainakin jossain määrin toiminut toisin, kuin markkinatalouden ehdoin toimiva sijoittaja olisi toiminut.
(75)
Sama koskee myös toista toimenpidettä, joka oli Saksan antamien tietojen mukaan vain ensimmäisen riskisuojauksen tukitoimenpide. Vaikka KfW:n osallistuminen ja pankkiyhdistysten osallistuminen voivat näyttää absoluuttisina lukuina edellä kuvattua tasapainoisemmilta (suhteellisesti katsoen pitäisi pankkiyhdistysten osuuden tosin olla huomattavasti suurempi), on tätä toimenpidettä tarkasteltava yhdessä ensimmäisen toimenpiteen kanssa ja otettava huomioon koko rakenneuudistus. Näin ollen KfW, joka ei ole toiminut markkinatalouden ehdoin toimivan sijoittajan tavoin, ei vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan voi enää väittää toimineensa markkinatalouden ehdoin toimivan sijoittajan tavoin (34).
(76)
Tämä koskee vielä selvemmin kolmatta toimenpidettä, jossa Saksa on yksiselitteisesti kehottanut KfW:tä toimimaan ja tukenut uutta 2,3 miljardin euron toimenpidettä 1,2 miljardilla eurolla. Näin ollen KfW:n riski oli hyvin paljon suurempi kuin pankkiyhdistysten riski, vaikka IKB:n konkurssitapauksessa käyttöön olisi otettu turvamekanismi, jonka myötä rasitus olisi jakautunut koskemaan koko pankkisektoria.
(77)
Muissa tapauksissa komissio on katsonut, että tuen suuruutta on vaikea määritellä, kun tuki on myönnetty riskisuojan muodossa (35). Suuntaviivojen ja oikeuskäytännön mukaan vaikeuksissa olevalle yritykselle annettavan takauksen tukiosuus voi olla tarkalleen niin suuri kuin se summa, joka takauksella mahdollisesti katetaan, tapauskohtaisesti kuitenkin myös sitä pienempi (36). Mutta vaikka tukiosuus arvioitiin ennalta pienemmäksi kuin 8,1 miljardiksi euroksi (Rhineland, Havenrock ja 1 miljardin euron tase-erät), realistinen arvio tappioista, 6,8 miljardia euroa, on silti huomattavasti suurempi kuin pahinta vaihtoehtoa koskevat arviot (katso taulukko 3, ilman kolmatta toimenpidettä). Sen vuoksi komissio päättelee, että riskisuojan myötä ja pääomankorotuksina annetun tuen suuruus on 8,8 miljardia euroa (katso taulukko 3, nro 1-3).
b) Likviditeettijärjestely
(78)
Pääomankorotuksen ja tappioita tasoittavien vastasuoritteiden lisäksi KfW tuki myös IKB:n liiketoimien jatkamista kahdella puitejärjestelyllä, joiden kummankin suuruus oli [ 1] miljardia euroa. Nämä toimenpiteet olivat osa rakenneuudistusta, eikä niitä voida erottaa ensimmäisestä ja toisesta toimenpiteestä. Näin ollen KfW ei voi myöskään tässä tapauksessa enää väittää toimineensa markkinatalouden ehdoin toimivan sijoittajan tavoin (37). Komissio ei pidä järkevänä, että yksityinen sijoittaja ottaisi niin suuren riskin, varsinkin ilman varmuutta riskisuojasta. Jos KfW olisi kuitenkin käyttänyt toiminnassaan tiettyjä markkinaesikuvia, tämän tulisi näkyä tukiosuuden mitoituksessa.
(79)
Komissio toteaa, että ensimmäisen puitejärjestelyn osalta, joka oli jo nostettu, kiinteä korko oli Euribor lisättynä [ 50] - [ 50] peruspisteellä, ja toisen likviditeettilainan osalta korko oli Euribor lisättynä [ 100] peruspisteellä ja että kummallakin lainalla oli […] yli 100 prosentin ([…] %) vakuudet. Vakuutena käytettiin IKB:n täysimääräisiä aktiivipositioita, jotka eivät liittyneet portfoliosijoituksiin ja joiden ei yleensä voitu odottaa pettävän. Vakuudet on rakennettu niin, että niiden vakuusarvo ei tosiasiassa voi koskaan laskea alle 100 prosenttiin. Näin ollen likviditeetin tarjoaminen on itse asiassa katettu korkeilla vakuuksilla ja niihin liittyvä maksukyvyttömyysriski on suhteellisen vähäinen. KfW ei siis ollut pelkästään IKB:n rahoitusaseman varassa, vaan sillä oli myös täydet vakuudet.
