32006R1974
L 368/15
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1974/2006 НА КОМИСИЯТА
от 15 декември 2006 година
за определянето на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета от 20 септември 2005 г. относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (1), и по-специално член 5, параграф 6, второто изречение от член 19, параграф 2, член 32, параграф 1, буква б), третата алинея от член 66, параграф 3, член 70, параграф 1 и член 91 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 1698/2005 установява единна правна рамка за подпомагане от ЕЗФРСР развитието на селските райони в Общността. Правната рамка следва да бъде допълнена от подробни правила за прилагане.
(2)
Във връзка със съгласуваността с мерките, финансирани чрез други инструменти на Общата селскостопанска политика, следва да бъдат дефинирани подробни разпоредби за изключванията от подпомагане развитието на селските райони, преди всичко такива, които касаят изключванията, посочени в член 5, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1698/2005. Инвестиционното подпомагане развитието на селските райони следва да е съобразено с евентуални секторни ограничения и да избягва създаването на свръхпроизводство в съответните сектори.
(3)
Съществува необходимост от правила за актуализацията на националните стратегически планове по отношение на съдържанието им, процедурите и сроковете.
(4)
За да се позволи на държавите-членки и на Комисията да въведат новата програмна рамка бързо и ефективно, следва да се определят сроковете между представянето на програмите за развитие на селските райони и тяхното одобрение от Комисията.
(5)
Следва да бъдат определени подробни правила за представянето на програмите за развитие на селските райони и тяхното преработване. За да се улесни изготвянето на програмите за развитие на селските райони и тяхното разглеждане и одобрение от Комисията, се определят общи правила за структурата и съдържанието на тези програми, по-специално въз основа на изискванията, определени в член 16 от Регламент (ЕО) № 1698/2005. Освен това, следва да бъдат установени специфични разпоредби за националните рамки, посочени в член 15, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1698/2005.
(6)
С решение на Комисията следва да се приемат само изменения, които касаят значителни изменения в програмите, прехвърляне на средства от ЕЗФРСР между различните оси в рамките на една програма и изменения в размерите на съфинансирането от ЕЗФРСР. Решенията по останалите изменения следва да бъдат вземани от държавите-членки и съобщени на Комисията. Следва да бъде установена процедура за съгласуването на тези уведомления.
(7)
За осигуряване на ефективен и редовен мониторинг, държавите-членки предоставят на разположение на Комисията консолидирана и актуализирана електронна версия на своите програмни документи.
(8)
Регламент (ЕО) № 1698/2005 определя условията за подпомагане на младите земеделски производители. Следва да се определи срокът, в който трябва да бъдат изпълнени тези условия, включително времетраенето на периода, който държавите-членки могат да предоставят на определени бенефициери, за да отговорят на изискването за професионални умения и компетенции. Тъй като подпомагането за млади земеделски производители се предоставя при условие че бъде представен бизнесплан от младия земеделски производител, следва да се определят подробни правила по отношение на бизнесплана и спазването на техните разпоредби от страна на младите земеделски производители.
(9)
По отношение на условията за получаване на подпомагане за ранно пенсиониране, следва да бъде намерено разрешение на проблемите, възникващи в случаите, когато дадено стопанство се прехвърля от няколко прехвърлящи лица или от стопанин арендатор. Нетърговската земеделска дейност на прехвърлящото лице не следва да се ползва от правото да получи подпомагане по Общата селскостопанска политика.
(10)
Следва да се установят уменията и ресурсите, изисквани от органите и институциите, избрани да предоставят консултантски услуги в земеделието, подходящи за подпомагане.
(11)
По отношение на подпомагането за учредяване на услуги за управлението на стопанства, възстановяване на стопанства и консултантски услуги, следва да се установи методологията за постепенно намаляване на подпомагането по тази мярка.
(12)
По отношение на инвестициите за модернизиране на земеделските стопанства за съобразяване с нововъведени стандарти на Общността, и в случаите, когато млади земеделски производители трябва да спазят съществуващи стандарти, следва да бъде определена датата, до която да бъдат спазени съответните стандарти.
(13)
По отношение на инвестициите за подобряване на икономическата стойност на горите, се дефинират планове за управление на горите и се определят видовете инвестиции, отговарящи на условията за допустимост. Тези планове се изготвят съобразно с Насоките за общоевропейско оперативно ниво за устойчиво управление на горите, определени в приложение 2 към резолюция I.2 (Насоки за общоевропейски критерии, показатели и оперативно ниво за устойчиво управление на горите) на Третата министерска конференция за защита на горите в Европа, състояла се в Лисабон (на 2, 3 и 4 юни 1998 г.) (2).
(14)
По отношение на инвестициите за повишаване на добавената стойност на селскостопанските и горски продукти, с цел да се отговори на нововъведените стандарти на Общността за микропредприятията, следва да бъде определена дата, до която да бъдат спазени съответните стандарти. Следва да бъде определена разделителна линия между инвестиции в дървопреработването, за които се ползва размер на подпомагането, определен от Регламент (ЕО) № 1698/2005, от останалите инвестиции в дървопреработвателния сектор.
(15)
По отношение на сътрудничеството за разработване на нови продукти, процеси и технологии в селското стопанство и хранително-вкусовата и горската промишленост, се дефинират примерни допустими разходи.
(16)
По отношение на спазване на стандартите, размерът на подпомагането за земеделските производители за всеки стандарт се регулира от държавата-членка според степента на ангажиментите, които произтичат от прилагането на стандарта, докато инвестиционните разходи не трябва да се ползват от правото на подпомагане.
(17)
По отношение на подпомагането за земеделските производители, които участват в схема за качество на храните, се специфицират схемите на Общността и критериите за националните схеми, продуктите, които засяга това подпомагане, и видовете преки разходи, които могат да бъдат взети под внимание при изчисляването на размера на помощта
(18)
За да се осигури взаимно допълване между мерките за насърчаване, определени в член 33 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 и правилата, които се отнасят за действия за информиране и насърчаване, определени с Регламент (ЕО) № 2826/2000 на Съвета от 19 декември 2000 г. относно действията за информиране и насърчаване, свързани със селскостопанските продукти на вътрешния пазар (3), се установяват подробни изисквания за подпомагането за насърчаване на качествени продукти, по-специално по отношение на бенефициерите и допустимите дейности. Освен това, за да се избегне риска от двойно финансиране, мерките за информиране и насърчаване, които се подкрепят по силата на Регламент (ЕО) № 2826/2000, не се ползват от правото на подпомагане за развитието на селските райони.
(19)
По отношение на подпомагането за стопанства, произвеждащи за собствени нужди, се определят съдържанието на бизнесплановете и условията за тяхното изпълнение.
(20)
По отношение на подпомагането за групи производители в Малта, се определят специални правила за съобразяване със специфичните характеристики на сектора на селското стопанство в Малта.
(21)
По отношение подпомагането за по-слабо облагодетелствани райони съгласно член 93 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, системата за подпомагане, въведена с Регламент (ЕО) № 1257/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА) и за изменение и отмяна на някои регламенти (4) остава в сила до 31 декември 2009 г., при условията на приемането на акт на Съвета, съобразно процедурата, определена в член 37 от Договора. Поради това, член 11 от Регламент (ЕО) № 811/2004 на Комисията от 29 април 2004 г. за определянето на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1257/1999 на Съвета относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА) (5) остава в сила докато този акт бъде приет от Съвета.
(22)
Следва да се предвидят разпоредби за избягване припокриването, от една страна, между подпомагането за земеделските производители за спазването на стандартите, и плащанията за обекти по Натура 2000, от друга.
(23)
По отношение на подпомагането за агро-екологични мерки и хуманно отношение към животните, минималните изисквания, на които следва да отговарят бенефициерите във връзка с различните видове помощ за агро-екологични мерки и хуманно отношение към животните, следва да осигуряват балансирано прилагане на подпомагането, което е съобразено с целите и по този начин допринася за устойчивото развитие на селските райони. В това отношение от голямо значение следва да бъде въвеждането на методология за изчисляване на допълнителните разходи, пропуснатите доходи и вероятните разходи по сделки, произтичащи от предоставената помощ. Когато помощта се базира на ограничения върху третирането, подпомагането се предоставя единствено, ако тези ограничения могат да бъдат оценени по начин, който дава разумни гаранции за спазването на изискванията на помощта.
(24)
По отношение на подпомагането за опазване на генетичните ресурси в селското стопанство, се предоставя информация за допустимите операции и описание на бенефициерите. Следва да се предвидят разпоредби за избягване на припокриването с агро-екологичните мерки и за изключване от подпомагането на дейности, които са допустими за подпомагане по рамковата програма за изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности.
(25)
Следва да се дефинират непроизводствените инвестиции, целящи устойчивото използване на земеделската земя.
(26)
За да се осигури еднороден подход при горските мерки е необходимо по целесъобразност да се използва обща дефиниция за горите и залесените зони. Тази дефиниция следва да е съгласувана с дефиницията, използвана от Организацията на ООН по прехраната и земеделието (ФАО) и от Евростат, използвана в преработеното издание от 2005 г. на Оценката на световните горски ресурси. Горите и залесените зони, които не отговарят на критериите за подпомагане по член 42, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 се дефинират по-детайлно.
(27)
Определят се подробни условия за подпомагането за първо залесяване на земеделска земя, по-специално по отношение определянето на земята, която ще бъде залесена, установяване на разходите за земеделския производител и за осигуряване на бързорастящи видове.
(28)
По отношение на подпомагането за земеделска земя, подлежаща на първо въвеждане на агролесовъдни системи, държавите-членки следва да определят максималната плътност на засаждане на горските дървета, като се съобразяват с определени параметри.
(29)
По отношение на подпомагането за възстановяване на горския потенциал и за превантивни действия в гори, класифицирани като високо- или среднорискови по отношение на възникването на горски пожари, това подпомагане се предоставя при спазване на изискването за съобразяване с горските планове за противопожарна защита, установени от държавите-членки. Осигурява се общ подход към дефинирането на превантивни действия срещу горски пожари.
(30)
По отношение на зоните, обозначени в член 50, параграфи 5 и 6 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, се определят условията за тяхното обозначаване. се предприемат мерки за избягване на залесяване, което е вредно за биоразнообразието или по друг начин уврежда околната среда.
(31)
За да се позволи необходимото усвояване на средствата по мярката за диверсификация в неземеделските дейности, посочена в член 52, буква а), подточка i) от Регламент (ЕО) № 1698/2005, се предоставя изчерпателна дефиниция за член на земеделско домакинство, посочен в член 53 от този регламент.
(32)
Подпомагането за публично-частните партньорства, предвидена в член 59, буква д) от Регламент (ЕО) № 1698/2005, следва да бъде съобразено с определени подробни условия.
(33)
По отношение на оста Leader, процедурите за избор на местни групи за действие следва да бъдат прозрачни и поставени на конкурсна основа, за да се осигури за подпомагане да бъдат избирани подходящи и висококачествени стратегии за развитие на местно равнище. В зависимост от местните условия, се определят минимални и максимални прагови равнища като общо правило за населението на районите, обхванати от местните групи за действие.
(34)
За да се позволи възможно най-пълно изпълнение на стратегиите за местно развитие, подпомагането за текущи разходи на местните групи за действие следва да бъде ограничено.
(35)
Проектите за сътрудничество, изпълнявани от местни групи за действие, следва да отговарят на определени условия. Между Комисията и държавите-членки следва да се въведе координирана процедура за улесняване на избора на проекти за транснационално сътрудничество.
(36)
По отношение на техническата помощ, следва да се предвидят разпоредби за съфинансиране по програми за развитие на селските райони, които обхващат райони, които отговарят на условията на Целта за конвергенцията и други райони, както и детайлни допълнителни възможности и краен срок за създаване на националната селска мрежа.
(37)
Следва да бъдат определени правила, които са общи за няколко мерки, по-специално по отношение на изпълнението на интегрирани операции, инвестиционни мерки, прехвърляне на стопанството през периода от време, за който е предоставена помощ като условие за предоставянето ѝ, увеличаването на площта на стопанството, и дефинирането на различни категории непреодолима сила или извънредни обстоятелства.
(38)
Държавите-членки следва да предприемат всички необходими мерки и въведат съответни разпоредби, за да гарантират, че всички мерки за развитие на селските райони са доказуеми и контролируеми. Държавите-членки следва да осигурят техните разпоредби за контрол да дават достатъчно гаранции, че са спазени критериите за допустимост и останалите ангажименти. По-специално, за изчисленията на плащанията по някои мерки държавите-членки следва са приведат доказателства за адекватността и точността на изчисленията чрез необходимия експертен опит.
(39)
Следва да бъдат определени подробни правила за субсидирането на лихви по кредити и някои форми на финансови механизми, където това е уместно. Също така, следва да бъдат определени условията, които управляващите органи могат да прилагат за стандартните разходи и възможността за признаването на нефинансовия принос за допустим разход, с цел да се осигури ефективно и хомогенно управление. За да се осигури по-добра целенасоченост на инвестиционните операции, следва да има набор от общи правила за дефинирането на допустимите разходи. Общи правила са необходими също и за случаите, когато компетентните органи на държавата-членка решат да изплащат авансово суми на бенефициерите, които получават инвестиционно подпомагане.
(40)
За да се осигури спазването на правилата и процедурите за държавни помощи, следва да се определят специфични разпоредби за някои мерки, съфинансирани от ЕЗФРСР и за допълнителното национално финансиране.
(41)
За да се осигури информиране и публичност на дейностите за развитие на селските райони, които се ползват от подпомагане на ЕЗФРСР, програмите за развитие на селските райони следва да включват комуникационен план, чието съдържание следва да бъде определено. В този смисъл следва да бъдат определени задълженията на управляващите органи и на бенефициерите, за да се осигури по-съгласуван подход.
(42)
За да се повиши прозрачността във връзка с изразходването на помощта от ЕЗФРСР, списъкът на бенефициерите, наименованията на операциите и размерите на публичните средства, предоставени за операциите, следва да се публикуват от държавите-членки ежегодно в електронен вид или по друг начин. Предоставянето на тази информация на разположение на обществото е с цел да се повиши прозрачността на дейността на Общността в областта на развитието на селските райони, да се подобри разумното финансово управление на съответните публични средства, и по-специално да се засили контрола върху изразходваните публични средства, и накрая - да се избегне нарушаване на принципите на конкуренцията между бенефициерите по мерките за развитие на селските райони. При превеса на целите, които се поставят, е оправдано по отношение на принципа на пропорционалността и изискването за защита на личните данни, да се предвиди публикуване само на обща информация, която да не излиза извън рамките на необходимото за едно демократично общество, за да бъдат предотвратени нередности.
(43)
По отношение на мониторинга, следва да бъдат определени подробностите около годишния доклад за напредъка, предвиден по силата на член 82 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, както и общи показатели като част от Общата рамка за мониторинг и оценка, посочена в член 80 от този регламент.
(44)
За да се гарантира сигурността на електронния обмен на информация между Комисията и държавите-членки, следва да се въведе информационна система. Следва да се определят съдържанието и функционирането на тази система и правата за достъп до нея.
(45)
Новите правила за прилагане следва да заменят тези, определени за прилагането на Регламент (ЕО) № 1257/1999. Поради това, Регламент (ЕО) № 817/2004 следва да бъде отменен, считано от 1 януари 2007 г.
(46)
Предвидените в настоящия регламент мерки са съобразени със становището на Комитета за развитие на селските райони,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
Приложно поле
Член 1
Настоящият регламент определя подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1698/2005 по отношение на принципите и общите правила за подпомагане на развитието на селските райони, специфичните и общи разпоредби за мерките за развитие на селските райони и разпоредбите за допустимост и административните разпоредби, с изключение на тези за контрол.
ГЛАВА II
Общи правила
Раздел 1
Допълняемост, последователност и съгласуваност
Член 2
1. Последователността, посочена в член 5 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, се осигурява:
а)
между мерките за подпомагане на развитието на селските райони, от една страна, и мерките по прилагане на други инструменти за подпомагане на Общността, и по-специално мерките, изпълнявани по схемите за директно и друг вид подпомагане на Общата селскостопанска политика и мерките за здравето на животните и растенията, от друга;
б)
между различните мерки за подпомагане на развитието на селските райони.
2. Когато подпомагането по Регламент (ЕО) № 1698/2005 може по изключение да се предостави съобразно с член 5, параграф 6 от този регламент, държавите-членки осигуряват по отношение на мерките, попадащи в обхвата на схемите за подпомагане, изброени в приложение I към този регламент, даден бенефициер да може да получи подпомагане за определена операция само по една схема.
За тази цел, когато включват мерки, съдържащи подобни изключения в своите програми за развитие на селските райони, държавите-членки описват в тези програми критериите и административните правила, които ще прилагат за съответните схеми за подпомагане.
3. Когато една обща организация на пазар, включително схемите за директно подпомагане, финансирани от Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) налагат ограничения върху производството или върху подпомагането на Общността на равнището на отделния земеделски производител, отделното стопанство или преработвателно предприятие, по Регламент (ЕО) № 1698/2005 не се предоставя подпомагане за инвестиции, които биха увеличили обема на производството отвъд тези ограничения.
Раздел 2
Стратегия и програмиране
Член 3
1. Националните стратегически планове могат да се актуализират в рамките на програмния период. При тази актуализация се взема под внимание един, или едновременно и двата следващи елемента:
а)
актуализацията засяга един или повече от елементите, изброени в член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 и/или една или повече от стратегическите насоки на Общността, посочени в член 9 от този регламент;
б)
актуализацията касае изменения в една или повече от програмите за развитие на селските райони, посочени в член 6, параграф 1 от настоящия регламент.
2. Член 12, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 се прилага mutatis mutandis за актуализации на националните стратегически планове.
3. За да се осигури достатъчно време за адаптирането на програмите за развитие на селските райони, последната актуализация на националния стратегически план се изпраща в Комисията най-късно до 30 юни 2013 г.
4. Националните стратегически планове се утвърждават или актуализират след одобрение на програмите за развитие на селските райони, преди всичко в светлината на количественото измерване на целите и задачите, произтичащи от предварителната оценка на тези програми.
Член 4
1. Комисията одобрява представените от държавите-членки програми за развитие на селските райони в шестмесечен срок след датата на получаване на програмата в Комисията. В случаите, когато програмите за развитие на селските райони са представени преди датата на влизане в сила на настоящия регламент, шестмесечният срок започва да тече от тази дата.