(80)
Arviointiperusteena käytettyjen riskimarginaalien tulisi kuitenkin vastata komission tiedonantoa viite- ja diskonttokorkojen määrittämisessä sovellettavan menetelmän tarkistamisesta (38), jäljempänä viite- ja diskonttokoroista annettu tiedonanto. Koska yrityksen luokitus tehtiin riskisuojan perusteella ja osapuolet ovat yksimielisiä siitä, että kyseessä on vaikeuksissa oleva yritys (katso johdanto-osan 5.3.a kappale), komission on käytettävä vaikeuksissa oleville yrityksille määriteltyjä marginaaleja. Suuren vakuuden tapauksessa marginaali on 400 peruspistettä (39). Näin ollen komissio katsoo, että ensimmäisen, suuruudeltaan [ 1] miljardia euroa olevan likviditeettilainan merkitsemä etu vastaa kymmeneltä kuukaudelta (tammikuusta lokakuuhun 2008) keskimäärin [ 300] peruspistettä. Toinen, toistaiseksi nostamaton likviditeettilaina, joka myönnettiin heinäkuussa 2008, merkitsi myös yhdeksän kuukauden aikana (helmikuusta lokakuuhun 2008) [ 200] peruspisteen etua. Näihin järjestelyihin liittyvä tuki olisi näin ollen ensimmäisen likviditeettilainan osalta […] miljoonaa euroa ja toisen likviditeettilainan osalta […] miljoonaa euroa, mikä vastaa […] miljoonan euron kokonaistukimäärää.
(81)
[Yhden Saksan osavaltiotasolla toimivan pankin] ja [toisen Saksan osavaltiotasolla toimivan pankin] myöntämien likviditeettilainojen osalta komissio ei katso olevan syytä olettaa, että ne olisi myönnetty ottamatta huomioon markkinatalousperiaatteita ja että ne olisivat suosineet IKB:tä. Koska olosuhteet, joissa kyseiset likviditeettilainat myönnettiin, ja varsinkin koska pankkien väliset liiketoimet kuuluvat pankin päivittäiseen ja tavanomaiseen toimintaan, yksityiset talouselämän toimijat osallistuivat samanaikaisesti ja laajasti, ja [yksi osavaltiotason pankki] ja [toinen osavaltiotason pankki] myönsivät nämä lainat ilman valtion kehotusta, komissio päättelee, ettei ole perusteita luokitella edellä mainittuja liiketoimia valtion toimenpiteiksi (40). Sen vuoksi nämä järjestelyt eivät komission käsityksen mukaan sisällä valtiontukea.
c) IKB:n myynti
(82)
Komissio tutki lisäksi, sisältyikö IKB:n myyntiin Lone Starille valtiontukea. Näin olisi, jos IKB olisi myyty Lone Starille markkinahintaa alhaisemmalla hinnalla. Saksa on toimittanut useita kertoja tähän aiheeseen liittyviä tietoja (katso 2.5 jakso), joista ei kuitenkaan käy ilmi, että Lone Starin maksama hinta ei olisi korkein tarjous, joka on tehty avoimessa, läpinäkyvässä, syrjimättömässä ja ilman ehtoja järjestetyssä myyntimenettelyssä. Koska tämä on komission yksityistämistä koskevien periaatteiden (41) mukaan ratkaiseva arviointiperuste, voidaan päätellä, että myynti ei sisältänyt Lone Staria suosivaa tukea.
(83)
Komissio tutki lisäksi, sisälsikö myynti lisätukia IKB:n hyväksi. Näin olisi, jos toiminnan lopettaminen olisi ollut KfW:lle edullisempi vaihtoehto kuin IKB:n myynti. Toisin sanoen komissio tutki, tapahtuiko myynti tavanomaisten markkinaehtojen mukaisesti. Tässä asiassa komissio toteaa, että myynnissä ei ole kysymys pelkästään myyntihinnasta, vaan siihen liittyy muita pääomansiirtoja KfW:hen, joita on pidettävä myynnin osana. Tähän kuuluvat molempien, yhteensä [ 2,5] miljardin euron likviditeettilainojen pitäminen voimassa, KfW:n ensisijaisen luoton myöntäminen SIP 2:n jälleenrahoitusta varten, ennen IKB:n myyntiä tapahtunut SIP 1:n siirto KfW:hen ja […] takausriskin lisääminen suunnitelmiin. KfW on yksiselitteisesti toteuttanut nämä toimenpiteet IKB:n myynnin mahdollistamiseksi ja mahdollisimman monien aktiivipositioiden myymiseksi mahdollisimman lyhyessä ajassa. Vaikka KfW on ensi näkemältä saanut positiivisen kauppahinnan, myyntiin liittyi toimenpiteitä, jotka muuttavat kauppahinnan lopulta negatiiviseksi.