В случаите, когато се прилага втора алинея от член 18, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, предвиденият в първата алинея от настоящия параграф шестмесечен срок започва да тече от датата, когато предлаганата преработена програма изпълни условията, посочени в първа алинея от член 18, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1698/2005.
2. Датите за определяне на сроковете, предвидени в параграф 1 от настоящия член, се определят съобразно с член 63, параграфи 6 и 8, където е приложимо.
Член 5
1. Съдържанието на програмите за развитие на селските райони, посочено в член 16 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, се изготвя съобразно приложение II към настоящия регламент.
Предварителната (ex ante) оценка, посочена в член 85 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 се включва като приложение към програмата за развитие на селските райони.
2. Националните рамки, посочени от член 15, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 съдържат информация, обща за няколко мерки. Регионалните програми за развитие на селските райони могат да съдържат само допълнителна информация за тези мерки, при условие че тази информация, съдържаща се едновременно в националните рамки и в регионалните програми, отговаря на изискванията на приложение II към настоящия регламент.
3. Държавите-членки предоставят на разположение на Комисията електронна версия на техните програми за развитие на селските райони и национални рамки, осъвременени след всяко изменение, включително стандартните таблици от приложение II към настоящия регламент, съответстващи на информацията, която се изисква съобразно с член 16, букви г), д) и е) от Регламент (ЕО) № 1698/2005. Държавите-членки изпращат на Комисията искания за изменения в програмите и в националните рамки по електронен път съгласно член 63 от настоящия регламент.
Раздел 3
Изменения в програмите за развитие на селските райони
Член 6
1. Измененията в програмите за развитие на селските райони спадат към следните категории:
а)
преразглеждания, посочени в член 19, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1698/2005;
б)
преразглеждания, произтичащи от координационни процедури за усвояването на финансовите ресурси, съгласно член 77, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1698/2005;
в)
други изменения, невключени в букви а) и б) от настоящия параграф.
2. Измененията в програмите, посочени в букви а) и б) от параграф 1, могат да се предлагат само след втората година на изпълнение на програмата.
3. Предложенията за изменения в програмите за развитие на селските райони надлежно се обосновават, и по-специално дават следната информация:
а)
причините и всички трудности по прилагането, оправдаващи измененията;
б)
очакваните последици от изменението;
в)
връзката между изменението и националния стратегически план.
Член 7
1. За преразглеждания на програмата, посочени в член 6, параграф 1, буква а) от настоящия регламент, се взема решение по силата на първото изречение на член 19, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 по искане на държава-членка, когато:
а)
преразглеждането надхвърля тавана на допустима гъвкавост между осите, посочен в член 9, параграф 2 от настоящия регламент;
б)
преразглеждането променя размерите на съфинансирането от Общността, посочени в член 70 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, както те са определени в одобрената програма за развитие на селските райони;
в)
преразглеждането променя общия размер на приноса на Общността за целия програмен период и/или разбивките по години, без да променя размерите на финансовия принос за предходни години;
г)
преразглеждането въвежда изменения, свързани с изключенията, посочени в член 5, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1698/2005.
Решението се взема до шест месеца след датата на получаване в Комисията на искането на държавата-членка.
2. Освен в случаите на спешни мерки поради природни бедствия, искания за преработване на програмите, съгласно член 6, параграф 1, буква а) не се подават повече от веднъж на календарна година и на програма.
За преразглеждания съгласно параграф 1, буква в) държавите-членки изпращат исканията най-късно до 30 септември всяка година.
За преразглеждания съгласно параграф 1 държавите-членки изпращат в Комисията последните си исканията за преразглеждане най-късно до 30 юни 2013 г.
Член 8
1. Държавите-членки с регионално програмиране могат да представят прера преразглеждания на програмите си, съгласно член 6, параграф 1, буква б) за прехвърляне на финансов принос от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) между регионалните програми за конкретни години, когато:
а)
не се променя общият принос от ЕЗФРСР за една програма за целия програмен период;
б)
не се променя общият размер на подпомагането от ЕЗФРСР за съответната държава-членка;
в)
не се променят разбивките на програмата по години, за годините, предхождащи годината на преразглеждането;
г)
са съобразени с годишния размер на подпомагането от ЕЗФРСР за съответната държава-членка;
д)
не се намалява бюджетът за постигане на целта Сближаване, посочен в националния стратегически план съгласно член 11, параграф 3, буква е) от Регламент (ЕО) № 1698/2005.
2. Финансовите таблици на съответните програми се адаптират за отразяване на прехвърлянето, посочено в параграф 1.
Преразгледаните финансови таблици се изпращат в Комисията най-късно до 30 септември на календарната година, в която се извършва прехвърляне. Последната година, в която могат да бъдат изпратени подобни преразглеждания е 2012 г.
В срок до три месеца след получаване на искането от държавата-членка, Комисията приема решение за одобрение на новите финансови таблици. Процедурата, посочена в член 90, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 не се прилага.
3. Искания за преразглеждане на програмите, съгласно член 6, параграф 1, буква б), следва да се подават не повече от веднъж на календарна година.
Член 9
1. Измененията, внасяни в програмите от държавите-членки, съгласно член 6, параграф 1, буква в), могат да включват изменения във финансовите разбивки по мерки в рамките на една ос, както и нефинансови изменения, касаещи въвеждането на нови мерки, оттеглянето на съществуващи мерки, или информиране и описание на съществуващите мерки в програмата.
2. На държавите-членки следва също така се разрешава да правят измененията, посочени в член 6, параграф 1, буква в), като извършват прехвърляне в рамките на една календарна година от и към която и да е от осите, на суми в размер до 1 % от общия финансов принос от ЕЗФРСР за програмата за целия програмен период.
3. Измененията в програмите, посочени в параграфи 1 и 2 могат да бъдат направени най-късно до 31 декември 2015 г., при условие че държавите-членки уведомяват за тези изменения най-късно до 31 август 2015 г.
4. Освен в случаите на спешни мерки поради природни бедствия, за измененията, посочени в параграфи 1 и 2, се правят уведомления не повече от три пъти за календарна година и за програма, при условие че през календарната година, в която се правят трите уведомления, е спазен таванът от 1 %, посочен в параграф 2.
5. Измененията, посочени в параграфи 1 и 2 от настоящия член, следва да са съвместими с нормите, определени в член 17 от Регламент (ЕО) № 1698/2005.
6. Измененията, посочени в параграфи 1 и 2 от настоящия член, се съобщават на Комисията. Комисията прави оценка на:
а)
спазването на Регламент (ЕО) № 1698/2005;
б)
съответствието със съответния национален стратегически план;
б)
спазването на настоящия регламент.
Комисията информира държавата-членка за резултатите от тази оценка в срок до четири месеца след датата на получаване от Комисията на искането за изменения в програмата. Когато измененията не отговарят на един или повече от параметрите на оценката, посочени в първия абзац, четиримесечният срок спира да тече докато Комисията не получи отговарящи на изискванията изменения.
Когато Комисията не информира държавата-членка за резултатите в рамките на четиримесечния срок, съгласно втората алинея, измененията следва да се считат за приети и влизат в сила след изтичането на четиримесечния срок.
Член 10
1. По смисъла на втора алинея от член 71, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, държавите-членки носят отговорността за разходите между датата, на която в Комисията е получено искането им за преразглеждане или изменения на програмата, съгласно член 6, параграф 1 от настоящия регламент, и датата на решението на Комисията, взето по силата на членове 7 и 8 от настоящия регламент, или тази на приключване на оценката за съответствие на измененията, съгласно член 9 от настоящия регламент.
2. В случаи на спешни мерки поради природни бедствия, допустимостта на разходите, свързани с измененията в програмата, посочени в член 6, параграф 1 може да започне от по-ранна дата от определената във втората алинея от член 71, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1698/2005.
Член 11
Изменения в националните рамки, посочени в член 15, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 попадат в обхвата на разпоредбите на член 6, параграф 1, буква в) от настоящия регламент. Член 9, параграфи 3 и член 6 се прилагат mutatis mutandis за тези изменения.
Член 12
В случай на изменения в законодателството на Общността или приемане на ново законодателство, програмите за развитие на селските райони се изменят в съответствие с новото или изменено законодателство, както е необходимо, съобразно с член 6, параграф 1. Тези изменения не се отчитат към годишния брой на измененията, посочен в член 7, параграф 2, член 8, параграф 3 и член 9, параграф 4. Член 6, параграф 2 не се прилага за такива изменения.
ГЛАВА III
Мерки за развитие на селските райони
Раздел 1
Мерки за развитие на селските райони по оси
Подраздел 1
Ос 1
Член 13
1. Условията за подпомагане за започване на дейност от млади земеделски производители, определени в член 22, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, са изпълнени към момента, когато се подава заявлението за отпускане на помощ.
Въпреки това, може да се разреши период ненадвишаващ 36 месеца след датата, на която се взима индивидуалното решение за отпускане на помощ, за да се изпълнят изискванията, свързани с професионалните умения и компетентност, посочени в член 22, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1698/2005, ако младият земеделски производител се нуждае от период на приспособяване с оглед установяване или преструктуриране на стопанството, при условие че бизнеспланът, посочен в буква в) на този параграф, предвижда тази необходимост.