(84)
On kuitenkin huomattava, että toimenpiteet liittyivät IKB:n rakenneuudistukseen, ja toteutettiin näin ollen kolmen ensimmäisten tukitoimenpiteen yhteydessä. Sen vuoksi komissio ei voi tarkastella niitä ensimmäisistä kolmesta toimenpiteestä erotettuina, ja se pitää myös tässä yhteydessä KfW:n esittämää väitettä markkinataloussijoittajaperiaatteen noudattamisesta vääränä (42).
(85)
Tästä riippumatta näyttää siltä, että markkinakäytäntöjen mukaisen myyntimenettelyn perusteet eivät ole tässä tapauksessa täyttyneet. Loppujen lopuksi ratkaiseva seikka on se, muodostuiko hinta negatiiviseksi, koska Saksa ei pystynyt esittämään sellaisia luotettavia ylimääräisiä purkamiskustannuksia, jotka markkinaehdoin toimiva myyjä olisi ottanut huomioon. Sen vuoksi komissio ei voi ottaa huomioon erityisesti tukitoimien yhteydessä myönnettyihin lainoihin liittyvän maksukyvyttömyysriskin osalta arvioituja tappioita. Komission käsityksen mukaan tukitoimiin kuuluva strukturoitu rahoitus on osa KfW:n julkista tehtävää, eikä kuulu KfW:n toimintoihin tavallisena pankkina. Sen vuoksii sitä ei ole pidettävä kustannuksena, joka olisi merkityksellinen myös markkinataloudessa toimivalle sijoittajalle, koska kyseinen sijoittaja ei olisi lainkaan ottanut vastatakseen valtiollisiin tukitoimenpiteisiin liittyvistä velvoitteista (43).
(86)
Tämän vuoksi komissio tutki, johtivatko tukitoimenpiteet tosiasiassa negatiiviseen kauppahintaan. Koska tukitoimenpiteet eivät ole avustuksia vaan pääasiassa luottoja ja takuita, on tavanomaisen tukioikeudellisen arviomenettelyn mukaisesti määriteltävä niistä koituva taloudellinen etu IKB:lle.
(87)
Ensinnäkin KfW tarjoaa IKB:n käytettäväksi edelleen likviditeettiä. Kuten jo johdanto-osan 77 kappaleessa on todettu, myönnetyn edun määrittely on vaikeaa, koska yksityiset sijoittajat olisivat mahdollisesti olleet myös valmiita myöntämään tietyissä olosuhteissa likviditeettiä edellyttäen, että riskisuojauksesta olisi huolehdittu. Kun IKB:n on myyty Lone Starille, riskisuoja puretaan. IKB:n siirtyminen Lone Starin omistukseen ja komission hyväksyntä rakenneuudistustuelle ja tervehdyttämissuunnitelmalle osoittavat, että kannattavuuden palauttamista pidetään mahdollisena. Koska IKB:tä pidetään rakenneuudistusvaiheessa virallisesti vaikeuksissa olevana yrityksenä, on perusteltua, että yritys luokitellaan tukiosuutta laskettaessa ”heikoksi” (luokka B) viite- ja diskonttokoroista annetun tiedonannon mukaisesti (44). Kyseisen tiedonannon mukaan lainamarginaali on 220 peruspistettä, mikä merkitsisi sitä, että toinen likviditeettilaina on [ 100] peruspistettä ja ensimmäinen [ 125] peruspistettä alle viitekoron. Laskettuna […] vuodelle (lokakuusta 2008 huhtikuuhun […]) lisätuki kohoaisi [noin 90] miljoonaan euroon.
(88)
Toiseksi KfW osti SIP 1:n 1 miljardin euron kauppahinnasta. Komissio katsoo, että KfW:n neuvottelema hinta alittaa IFRS-kirjanpitoarvon [ 10] prosentilla ja että IKB on voinut aiemmin myydä joitakin salkun osia IFRS-kirjanpitoarvon ylittävin hinnoin. Yksityinen sijoittaja tuskin pystyisi tai olisi halukas nykyisessä markkinatilanteessa ostamaan kyseisen kaltaista salkkua (ainakaan kokonaan). Se, että Lone Star ei ollut ostosta kiinnostunut ja että KfW ei pystynyt tekemään kauppaa ilman valtion apua, puhuu puolestaan. Salkkuun tehtävien uusien poistojen välttämättömyys ei ole poissuljettua. Pahimmassa tapauksessa tämä koskisi etuusasemaltaan toissijaista [ 200] miljoonan euron osuutta. Koska muita vertailukohtia ei ole, komissio katsoo, että KfW on ottanut SIP 1:n myötä jopa [ 200] miljoonan euron lisäriskin.
(89)
Kolmanneksi KfW myönsi SIP 2:ta varten 775 miljoonan euron ensisijaisen luoton, josta maksettava korko on Euribor lisättynä [ 90] peruspisteellä ensisijaisuuden vuoksi (toisin sanoen lainanhoitokulut maksetaan ensisijaisina yrityksen saamista tuotoista). Tosin laina myönnetään erillisyhtiölle, joka ei ole vielä tunnettu luotonsaajana. Tällaiselle erillisyhtiölle myönnetyn koron tulisi viite- ja diskonttokoroista annetun tiedonannon mukaan olla vähintään Euribor lisättynä 400 peruspisteellä (45). Koska kuitenkin kyseessä on ensisijainen luotto, joka on toissijainen suhteessa IKB:n omistukseen ja näin ollen periaatteessa hyödyttää IKB:tä, komissio hyväksyy tässä tapauksessa myös 220 peruspisteen korkomarginaalin. Ensisijaisen 775 miljardin euron luoton myöntämiseen liittyvä tukiosuus voidaan näin ollen katsoa noin [ 30] miljoonaksi euroksi ([ 100] peruspistettä […] vuoden aikana, eli lokakuusta 2008 […] asti).
(90)
Neljänneksi riskien ottamisen peruste […] oli, että jos riski otettaisiin yhdessä IKB:n kanssa, riski ei olisi riittävän hyvin määriteltävissä. Koska vastuuriski on pieni ja tiedoista voidaan päätellä, että kyseisen riskin toteutuminen on suhteellisen epätodennäköistä, kyseisen riskin tarkastelu kaupan yhteydessä ei olisi ollut asianmukaista. Riskin vähäisyyttä puoltaa se, että tilintarkastajat eivät vaatineet IKB:ltä varauksia. Mahdollisten […] syntyvien vahingonkorvausmaksujen osalta jäljelle jää luonnollisesti tietty jäännösriski. Koska määrällistä riskinarviointia ei toimitettu, komissio katsoo, että tämänhetkisten toimenpiteiden osalta ne on arvioitava […] euroksi, mikä vastaa […] prosentin riskiä.
(91)
KfW:n IKB:n myynnin yhteydessä toteuttamat toimenpiteet sisältävät tukea yhteensä 390 miljoonaa euroa. Tämä määrä ylittää [ 100] miljoonan euron myyntihinnan [ 250] miljoonalla eurolla, joten myyntihinta on negatiivinen. Tästä syystä on todettava, että IKB:n myynti sisälsi tukea IKB:n hyväksi.
d) Yhteenveto valtiontuista
(92)
Kuten taulukosta 5 käy ilmi, kaikkien toimenpiteiden yhteydessä myönnettyjen tukien kokonaismäärä on 9,155 miljardia euroa.
Taulukko 5
IKB:lle rakenneuudistuksen aikana myönnetyt tuet
Nro
Toimenpide
Miljoonaa euroa
Tuen määrä
(miljoonaa euroa)
1.
ensimmäinen riskisuoja (Rhineland 5,8 miljardia euroa, Havenrock 0,85 miljardia euroa, taseeseen kirjatut aktiivipositiot 1 miljardi euroa)
6 650
2.
toinen riskisuoja (350 miljoonaa euroa lisätappioiden varalta - Havenrock)
200
3.
pääomankorotus ja luotto ilman takaisinmaksuvelvoitetta (taseeseen kirjattujen aktiivipositioiden poiston kattamiseksi)
2 000
4.
likviditeettilaina IKB:lle (ennen myyntiä)
(…)
5.
IKB:n myynti
5a
IKB:n osakkeiden hinta
(…)
5b
likviditeettilaina IKB:lle (myynnin jälkeen)
(…)
5c
Ensisijainen luotto SIP 2:n jälleenrahoitusta varten
(…)
5d
SIP 1:n siirto KfW:hen
(…)
5e
Vapauttaminen vastuusta […]
(…)
IKB:n myynti (netto)
[ 250]
Yhteensä
[ 10 000]
5.2 Toimenpiteiden soveltuvuus yhteismarkkinoille EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan b alakohdan nojalla: tuki jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen
(93)
Komissio pitää kiinni menettelyn aloittamisesta tehdyssä päätöksessä esittämästään kannasta, jonka mukaan EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan b alakohtaa ei voida soveltaa tähän tapaukseen. EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaan tuki jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen on luvallista. Komissio huomauttaa, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on korostanut, että EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan b alakohtaa on sovellettava suppeasti.