2. Бизнеспланът, посочен в член 22, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 1698/2005, дава описание минимум на:
а)
първоначалното състояние на земеделското стопанство и специфичните ориентири и цели за развитието на дейността на новото стопанство;
б)
подробна информация за инвестициите, обучението, съветите и други дейности, необходими за развиване дейността на земеделското стопанство.
3. Изпълнението на изискванията на бизнесплана се оценява от компетентните органи най-късно до пет години след датата, на която се взема индивидуалното решение за отпускане на помощ. Като се съобразяват с обстоятелствата, при които се изпълнява бизнесплана, държавите-членки определят условията за възстановяване на подпомагането, която младият земеделски производител вече е получил, ако той не е успял да изпълни предвиденото в бизнесплана към момента на извършване на оценката.
4. Индивидуалното решение за отпускане на помощ за започване на дейност от млади земеделски производители се взема не по-късно от 18 месеца след започването на дейността, съгласно разпоредбите, които са в сила в държавата-членка. В случаите на подпомагане под формата на еднократна премия, както това е определено в приложението към Регламент (ЕО) № 1698/2005 и за целите на параграф 3 от настоящия член, държавата-членка може да раздели плащането на максимум пет части.
5. Когато в бизнесплана се упоменава ползването на други мерки за развитие на селските райони, предвидени в Регламент (ЕО) № 1698/2005, държавите-членки могат да вземат решение одобрението на заявлението на младия земеделски производител от страна на компетентните органи да дава достъп и до тези други мерки за подпомагане. В този случай информацията, която трябва да предостави кандидатът, трябва да бъде достатъчно подробна, за да удовлетворява изискванията на заявленията за подпомагане по тези други мерки.
6. В случаите, когато младият земеделски производител не е установен като единствен ръководител на земеделското стопанство, могат да се прилагат специфични условия. Те трябва да бъдат еквивалентни на условията, които се прилагат за млади земеделски производители, установяващи се като единствени ръководители на стопанството.
Член 14
1. Когато дадено стопанство се прехвърля от няколко прехвърлители, цялостното подпомагане за ранно пенсиониране, предвидено по силата на член 23 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 се ограничава до размерите, предвидени за един прехвърлител.
2. Нетърговската земеделска дейност, която прехвърлителят продължава да осъществява, не се ползва от правото да получи подпомагане по Общата селскостопанска политика.
3. Арендатор може да прехвърли освободената земя на собственика, при условие че бъде прекратен договора за наем и са спазени изискванията, касаещи лицето на което се извършва прехвърлянето, определени в член 23, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1698/2005.
4. Държавите-членки могат да предвидят разпоредби освободената земя да остане под грижите на орган, който се ангажира отново да я прехвърли на по-късен етап на лица, които отговарят на условието в член 23, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1698/2005.
Член 15
1. Службите за съвети на земеделски производители, за които може да бъде предоставено подпомагане по силата на член 24 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, следва да отговарят на изискванията по глава 3 на дял II на Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета (6) и разпоредбите за неговото прилагане.
2. Органите и институциите, избрани да предоставят консултантски услуги за земеделските производители, следва да разполагат с подходящи ресурси от квалифициран персонал, административни и технически средства и консултантски опит и надеждност по отношение на изискванията, условията и стандартите, посочени в букви а) и б) от втора алинея от член 24, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1698/2005.
Член 16
В програмите за развитие на селските райони се въвежда норма за постепенно намаляване на подпомагането за учредяване на управленски, помощни и консултантски услуги, предвидена в член 25 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, като се предвиди намаление на подпомагането на равни суми след първата година от подпомагането по такъв начин, че тя да бъде изцяло преустановена най-късно през шестата година след учредяването на тези услуги.
Член 17
1. В случая на подпомагане за инвестициите за модернизиране на земеделските стопанства за съобразяване с нововъведени стандарти на Общността, както е предвидено във втората алинея от член 26, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, съответните стандарти следва да бъдат спазени в края на гратисния период, предвиден в тази алинея.
2. Когато инвестициите се правят от млади земеделски производители, които получават подпомагане както е посочено в член 22 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, за да спазят съществуващи стандарти на Общността, съответните стандарти следва да бъдат спазени до края на гратисния период, предвиден в третата алинея от член 26, параграф 1 от този регламент.
Член 18
1. По смисъла на член 27, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 плановете за управление на горите, съответстващи на размера и ползването на горските площи, се базират на съответното национално законодателство, както и на съществуващите планове за земеползване и следва адекватно да обхващат горските ресурси.
2. Операциите за подобряване на икономическата стойност на горите, посочени в член 27 от Регламент(ЕО) № 1698/2005, се отнасят за инвестиции на нивото на горското стопанство и могат да включват инвестиции за техника за прибиране на дървен материал.
Дейности, свързани с регенерация след окончателна сеч се изключват от възможността да се ползват от подпомагане.
3. Горите, посочени в член 30, параграф 4 от настоящия регламент, се изключват от приложното поле на първото изречение на член 27, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1698/2005.
Член 19
1. В случай на подпомагане на инвестициите за повишаване на добавената стойност на селскостопанските и горски продукти, с цел да се отговори на нововъведени стандарти на Общността, съгласно втора алинея на член 28, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 1698/2005, съответните стандарти се спазват до края на гратисния период, предвиден в тази алинея.
2. В случай на подпомагане на инвестициите за повишаване на добавената стойност на горските продукти, инвестициите, свързани с използването на дървения материал като суровина се ограничават до всички работни операции преди промишлената преработка.
Член 20
Разходите за сътрудничеството за разработване на нови продукти, процеси и технологии в селското стопанство и хранително-вкусовата и горската промишленост, съгласно член 29, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, се отнасят за подготвителни операции, като проектиране, производство, преработка или технологичен развой и изпитания, и материални и нематериални инвестиции, свързани със сътрудничеството, преди използването на новоразработените продукти, процеси или технологии за търговски цели.
Член 21
1. Размерът на подпомагането за спазване на стандартите, основани на законодателството на Общността, посочен в член 31 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, се регулира от държавите-членки за всеки отделен стандарт според степента на ангажиментите, които произтичат от прилагането на стандарта.
2. Разходите, свързани с инвестиции, не се вземат предвид когато се определя годишният размер на подпомагането за спазване на стандартите, основани на законодателството на Общността, посочен в член 31 от Регламент (ЕО) № 1698/2005.
Член 22
1. Схемите за качество на Общността, посочени в член 32, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1698/2005 са установените по силата на следните стандарти и разпоредби:
а)
Регламент (ЕИО) № 2092/91 на Съвета (7);
б)
Регламент (ЕО) № 509/2006 на Съвета (8);
в)
Регламент (ЕО) № 510/2006 на Съвета (9);
г)
дял VI на Регламент (ЕО) № 1493/1999 на Съвета (10).
2. За да отговарят на условията за допустимост на подпомагането, схемите за качество на храните, признати от държавите-членки, съгласно член 32, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1698/2005, следва да отговарят на следните критерии:
а)
спецификата на готовия продукт по такива схеми произтича от подробни задължения във връзка със земеделските методи, които гарантират:
-
специфични характеристики, включително производствения процес, или
-
определено качество на готовия продукт, което е значително над пазарните стокови стандарти по отношение на общественото здраве или здравето на животните и растенията, хуманното отношение към животните или защитата на околната среда;
б)
схемите включват задължителни продуктови спецификации и спазването на тези спецификации се удостоверява от независим орган;
в)
схемите са отворени за всички производители;
г)
схемите са прозрачни и осигуряват пълна проследимост на продуктите;
д)
схемите отговарят на текущи и прогнозирани пазарни възможности.
3. Подпомагането се предоставя на земеделски производители, участващи в схема за качество на храните, само ако качеството на продукта или храната е официално признато по силата на регламентите и разпоредбите, изброени в параграф 1, или в схема за качество на храните, официално призната от държава-членка, съгласно параграф 2.
По отношение на схеми за качество на храните, посочени в параграф 1, букви б) и в), подпомагането се предоставя само за продукти, регистрирани в регистър на Общността.
4. Когато подпомагането за участие в схема за качество на храните по Регламент (ЕИО) № 2092/91 на Съвета за конкретен продукт е включено в програма за развитие на селските райони, преките разходи, произтичащи от участието в тази схема за качество не се вземат под внимание за изчисляването на размера на подпомагането в рамките на агро-екологичните мерки за подпомагане на органичното земеделие за същия продукт.
5. По смисъла на член 32, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 1698/2005, „фиксирани разходи“ означава разходите, произтичащи от присъединяването към схема за подпомагане качеството на храните и годишният финансов принос за участието в тази схема, включително когато е необходимо, разходите за проверки, които се изискват за удостоверяване спазването на спецификациите на схемата.
Член 23
1. По смисъла на член 20, буква в), iii) от Регламент (ЕО) № 1698/2005, „група производители“ означава организация под каквато и да е правна форма, която обединява субекти, активно участващи в схема за качество на храните, включена в член 32 от този регламент за определен земеделски продукт или храна. Професионални и/или междупрофесионални организации, представляващи един или повече сектори не могат да се квалифицират като „групи производители“.
2. Действията по информиране и насърчаване, които са допустими за подпомагане по член 33 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 са действия, предназначени да убедят потребителите да купуват земеделските продукти или храни, включени в схеми за качество на храните, като част от програмата за развитие на селските райони по член 32 от този регламент.
Такива дейности поставят акцент върху специфични особености или предимства на съответните продукти, особено върху качеството, специфичните производствени методи, високите стандарти за хуманно отношение към животните и опазване на околната среда, свързани със съответната схема за качество на храните, и могат да включват разпространение на научни и технически знания за тези продукти. По-специално, тези дейности включват организация и/или участие в панаири и изложения, подобни дейности за връзки с обществеността и реклами по различни комуникационни канали или на мястото, където се извършва продажбата.
3. Допустими за подпомагане по член 20, буква в), iii) от Регламент (ЕО) № 1698/2005 са само информационни, насърчителни и рекламни дейности, осъществени на вътрешния пазар.
Тези дейности не подтикват потребителите да купуват даден продукт поради конкретния му произход, с изключение на продуктите, включени в схемата за качество, въведена с Регламент (ЕО) № 510/2006 и тези по Регламент (ЕО) № 1493/1999. Въпреки това произходът на продукта може да бъде указан, при условие че споменаването му е подчинено на основното послание.
Дейности, свързани с промотирането на търговски марки, не се допускат за подпомагане.
4. Когато посочените в параграф 2 дейности касаят продукт, включен в схема за качество на храните, посочена в член 22, параграф 1, букви а)-в), знакът на Общността, предвиден в тези схеми се изписва на информационните, промоционални и/или рекламни материали.
5. Информационните и промоционални дейности, подкрепяни по силата на Регламент (ЕО) № 2826/2000, не се ползват от правото на подпомагане съгласно член 20, буква в), iii) от Регламент (ЕО) № 1698/2005.
6. Държавите-членки осигуряват всички проекти на информационните, промоционални и рекламни материали, изготвени в контекста на дейност, за която се получава подпомагане, да отговарят на законодателството на Общността. В този смисъл бенефициерите предават такива проектоматериали на компетентния орган на държавата-членка.
Член 24
1. Бизнес-планът, посочен в член 34 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 следва да е съобразен със следното:
а)
да привежда доказателства, че земеделското стопанство може да бъде икономически жизнеспособно, като се съобразява, когато това е уместно, с допълняемостта на останалите източници на доход на домакинството на земеделското стопанство;
б)
да съдържа подробна информация за необходимите инвестиции;
в)
да описва специфичните ориентири и цели.
2. Когато посоченият в член 34 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 бизнесплан се позовава на използването на други мерки за подпомагане на развитието на селските райони, информацията трябва да бъде достатъчно подробна, за да удовлетворява изискванията на заявленията за подпомагане по тези мерки.
3. По смисъла на член 34, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, като отчитат обстоятелствата, при които се изпълнява бизнесплана, държавите-членки не правят други плащания по подпомагането, ако земеделският производител от стопанство, което произвежда за собствени нужди не спазва разпоредбите на бизнесплана към момента на извършване на оценката.
Член 25
1. В случая на Малта, за да бъде определен минималният размер на подпомагането за даден производствен сектор, където общият обем на производството е изключително малък, съгласно приложението към Регламент (ЕО) № 1698/2005, правото да се ползват от тази минимално подпомагане имат само групи производители, съставляващи минимален процент от производителите във въпросния сектор и представляващи минимален процент от производството в този сектор.
Минималният процент от производителите и от производството, както и въпросните сектори се определят в програмата на Малта за развитие на селските райони.
2. Минималният размер на подпомагането за групи производители в Малта, изчислен на базата на разходите, необходими за сформирането на малка група производители, е определен в приложение III.
Подраздел 2
Ос 2
Член 26
Получателите на подпомагане по силата на член 38 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 не се ползват от правото на подпомагане по член 31 от този регламент по отношение на прилагането на Директиви 79/409/ЕИО (11) и 92/43/ЕИО (12) на Съвета.
Член 27
1. За целите на член 39, параграфи 1-4 и член 40 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 се прилагат параграфи 2-13 от настоящия член, според случая.
2. Всеки ангажимент за преминаване към екстензивно животновъдство или за промяна в осъществяването на животновъдната дейност следва да е съобразен минимум със следните условия:
а)
пасищната дейност следва да продължи;
б)
следва да се запази цялата пасищна площ на животновъдна единица, като се избягва както свръхпаша, така и недостатъчната паша;
в)
следва да се дефинира плътността на животните, като се отчита броя на всички преживни, които се отглеждат в стопанството, или, когато е поет ангажимент за ограничаване извличането на хранителни вещества от почвата, се съблюдава броя на животните, които се отглеждат в стопанството и имат отношение към въпросния ангажимент.
3. Ангажиментите за ограничаване употребата на торове, препарати за растителна защита или други материали за третиране се приемат единствено, ако тези ограничения могат да бъдат оценени по начин, който дава разумни гаранции за спазването на тези ангажименти.
4. Подпомагането може да се отнася за следните ангажименти:
а)
да се отглеждат местни породи селскостопански животни, които са характерни за района и са заплашени от изчезване в животновъдството;
б)
да се запазят генетични растителни ресурси, които по естествен път са се приспособили към местните и регионални условия и са заплашени от генетична ерозия.
Допустимите животински видове селскостопански животни и критериите за определяне на прага за изчезване в животновъдството на местните породи са дефинирани в приложение IV.
5. Агроекологичното подпомагане и/или подпомагането за хуманно отношение към животните за същото производство не изключват възможността за ползване на екологичните мерки, прилагани в рамките на организацията на общия пазар, или схемите за директно подпомагане, изброени в приложение I, мерки за здраве на животните и растенията или за развитие на селските райони, различни от агроекологичното подпомагане и подпомагането за хуманно отношение към животните, при условие че това подпомагане е допълнително и съобразено с въпросните мерки.
Различните агроекологични ангажименти и/или ангажименти за хуманно отношение към животните могат да се съчетават при условие че се допълват и са съвместими.
При съчетаване на мерки или ангажименти от посочените в първа и втора алинея, размерът на помощта е съобразен със специфичните пропуснати доходи и с допълнителните разходи, които произтичат от съчетаването.
6. Агроекологичните мерки за земя под угар по силата на член 54 или член 107 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 се ползват от правото на подпомагане само ако агроекологичните ангажименти излизат от обхвата на основните изисквания, определени в член 3, параграф 1 от този регламент.
В случаите на подпомагане за планински райони, за необлагодетелствани райони, за земеделски райони, попадащи в Натура 2000 и за земеделски райони, включени в планове за управление на водни басейни съгласно Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (13), агроекологичните ангажименти следва, по целесъобразност, да са съобразени с условията, определени за подпомагането за съответните райони.
7. Всеки ангажимент за хуманно отношение към животните, както това е посочено в член 40 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, следва да осигурява повишени стандарти в минимум една от следните области:
а)
храненето и водопоят да се осъществяват по-близо до естествените нужди на животните;
б)
условията, в които се отглеждат животните, например пространство, места за сън, естествена светлина;
в)
достъп до открито пространство;
г)
липса на систематично осакатяване, изолация, или постоянно връзване;
д)
предотвратяване на патологични състояния, предопределени преди всичко от животновъдните практики и/или условията на отглеждане.
8. Референтното равнище за изчисляване на пропуснатите доходи и на допълнителните разходи, произтичащи от поетите ангажименти следва да бъдат съответните стандарти и изисквания, посочени в член 39, параграф 3 и член 40, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1698/2005.
9. Когато ангажиментите обикновено се изразяват в единици, различни от използваните в приложението към Регламент (ЕО) № 1698/2005, държавите-членки могат да изчисляват плащанията въз основа на тези други единици. В тези случаи държавите-членки следва да осигурят спазването на максималните годишни размери, които са допустими за подпомагане от Общността, както те са определени в това приложение. В този смисъл държавата-членка може да:
а)
определи ограничение за броя единици на хектар от стопанството, за които се прилагат агроекологичните ангажименти, или
б)
определи общия максимален размер за всяко участващо стопанство и да осигури плащанията за всяко стопанство да са съвместими с това ограничение.
10. Държавите-членки определят необходимостта да бъде предоставена компенсация за разходи по сделки, съгласно член 39, параграф 4 и член 40, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 на базата на обективни критерии.
По смисъла на член 39, параграф 4 и член 40, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, „разходи по сделки“ означава разходи, свързани с осъществяването на дадена сделка, които не произтичат непосредствено от разходите по изпълнението на ангажимента, за който се отнасят.
Елементът за разходите по сделки следва да се изчислява за цялото времетраене на периода на ангажимента и не следва да надхвърля 20 % от пропуснатите доходи и допълнителните разходи, дължащи се на поетия ангажимент.
11. Държавите-членки могат да разрешат един ангажимент да се преобразува в друг през времетраенето на операцията, при условие че са изпълнени всички следващи условия:
а)
всяко подобно преобразуване е от значителна полза за околната среда или хуманното отношение към животните, или и двете едновременно;
б)
съществуващият ангажимент се засилва в значителна степен;
в)
одобрената програма за развитие на селските райони включва въпросните ангажименти.
По силата на член 43 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, един агроекологичен ангажимент може да бъде преобразуван в ангажимент за първо залесяване на земеделска земя при условията на букви а) и б) от първата алинея от настоящия параграф. Агроекологичният ангажимент се прекратява, без да се изисква възстановяване на сумите.