(94)
Tutkinta vahvisti komission havainnon, että IKB:n ongelmat johtuvat yrityskohtaisista tapahtumista. Saksan esittämät tiedot eivät ole vakuuttaneet komissiota siitä, että IKB:n konkurssista aiheutuvat systeemiset vaikutukset voisivat saavuttaa sellaisen laajuuden, joka vastaisi 87 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitettua Saksan ”taloudessa olevaa vakaavaa häiriötä” (46). Kyseessä oleva tapaus perustuu IKB:n erityisiin ongelmiin, ja edellyttää kohdistettuja tukitoimenpiteitä, joihin vaikeuksissa olevia yrityksiä koskevien valtiontukisääntöjen mukaan voidaan ryhtyä. Sen vuoksi kyseessä olevia toimenpiteitä ei voida todeta yhteismarkkinoille soveltuviksi EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan b alakohdan nojalla.
5.3 Toimenpiteiden soveltuvuus yhteismarkkinoille EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan b alakohdan nojalla - rakenneuudistustuki
(95)
Tutkimuksen tulosten perusteella voidaan päätellä, että toimenpiteet voidaan katsoa yhteismarkkinoille soveltuvaksi rakenneuudistustueksi, koska ne täyttävät kaikki suuntaviivoissa asetetut edellytykset. Sen vuoksi voidaan jättää tutkimatta, voitaisiinko toimenpiteitä käsitellä myös pelastustukina, minkä komissio oli jo menettelyn aloittamisesta tehdyssä päätöksessä sulkenut pois riskisuojan peruuttamattoman luonteen vuoksi.
a) Vaikeuksissa olevat yritykset
(96)
Komission käsityksen mukaan IKB oli suuntaviivojen 9 kohdan mukainen vaikeuksissa oleva yritys, joka ei olisi ilman KfW:n toimenpiteitä erittäin todennäköisesti kyennyt kestämään likviditeettikriisiä enää kovin pitkään. Uhkaavat tappiot olisivat johtaneet pankin sulkemiseen, joten suuntaviivojen 10 kohdan c alakohdan ehdot täyttyvät. Saksa ei ole kiistänyt tätä jo menettelyn aloittamisesta tehdyssä päätöksessä esitettyä kantaa.
b) Pitkän aikavälin elinkelpoisuuden palauttaminen
(97)
Tutkinta on vahvistanut, että rakenneuudistuksella palautetaan IKB:n pitkän aikavälin elinkelpoisuus. Komission näkemyksen mukaan IKB:n myynti Lone Starille on ratkaisevan tärkeää, jotta esiin tulleet vaikeudet saadaan ratkaistua ja pankin talous voi kehittyä positiivisesti.
(98)
Lisäksi tutkimus on osoittanut, että IKB on kohdistanut toimintansa uudella tavalla. Se on luopunut tappiota tuottavista liiketoiminnoistaan eikä sijoita enää portfolioihin. Lisäksi pankki keskittyy jatkossa ydinliiketoimintaansa, keskisuuriin asiakkaisiin. Strukturoidun rahoituksen segmenttiin kuuluvat jäljellä olevat liiketoiminnot säilyvät yritysasiakkaiden tarpeiden tyydyttämiseksi. IKB luopuu kuitenkin [ 20] prosentista segmentistä ja koko kiinteistörahoituksen liiketoiminta-alueesta. Lisäksi IKB on ryhtynyt toimenpiteisiin riskinhallinnan parantamiseksi ja vähentänyt merkittävästi riskipositioitaan. IKB on toteuttanut suunnanmuutoksen edellyttämät sisäiset toimenpiteet.
(99)
Komissio ottaa lisäksi huomioon, että IKB:n rakenneuudistussuunnitelman tavoitteena on IKB:n pitkän aikavälin kannattavuuden kestävä palauttaminen. Suunnitelmasta, joka perustuu vakaisiin markkinoiden kehittymisennusteisiin, voi havaita, että valittu liiketoimintamalli toimisi. Tier-1-Ratio olisi vuonna 2011 […] prosenttia ja kustannus-tuottosuhde (cost/income ratio) […] prosenttia, mikä on myös merkki vakaasta liiketoimintasuunnitelmasta. Suhteellisen alhaista oman pääoman tuottoa - […] prosenttia vuonna 2012 - on tarkasteltava yhdessä IKB:n suhteellisen korkean Tier-1-Ration kanssa, joka on välttämätön puskuri. Komissio ottaa huomioon huomattavat kustannussäästötoimenpiteet, jotka on tarkoitus toteuttaa vuoteen 2011 mennessä. Komissio tutki myös rakenneuudistussuunnitelman perustana olevat oletukset, eikä epäile niiden realistisuutta.
(100)
Rakenneuudistussuunnitelmasta käy ilmi, että IKB:n talouden myönteinen kehitys ja positiivinen oman pääoman tuotto ovat mahdollisia jopa kaikkein epäedullisimmassa tapauksessa. Myös tässä tapauksessa pankki voi saavuttaa […] prosentin Tier-1-Ration ja toimia näin vakaalla pohjalla.
c) Tuen rajoittaminen välttämättömään vähimmäismäärään - oma rahoitusosuus
(101)
Komissio ei enää epäile sitä, oliko tuki rajoitettu välttämättömään vähimmäismäärään. Komissio voi nyt päätellä, että tuki on rajoitettu välttämättömään vähimmäismäärään ja suuntaviivojen määräysten mukaisesti rakenneuudistuksesta maksetaan merkittävä osuus omista varoista, toisin sanoen yli 50 prosenttia rakenneuudistuskustannuksista rahoitetaan itse.
(102)
Rakenneuudistuksen kustannukset käsittävät useita tappiollisia eriä (tappiot portfolioista, tappiot nousseista rahoituskustannuksista, tappiot liiketoiminta-alueiden vähenemisestä ja tappiot aktiivipositioiden myynnistä) sekä kustannuksia riskisuojan rakentamisesta, henkilöstön uudelleenjärjestelystä aiheutuvia kustannuksia, hallinnollisia kustannuksia sekä konsulttien ja asianajajien palkkioita. Komissio ei kyseenalaista sitä, että näiden kustannusten kokonaismäärä on [ 15] miljardia euroa, kuten johdanto-osan 50 kappaleessa esitetään. Komissio tunnustaa myös, että SIP 1:n jälleenrahoitus ja SIP 2:lle myönnetty ensisijainen luotto ovat rakenneuudistuskustannuksia, koska kyseiset instrumentit ovat välttämättömiä IKB:n pitkän aikavälin kannattavuuden palauttamiseksi. Näin ollen kokonaiskustannukset arvioidaan noin [ 17] miljardiksi euroksi.
(103)
IKB:n rakenneuudistus voidaan rahoittaa suuntaviivojen 43 kohdan mukaisesti tuilla, tuensaajien omilla varoilla, omaisuuserien myynnillä, osakkaiden varoilla ja markkinaehtoisella ulkoisella rahoituksella.
(104)
Huomattavan osan portfolioiden rakenneuudistuksesta rahoittaa yritys itse ja sen entiset osakkaat sekä nykyinen yksityinen osakas. Tähän rahoitusosuuteen kuuluvat ennen kaikkea pankkiyhdistysten osuus, IKB:n omat varat (47) ja Lone Starin toteuttama pääomankorotus. Liiketoiminnoista johtuvia tappioita ja kriisistä johtuvia liiketoimintojen supistuksia ei tosin voida katsoa omaksi rahoitusosuudeksi, sillä suuntaviivojen 43 kohdan mukaisesti kyseessä on oltava konkreettinen eli tosiasiallinen rahoitus. Tähän luokkaan kuuluva oma rahoitusosuus on näin ollen noin […] miljardia euroa ([ 20] %).
(105)
Jos tuotot vastasuoritteina toteutetuista myynneistä otetaan huomioon, oma rahoitusosuus kasvaa huomattavasti ja on vähintään 50 prosenttia. Tämä koskee aktiivipositioita, joiden nimellisarvo on [ 15] miljardia euroa (katso taulukko 4). Komissio ei voi kuitenkaan hyväksyä tätä määrää kokonaan omaksi rahoitukseksi. Ensinnäkin osa IKB Luxemburgin liiketoiminnoista käynnistetään uudelleen Düsseldorfissa ([…] miljardia euroa), joten kyseessä on vain osittainen myynti. Toiseksi osaa rahoitusvaroista ei hankita aktiivisella myynnillä, vaan ne saadaan kyseisen omaisuuserän erääntymisen tuloksena. Kolmanneksi on epäselvää, mistä arvosta aktiivipositiot voidaan purkaa. […]. Saksa on kuitenkin esittänyt riittävät perusteet komission vakuuttamiseksi siitä, että aktiivipositioiden aktiivinen purkaminen voi tuottaa ennustettavissa olevassa tulevaisuudessa vähintään [ 5] miljardia euroa (48). Komissio seuraa tätä kehitystä varmistaakseen, että riittävän suuri omarahoitus toteutuu ja tuki tosiasiassa rajoittuu välttämättömään vähimmäismäärään.
(106)
Aktiivipositioiden myynnillä on kahtalainen vaikutus. Toisaalta riskipitoisten omaisuuserien määrä vähenee niin, että pääomaa vapautuu ja pääomakanta kasvaa. Toisaalta myynti parantaa likviditeettiä, jota voidaan käyttää rakenneuudistuksen rahoittamiseen tai likviditeettiperustan vahvistamiseen (49). Kuten jo edellisessä kohdassa todettiin, varat ovat osittain odotettavissa olevia pääomavirtoja, osa niistä on jo toteutunut ja osa toteutuu lähitulevaisuudessa. Vaikka odotettavissa olevat pääomavirrat, jotka voivat toteutua vasta vuonna 2011, ehtyisivät, ja käyttäen varovaista oletusta, että kaikkia odotettavissa olevia tuottoja ei voida täysin saavuttaa, komissio päättelee, että kilpailuoikeudellisesti moitteettoman rakenneuudistuksen edellyttämä vähintään 50 prosentin omarahoitusosuus on saavutettu.