12. Държавите-членки могат да разрешат агроекологичните ангажименти и/или ангажиментите за хуманно отношение към животните да могат да се коригират по време на периода, в който се прилагат, при условие че одобрената програма за развитие на селските райони включва възможност за подобно коригиране и че корекцията е надлежно обоснована по отношение на целите на ангажимента.
Тези корекции могат също да бъдат под формата на удължаване на времетраенето на ангажимента.
13. Обменните курсове за животни в животински единици (ЖЕ) са определени в приложение V. Държавите-членки могат да изменят тези курсове при спазването на рамките, дадени в това приложение за съответните категории съобразно обективни критерии.
Член 28
1. Подпомагането по член 39, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 може да обхваща операции, осъществявани от други бенефициери, различни от посочените в член 39, параграф 2 от този регламент.
2. Дейностите, които попадат в агроекологичните ангажименти, посочени в член 27, параграф 4 от настоящия регламент, не се ползват от правото на подпомагане по член 39, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1698/2005.
По член 39, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 не се предоставя подпомагане за дейности, които са допустими по рамковата програма на Европейската общност за изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности.
3. Операции за съхранение на генетични ресурси в селското стопанство, които са допустими да получат подпомагане по член 39, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, включват:
а)
целенасочени действия - действия, които насърчават съхранението, охарактеризирането, събирането и оползотворяването на генетични ресурси ex situ и in situ в селското стопанство, включително Интернет - базирани описи на текущо съхранени in situ генетични ресурси, включително съхранение in situ/на място в стопанството и събиране ex situ (генни банки) и бази данни;
б)
съгласувани съвместни дейности - дейности за насърчаване на обмена на информация за съхранението, охарактеризирането, събирането и оползотворяването на генетични ресурси в селското стопанство на Общността сред компетентни организации в държавите-членки;
в)
съпътстващи дейности - информационни, разпространителски и консултантски дейности, в които участват неправителствени организации и други имащи отношение заинтересовани страни, курсове за обучение и подготовка на технически доклади.
4. По смисъла на настоящия член се прилагат следните дефиниции:
а)
„съхранение in situ“ означава съхранение на генетичен материал в екосистемите и естествените местообитания, и запазване и възстановяване на жизнеспособни популации от видове или диви породи в естествената им среда, а в случая на опитомени породи животни или култивирани растителни видове - в стопанската среда, в която са развили своите отличителни качества;
б)
„съхранение in situ в стопанството“ означава съхранение in situ и развитие в стопанството;
в)
„съхранение ex situ“ означава съхранение на генетичен материал за селското стопанство извън естественото му местообитание;
г)
„събиране ex situ“ означава събиране на генетичен материал за селското стопанство, държан извън естественото му местообитание.
Член 29
По смисъла на членове 41 и 49 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 „непроизводствени инвестиции“ означава инвестиции, които не водят до значително увеличаване на стойността или рентабилността на земеделското или горското стопанство.
Член 30
1. По смисъла на член 42, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, се прилагат дефинициите от параграфи 2 и 3 от настоящия член, предмет на някои изключения, които са надлежно пояснени в програмите за развитие на селските райони.
2. „Гора“ означава земна площ, която се простира върху повече от 0,5 хектара с дървета на височина над 5 метра и с покритие на короните над 10 процента, или дървета, които могат да достигнат тези прагови стойности in situ. Тук не се включва земна площ, която е с преобладаващо земеделско или градско ползване.
Включват се и зони в процес на презалесяване, които все още не са достигнали, но се очаква да достигнат покритие на короните от 10 процента и височина на дърветата 5 метра, както и зони временно на дънери в резултат от човешка дейност или природни бедствия, за които се очаква да се възстановят.
Горите включват зони с бамбукови и палмови насаждения, при условие че са спазени критериите за височина и покривка на короната.
Горите включват горски пътища, противопожарни просеки и други малки открити площи, гори в национални паркове, природни резервати и други защитени зони, като тези от специален научен, исторически, културен или духовен интерес.
Горите включват дървета, служещи за прегради срещу вятър, полезащитни пояси и коридори от дървета с площ над 0,5 хектара и ширина над 20 метра.
Горите включват насаждения предимно с лесозащитна функция, като насаждения с каучукови дървета и коркови и дъбови групи дървета. Групи дървета в земеделски производствени системи, като например тези в овощни насаждения, както и агро-лесовъдните системи се изключват от дефиницията за „гори“. Дърветата в градските паркове и градини също се изключват от дефиницията за „гори“.
3. „Гористи зони“ означава земни площи, които не попадат в категорията „гори“ и се простират на територия над 0,5 хектара, с дървета с височина над 5 метра и покритие на короната между 5 и 10 процента, или дървета, които могат да достигнат тези прагови стойности in situ, или с комбинирано покритие на короните и на храсти, храстовидна растителност и дървета над 10 процента. Понятието не включва земна площ, която е с преобладаващо земеделско или градско земеползване.
4. Следните гори и гористи зони се изключват от обхвата на първото изречение на член 42, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1698/2005:
а)
горски и други залесени земни площи, собственост на държава, район или публичноправно предприятие;
б)
горски и други залесени земни площи, собственост на Короната;
в)
гори, собственост на юридически лица, в чийто капитал има минимум 50 % участие едно от образуванията, посочени в букви а) и б).
Член 31
1. Земеделската земя, допустима за подпомагане за първо залесяване по член 43 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, се определя от държавата-членка и включва земя, върху която редовно се извършва селскостопанска дейност.
Първото залесяване на обект по Натура 2000, определен като такъв съгласно Директиви 79/409/ЕИО и 92/43/ЕИО, следва да бъде съобразено с целите на стопанисването на съответния обект.
2. По смисъла на член 43, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1698/2005, понятието „разходи за създаване“ включва разходите за насажденията, разходите за засаждането и разходите, които са непосредствено свързани и необходими за насажденията.
3. По смисъла на член 43, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 1698/2005, понятието „земеделски производители“ означава лица, които посвещават значителна част от работното си време на селскостопанска дейност и получават от това една съществена част от доходите си съобразно критерии, които следва да бъдат определени от държавата-членка.
4. По смисъла на член 43, параграф 3 и член 44, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, „бързо растящи видове, отглеждани за кратък срок“ означава видове с време за оборот, по-точно периода между двете резитби на един и същ парцел, което е по-малко от 15 години.
Член 32
По смисъла на член 44 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 държавите-членки определят максималния брой дървета, които могат да се засаждат на хектар, като се съобразяват с местните условия, с горските видове и с необходимостта от осигуряване на непрекъснатост на земеделското ползване на земята.
Член 33
1. Когато подпомагането по член 48 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 обхваща създаването на горски противопожарни просеки, допустимите разходи могат да съставляват, освен разходите по създаването, и последващите разходи по поддържането на съответните зони.
Подпомагането за поддържане на противопожарни просеки чрез земеделски дейности не се предоставя за зони, които ползват агроекологично подпомагане.
2. Превантивната дейност срещу пожари, посочена в член 48 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, може да обхваща:
а)
създаване на защитна инфраструктура, като например горски пътища, пътеки, водоснабдителни пунктове, противопожарни просеки, сечища, стартиране на дейности по поддържането на противопожарни просеки и сечища;
б)
превантивни горскостопански практики, като контрол над растителността, разреждане и разнообразяване структурата на растителността;
в)
монтиране или подобряване на стационарни технически средства за мониторинг на горски пожари и комуникационна техника.
Член 34
1. Земеделски площи, посочени в член 50, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, включени в планове за управление на водни басейни съгласно Директива 2000/60/ЕО, са допустими за плащанията по силата на член 38 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, ако в тези зони има въведени и се изпълняват съответни планове за управление на водните басейни.
2. Екологичните причини, които определят районите като подходящи за залесяване, посочени в член 50, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 могат да се състоят в предпазване от ерозия и/или изтощаване на почвата, подобряване на биоразнообразието, защита на водните ресурси, предотвратяване на наводнения и смекчаване последствията от промяната на климата, при условие че последното не вреди на биоразнообразието и не предизвиква други увреждания на околната среда.
Подраздел 3
Ос 3
Член 35
По смисъла на член 53 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, „член на земеделско домакинство“ означава физическо или юридическо лице или група физически или юридически лица, независимо от статута на групата и нейните членове по силата на националното законодателство, с изключение на селскостопански работници. Когато членът на земеделското домакинство е юридическо лице или група от юридически лица, той трябва да упражнява селскостопанска дейност в земеделското стопанство към момента на подаване на заявлението за подпомагане.
Член 36
Публично-частните партньорства, посочени в член 59, буква д) от Регламент (ЕО) № 1698/2005, които получават подпомагане за изпълнение на стратегии за местно развитие, следва да отговарят на следните условия:
а)
те изготвят стратегии за местно развитие на субрегионално равнище, основани на характеристиките на района;
б)
те са представителни за операторите от публичния и частния сектор, определени на географското равнище по буква а) от настоящия член;
в)
текущите разходи не надхвърлят 15 % от публичните разходи, свързани със стратегията за местно развитие на всяко отделно публично-частно партньорство.
Подраздел 4
Ос 4
Член 37
1. За прилагането на ос 4, посочена в раздел 4 на глава I на дял IV на Регламент (ЕО) № 1698/2005, държавите-членки или регионите могат да избират да обхванат цялата си територия, или част от нея, като приспособят съответно критериите за избор на местните групи за действие и районите, които те представляват.
Процедурите за избор на местните групи за действие трябва да са открити за съответните селски райони и да осигуряват възможност за конкуренция между местните групи за действие, изготвящи стратегии за местно развитие.
2. Поканите за набиране на предложения за избор на селски райони, в които да бъдат прилагани стратегии за местно развитие, съгласно член 62, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1698/2005, се организират не по-късно от две години след одобряването на програмите. Въпреки това, държавите-членки или регионите могат да организират допълнителни покани за набиране на предложения, особено където по програмата Leader могат да работят нови райони, в който случай може да е необходим по - дълъг срок.
3. Населението на всеки район, посочен в член 61, буква а) и член 62, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, като общо правило трябва да бъде не по-малко от 5000 и не повече от 150 000 души.
Въпреки това, в надлежно обосновани случаи ограниченията за 5000 и 150 000 души население могат да бъдат съответно занижени или увеличени.
4. Държавите-членки на Общността в състава ѝ към 30 април 2004 г. се стремят да дават предимство на избора на местни групи за действие, които са включили сътрудничеството в своите стратегии за местно развитие по силата на член 62, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1698/2005.
Член 38
Текущи разходи на местни групи за действие, съгласно член 63, буква в) от Регламент (ЕО) № 1698/2005 следва да бъдат допустими за подпомагане от Общността в рамките на 20 % от общите публични разходи в стратегията за местно развитие.
Член 39
1. Сътрудничеството, съгласно член 65 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, включва минимум една местна група за действие, избрана по оста Leader. То се изпълнява на отговорността на една местна група за действие - координатор.
2. Сътрудничеството е отворено за публично-частни партньорства, като посочените в член 59, буква д) от Регламент (ЕО) № 1698/2005 и за други селски райони, в които има създадена организация със следния характер:
а)
наличие на местна група на географската територия, която е активна в областта на развитието на селските райони, с капацитет да изготви стратегията за местно развитие за тази територия;
б)
организацията на тази местна група се базира на партньорство между местни деятели.
3. Сътрудничеството включва осъществяване на съвместни дейности.
За подпомагане по член 65 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 се признават само разходи за съвместна дейност, за управление на евентуални общи структури и за подготвителна техническа помощ.
Разходи за съживяване могат да се признаят за допустими във всички райони, за които се отнася сътрудничеството.
4. Проектите за сътрудничество се избират от компетентния орган на държавата-членка, когато такива проекти на местни групи за действие не са включени в тяхната стратегия за местно развитие по член 62, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 В този случай проектите за сътрудничество могат да се подават от местните групи за действие до компетентния орган най-късно до 31 декември 2013 г.
5. Държавите-членки информират Комисията за одобрените проекти за транснационално сътрудничество.
Подраздел 5
Техническа помощ
Член 40
В случай, че програмите за развитие на селските райони обхващат едновременно райони, които отговарят на критериите за финансиране по цел „Сближаване“ и такива, които не отговарят на тези критерии, размерът на финансовия принос от ЕЗФРСР за техническа помощ, посочен в член 70, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕО) № 1698/2005 може да бъде определен, като се отчита преобладаващия вид райони според броя им в програмата.
Член 41
1. Необходимата структура за управление на националната селска мрежа, предвидена в член 68 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, може да бъде създадена в рамките на структурата на компетентните национални органи, или чрез избор въз основа на конкурсна процедура. Тази структура трябва да е в състояние да изпълнява задачите, посочени в параграф 2, буква б) от този член.
2. Когато една програма за развитие на селските райони обхваща цялата територия на държава-членка, националната селска мрежа следва да бъде част от компонента за техническа помощ на програмата и трябва да се направи разграничение между планираните разходи, свързани с елементите, попадащи в обхвата на букви а) и б) на член 68, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1698/2005. Въпреки това, разходи, свързани с елементите, попадащи в обхвата на буква а) от този член не следва да надхвърлят 25 % от сумата, определена за националната селска мрежа.
3. Когато държавите-членки използват възможността, предвидена във втора алинея от член 66, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, специфичната програма за създаването и работата на националната селска мрежа следва да бъде одобрена съобразно с член 18, параграф 4 от този регламент.
Член 4, член 5, параграфи 1 и 3, и член 6 от настоящия регламент се прилагат mutatis mutandis за подаването, одобрението и измененията в тези специфични програми.
Специфичната програма и финансовата таблица към нея следва да предвижда разграничение между елементите, които попадат в обхвата на букви а) и б) от член 68, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1698/2005. Въпреки това, разходи, свързани с елементите, попадащи в приложното поле на буква а) от този член, не следва да надхвърлят 25 % от общата сума по тази програма.
4. Националните селски мрежи се създават най-късно до 31 декември 2008 г.
5. Подробни правила за създаването и организацията на националните селски мрежи се съдържат в приложение II.
Раздел 2
Общи разпоредби за няколко мерки
Член 42
По смисъла на член 70, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, когато интегрираните операции попадат в обхвата на повече от една оси и/или мерки, за всяка част от тази операция, ясно определена като попадаща в обхвата на конкретна мярка за развитие на селските райони, важат изискванията за тази мярка.
Член 43
За инвестиционните мерки, държавите-членки осигуряват насочване на подпомагането към ясно определени цели, които отразяват определени структурни и териториални нужди и структурни недостатъци.
Член 44
1. Когато стопанството на бенефициера бъде прехвърлено цялостно или частично на друго лице през срока, за който се изпълнява ангажимента, поет като условие за предоставянето на помощта, това друго лице може да поеме изпълнението на ангажимента до края на предвидения срок. Ако ангажиментът не бъде поет от другото лице, бенефициерът възстановява предоставената му помощ.
2. Държавата-членка може да предпочете да не изисква да бъде направено възстановяване, съгласно параграф 1, в следните случаи:
а)
когато бенефициер, който вече е изпълнил значителна част от въпросния ангажимент окончателно преустановява селскостопанската си дейност и е практически невъзможно приемникът му да поеме да изпълнява ангажимента;
б)
когато прехвърлянето на част от стопанството на бенефициера става през период на удължаване времетраенето на ангажимента съгласно втората алинея от член 27, параграф 12 и прехвърлянето не засяга повече от 50 % от площта, обхваната от ангажимента преди удължаването на срока.
3. В случай на незначителни изменения в положението на стопанството, държавите-членки могат да предприемат конкретни мерки, за да гарантират прилагането на параграф 1 да не доведе до неподходящи резултати по отношение на поетия ангажимент.
Член 45
1. Когато бенефициерът увеличи площта на стопанството през периода, за който се изпълнява ангажимента, поет като условие за предоставянето на помощта, държавите-членки могат да предвидят ангажиментът да бъде разширен, за да обхване и допълнителните площи за останалата част от периода на времетраенето му съгласно параграф 2, или първоначалният ангажимент да бъде заменен с нов, съгласно параграф 3.
Такава замяна е възможно също да се предвиди за случаи, когато бъде разширена площта, обхваната от ангажимента в рамките на едно стопанство.
2. Разширяването на ангажимента, посочено в параграф 1 може да се предостави единствено при следните условия:
а)
когато е от полза за въпросната мярка;
б)
е оправдано от гледна точка на характера на задължението, продължителността на остатъка от периода и размерите на допълнителната площ;
в)
не намалява ефективността на проверките за осигуряване спазването на изискванията за предоставяне на помощта.
3. Новото задължение, посочено в параграф 1, обхваща цялата съответна площ при условия, които са най-малкото еднакво строги като тези за първоначалния ангажимент.
4. Когато бенефициерът не е в състояние да продължи да спазва поетите задължения поради преразпределяне на стопанството, или бъде включен в обществени мерки за комасация на земята или в мерки за комасация на земята, одобрени от компетентните обществени органи, държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да позволят задълженията да бъдат приспособени за новото положение на стопанството. Когато подобно приспособяване е невъзможно, срокът на задължението се счита за изтекъл и не се изисква възстановяване на средства по отношение на периода, през който се е изпълнявало задължението.
Член 46
За ангажименти, поети по силата на членове 39, 40 и 47 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, се предвижда клауза за преразглеждане, за да се осигури възможността те да бъдат адаптирани в случай на изменения в съответните задължителни стандарти или изисквания, посочени в член 39, параграф 3, член 40, параграф 2 и член 47, параграф 1 от този регламент, въведени по силата на националното законодателство, отвъд обхвата на които задълженията се изпълняват в съответствие с тези членове.
Ако тези адаптации не бъдат приети от бенефициера, срокът на задължението се счита за изтекъл и не се изисква възстановяване на средства по отношение на периода, през който се е изпълнявало задължението.
Член 47
1. Държавите-членки могат по-специално да признаят следните категории на непреодолима сила или извънредни обстоятелства, при които да не изискват частично или пълно възстановяване на получената от бенефициера помощ:
а)
смърт на бенефициера;
б)
дългосрочна професионална нетрудоспособност на бенефициера;
в)
лишаване от голяма част от стопанството, ако това не се е очаквало към деня, когато е бил поет ангажимента;
г)
голямо природно бедствие, засегнало сериозно обработваемата земя на стопанството;
д)
инцидентно унищожаване на постройките за животни в стопанството;
е)
епизоотично заболяване, засегнало всички или част от животните на земеделския производител.