(107)
Komissio on tehnyt tämän päätelmän jäljempänä esitettyjen seikkojen perusteella.
Taulukko 6
Oma rahoitusosuus
(miljardia euroa)
Toimenpide
Varojen alkuperä
Arvo
Riskisuoja
Pankkiyhdistykset
1,50
Yrityksen pääomavaraukset ja hybridipääoma
IKB
[ 1,5]
Pääomankorotukset SIP II
Lone Star
[ 0,25]
Välisumma
[ 3,25]
Portfoliosijoitusten myynti
Markkinat
(…)
Kiinteistöliiketoimintojen purkaminen
Markkinat
[…]
IKB Int. Luxembourgin purkaminen
Markkinat
[…]
IKB CC New Yorkin purkaminen
Markkinat
[…]
IKB Amsterdamin purkaminen
Markkinat
[…]
Movestan omistusosuuksien myynti
Markkinat
[…]
Ei-strategisten aktiivipositioiden myynti
Markkinat
[…]
Välisumma: Myynnit vastasuoritteina
[ 5,0] (vähintään […])
d) Kilpailun kohtuuttoman vääristymisen välttäminen - vastasuoritteet
(108)
Komissio on tutkinnan jälkeen vakuuttunut, että riittäviä toimenpiteitä toteutetaan kilpailijoihin mahdollisesti kohdistuvien tuen haitallisten vaikutusten lieventämiseksi mahdollisimman paljon.
(109)
Komissio toteaa, että IKB on luopunut kokonaisesta liiketoimintasegmentistä ja sen tuottavin liiketoimintasegmentti, strukturoidut rahoitustoiminnot, supistuu [20-30] prosenttia.
(110)
Komissio ei voi hyväksyä sitä, että valtaosa purkutoimenpiteistä (eli 18,3 miljardin euron portfoliosijoitusten purku) ilmoitetaan vastasuoritteiksi, koska purkutoimenpiteet ovat pitkän aikavälin kannattavuuden palauttamiseksi välttämättömiä. Kyseisiä toimenpiteitä ei voida suuntaviivojen 40 kohdan mukaisesti hyväksyä vastasuoritteiksi.
(111)
Tästä huolimatta muut vähennykset, joiden määrä on [ 10] miljardia euroa, vastaavat noin [25] prosenttia taseen loppusummasta portfoliosijoitusten vähentämisen jälkeen (eli [ 10] miljardia euroa 45,2 miljardista eurosta) (50). Vaikka portfoliosijoituksista luopumista ei voida hyväksyä vastasuoritteeksi, se vaikuttaa kuitenkin pankin kokoon ja sen liiketoimintoihin. Saksan ehdottamien toimenpiteiden perusteella IKB:n taseen loppusumma pienenee 47,2 prosenttia (eli 18,3 miljardia euroa portfoliosijoitusten osalta ja [ 10] miljardia euroa vastasuoritteiden osalta, vähennettynä […] miljardin euron kasvumarginaalilla taseen 63,5 miljardin euron loppusummasta).
(112)
Komissio huomauttaa lisäksi, että rakenneuudistuskauden loppuun (30 päivään syyskuuta 2011) mennessä tavoitteeksi asetettu taseen loppusumman supistaminen 33,5 miljardiin euroon varmistaa, että sulkemisia ja myyntejä ei mitätöidä käynnistämällä liiketoiminnot uudelleen pankin muissa osissa tai yksinkertaisesti siirtämällä ne toiseen paikkaan.
(113)
Lisäksi pankin entiset omistajat ja sen johto eivät enää ole mukana IKB:n liiketoiminnassa, mikä on tärkeä signaali moraalisen riskin torjumisessa. Pankki myytiin avoimen ja syrjimättömän menettelyn jälkeen, jossa pankkisektorilla toimivilla kilpailijoilla oli mahdollisuus ostaa pankki. Tämä on sinänsä jonkinlainen vastasuorite kilpailijoille tukien vuoksi aiheutuneesta kilpailuhaitasta.
(114)
Vastasuoritteet ovat kaiken kaikkiaan suhteessa IKB:n tukien aiheuttamaan kilpailua vääristävään vaikutukseen ja varmistavat, että haitalliset vaikutukset kaupankäynnin edellytyksiin lieventyvät mahdollisimman tehokkaasti.
(115)
Komissio on pidettävä ajan tasalla edellä mainittujen vastasuoritteiden täytäntöönpanon etenemisestä.
6. PÄÄTELMÄ
(116)
Komissio toteaa, että kyseessä olevat tukitoimenpiteet on toteutettu EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan vastaisesti. Komissio katsoo kuitenkin, että kyseiset toimenpiteet ovat rakenneuudistustukea, jonka voidaan katsoa soveltuvan yhteismarkkinoille EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla, jos asiaa koskevat edellytykset täyttyvät,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Tuet, jotka Saksa on esittämiensä sopimusten ja asiakirjojen mukaisesti myöntänyt IKB Deutsche Industriebank AG:lle, jäljempänä ’IKB’, soveltuvat yhteismarkkinoille edellyttäen, että 2 artiklassa mainitut ehdot ja edellytykset täyttyvät.
2 artikla
1. Saksan on varmistettava, että IKB:n rakenneuudistussuunnitelma, jonka Saksa toimitti komissiolle 25 päivänä syyskuuta 2008, on toteutettu kokonaisuudessaan 30 päivään syyskuuta 2011 mennessä.
2. Saksan on varmistettava, että seuraavat IKB:n aktiivipositiot myydään kolmannelle IKB:stä ja KfW:stä riippumattomalle osapuolelle tai lopetetaan:
a)
Koko kiinteistörahoituksen liiketoimintasegmentti, joka käsittää sekä kotimaisen että kansainvälisen kiinteistörahoituksen, on lakkautettava 31 päivään joulukuuta 2008 mennessä ja purettava aktiivisesti (51) niin, että […] prosenttia myydään 30 päivään syyskuuta 2010 mennessä, lisäksi […] prosenttia on myytävä 30 päivään syyskuuta 2011 mennessä ja loput on myytävä kunkin position erääntymisaikataulun mukaisesti. Purkaminen koskee myös yhtiöitä IKB Immobilien Management GmbH, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG ja IKB Projektentwicklungsverwaltungsgesellschaft mbH (52).
b)
Tytäryhtiö IKB International SA Luxembourg on purettava aktiivisesti 30 päivään syyskuuta 2011 mennessä. Vuoden 2009 maaliskuun 31 päivän jälkeen ei enää toteuteta uusia liiketoimia. Yritysasiakkaiden ja strukturoidun rahoituksen kannalta tärkeät liiketoiminnot on siirrettävä kyseisten tytäryhtiöiden liiketoimintasektoreilta IKB:hen.
c)
IKB Capital Corporation New York on purettava aktiivisesti 30 päivään syyskuuta 2011 mennessä ja […] prosenttia sen luottosalkusta on myytävä 30 päivään syyskuuta 2010 mennessä. Vuoden 2008 joulukuun 31 päivän jälkeen ei enää toteuteta uusia liiketoimia.
d)
IKB AG:n liiketoiminnot Amsterdamissa on purettava aktiivisesti […] mennessä. Vuoden 2008 joulukuun 31 päivän jälkeen ei enää toteuteta uusia liiketoimia.
e)
50 prosentin osuus Movesta Lease and Finance GmbH:sta on myytävä 30 päivään syyskuuta 2011 mennessä.
f)
Muut taseeseen alun perin kirjaamattomat, muut kuin strategiset aktiivipositiot, joiden nimellisarvo on 1,7 miljardia euroa (kirjanpitoarvo 31 päivänä maaliskuuta 2007), on purettava aktiivisesti 30 päivään syyskuuta 2011 mennessä.
3. Saksan on varmistettava, että IKB:n taseen loppusumma on 30 päivänä syyskuuta 2011 enintään 33,5 miljardia euroa (53).
4. Ennalta arvaamattomissa olosuhteissa, erityisesti pääomamarkkinoiden kriisin jatkuessa tai tiettyjen aktiivipositioiden myynnin osoittautuessa mahdottomaksi, voidaan edellä 2 ja 3 kohdassa mainittuja toimenpiteitä muuttaa tai ne voidaan korvata muulla toimenpiteellä tai niiden määräaikaa voidaan pidentää, jos tälle esitetään riittävät perustelut viimeistään kaksi kuukautta ennen kyseisen määräajan päättymistä eikä komissio vastusta sitä kahden kuukauden kuluessa.
5. Jotta 1, 2 ja 3 kohdassa vahvistettujen ehtojen ja edellytysten noudattamista voidaan valvoa, Saksan on toimitettava vuoteen 2012 asti vuosittain viimeistään 31 päivänä heinäkuuta kertomus rakenneuudistussuunnitelman täytäntöönpanon sekä näiden ehtojen ja edellytysten täyttämisen etenemisestä.
3 artikla
Tämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle.
Tehty Brysselissä 21 päivänä lokakuuta 2008.