2. Случаите на непреодолима сила или извънредни обстоятелства, заедно със съответните доказателства, удовлетворяващи компетентния орган, се съобщават в писмена форма на компетентния орган от бенефициера, или от друго упълномощено от него или наследило го лице, в рамките на 10 работни дни от датата, на която бенефициерът или упълномощеното от него или наследилото го лице, е в състояние да направи това.
ГЛАВА IV
Допустимост и административни разпоредби
Раздел 1
Доказуемост и контролируемост на мерките и правила за допустимост
Подраздел 1
Доказуемост и контролируемост на мерките
Член 48
1. За целите на член 74, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, държавите-членки осигурят доказуемостта и контролируемостта на всички мерки за развитие на селските райони, които те възнамеряват да приложат. В този смисъл, държавите-членки определят разпоредби за контрол, които да дават достатъчни гаранции, че критериите за допустимост и останалите задължения се спазват.
2. За да конкретизират и потвърдят адекватността и точността на изчисленията на плащанията по членове 38-40 и 43-47 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, държавите-членки осигуряват необходимия експертен опит в органите или службите, които да бъдат функционално независими от тези, които носят отговорност за изчисленията. Разпоредбите за наличието на такъв експертен опит следва да са видни от програмата за развитие на селските райони.
Подраздел 2
Субсидиране на лихви
Член 49
Субсидирането на лихви по кредити може да бъде съфинансирано от ЕЗФРСР по силата на член 71, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1698/2005. Когато предлагат субсидиране на лихви, държавите-членки посочват в своите програми методът на изчисляване на субсидиите за лихви, който ще се използва.
Държавите-членки могат да въведат система за капитализиране на остатъка от годишни плащания на субсидиите за лихви по всяко време през периода на кредита. Всички оставащи годишни плащания след последната дата за плащане следва да се капитализират и изплатят най-късно до 31 декември 2015 г. За целите на исковете за плащане, които се подават до Комисията, сумите, които се плащат на финансовата институция - посредник, която извършва изплащането на намалената стойност на субсидията, се считат за реално направен разход.
За целите на алинея втора е необходимо да има споразумение между разплащателната агенция на държавата-членка и финансовата институция - посредник, която извършва изплащането на намалената стойност на субсидията. Държавите-членки посочват в програмата метода на изчисление и хипотезата за бъдещата стойност, която ще се използва за изчисляването на капитализираната стойност на неизплатената част от субсидията за лихви, както и реда, по който ще продължават да предават помощта на бенефициерите.
Държавите-членки остават отговорни за управлението на плащането на намалената стойност на субсидията за целия срок на кредита пред финансовия посредник и за евентуалното възстановяване на неправомерно изплатени суми съгласно член 33 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета (14).
Подраздел 3
Други действия по финансови механизми
Член 50
По силата на член 71, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, като част от програмата за развитие на селските райони, ЕЗФРСР може да съфинансира разходи във връзка с операции, включващи финансов принос за подпомагане на фондове за рисков капитал, гаранционни фондове и кредитни фондове (наричани по-нататък „фондове“), съгласно членове 51 и 52 от настоящия регламент.
Член 51
1. Тези, които осигуряват съфинансирането на фондовете, или техните спонсори, представят на управляващия орган бизнесплан, който inter alia специфицира и целевото пазарно или гаранционно портфолио, критериите, сроковете и условията на финансирането, оперативния бюджет на фонда, собствеността и партньорите, които участват във финансирането, изискванията по отношение на професионализма, компетенциите и независимостта на ръководството, собствените правила на фондовете, основанията и предвижданата употреба на приноса от ЕЗФРСР, политиката за изход от инвестицията, и правилата за ликвидация на фонда, включително за повторното оползотворяване на приходите, получени в резултат от финансовия принос на ЕЗФРСР. Бизнеспланът се оценява, а изпълнението му или се наблюдава от управляващия орган или се извършва под негово ръководство.
2. Фондовете се учредяват като самостоятелни юридически лица, управлявани по споразумение между акционерите или като отделен финансов блок в рамките на съществуваща финансова институция. В последния случай фондът се ръководи по специфичен ред и правила, които предвиждат по-специално воденето на отделно счетоводство, с което се прави разграничение между новите ресурси, инвестирани във фонда, включително финансовия принос от ЕЗФРСР, и първоначално наличните такива във финансовата институция. Комисията не следва да бъде партньор или акционер във фонда.
3. Фондовете инвестират в, или дават гаранции на предприятия при тяхното създаване, по време на първоначалния им етап на развитие или по време на тяхното разширяване и само за дейности, които управляващите фонда счетат за потенциално жизнеспособни. Оценката на икономическата жизнеспособност следва да е съобразена с всички източници на доход на въпросните предприятия. Фондовете не следва да инвестират в, или да дават гаранции на фирми в затруднено положение по смисъла на Насоките на Общността за държавната помощ за подпомагане и преструктуриране на фирми в затруднено положение (15).
4. Управляващите органи и фондовете вземат предпазни мерки за свеждане до минимум нарушаването на условията на конкуренция на пазара на рисков капитал и на кредитния пазар. По-специално, приходите от инвестициите в акционерен капитал и кредитите, от които е приспаднат съответния пропорционален дял от управленските разходи, могат преференциално да се разпределят между акционерите от частния сектор до определеното в акционерния договор ниво на възнагражденията, а след това - пропорционално между всички акционери и ЕЗФРСР.
5. Разходите по управлението на фондовете не следва да надхвърлят 3 % от внесения капитал или 2 %, когато се касае за гаранционни фондове, като средна годишна стойност за цялото времетраене на програмата, освен когато след конкурс бъде доказано, че е необходим по-висок процент.
6. Сроковете и условията за финансовия принос за фондовете от програмите за развитие на селските райони, включително резултатите, които трябва да бъдат постигнати, инвестиционната стратегия и планиране, мониторинга на изпълнението, политиката за изход от инвестицията, и правилата за ликвидация на фонда се регламентират в споразумение за финансиране, което се сключва между фонда, от една страна, и държавата-членка или управляващия орган, от друга.
7. Финансовият принос за фондовете от ЕЗФРСР и други публични източници и направените от фондовете инвестиции или предоставените гаранции за отделни предприятия, следва да отговарят на условията, предвидени в Регламент (ЕО) № 1698/2005 или на правилата на Общността за държавните помощи.
Член 52
1. По отношение на действията по финансовите механизми, посочени в член 51 от настоящия регламент, разходите, декларирани пред Комисията съобразно с член 26, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕО) № 1290/2005, представляват общите разходи, платени за създаването или за участието с финансов принос в тези фондове.
При изплащане на баланса и затваряне на програмата за развитие на селските райони съгласно член 28 от Регламент (ЕО) № 1290/2005, за допустими разходи се признават сумата на:
а)
всички плащания за инвестиции в предприятия, извършени от всеки от съответните фондове, или предоставените гаранции, включително сумите, дадени като гаранции от гаранционните фондове;
б)
признатите управленски разходи.
Разликата между реално направения финансов принос от ЕЗФРСР за действия по финансови механизми, и допустимите разходи по букви а)-б) от втора алинея се заличава в контекста на годишните сметки за последната година от изпълнението на програмата.
2. Лихвите по плащанията от програмите за развитие на селските райони за фондовете се използват за финансиране на действия по финансови механизми за индивидуални предприятия.
3. Средствата от приходи от направени от фондовете инвестиции, или останали след срочното покриване на гаранциите, се използват отново от компетентните органи на съответните държави-членки в полза на индивидуални предприятия.
Подраздел 4
Стандартни разходи и предположения за пропуснати доходи, нефинансов принос
Член 53
1. Когато е приложимо, държавите-членки могат да определят равнището на подпомагане предвидено от членове 31, 37-41 и 43-49 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 въз основа на стандартни разходи и стандартни предположения за пропуснати доходи.
2. Държавите-членки следва да осигурят изчисленията и съответното подпомагане, посочени в параграф 1:
а)
да съдържат само проверими елементи;
б)
да са основани на стойности, определени от съответни експерти;
в)
да посочват ясно източника на стойностите;
г)
да са диференцирани, като са съобразени с регионалните или местни условия и реалния начин на земеползване, според случая;
д)
когато се касае за мерки по членове 31, 37-40 и 43-47 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, да не съдържат елементи, свързани с преки инвестиционни разходи.
Член 54
1. За мерките, които включват нефинансови инвестиции, за допустим разход може да бъде признат принос на публичноправен или частноправен бенефициер, особено предоставянето на стоки или услуги, за които не се извършва плащане в брой, съпътствано от фактури или еквивалентни документи, при условие че са спазени следните условия:
а)
приносът се състои в предоставянето на земя или недвижим имот, оборудване или суровини и материали, изследователски или професионален труд, или неплатен доброволен труд;
б)
приносът не се прави по отношение на действия по финансови механизми, посочени в член 50;
в)
може да бъде направена независима оценка на стойността на приноса и тя може да бъде удостоверена.
При предоставяне на земя или недвижимо имущество, стойността се удостоверява от независим квалифициран експерт или надлежно упълномощен официален орган.
При неплатен доброволен труд стойността на този труд се определя, като се отчита изработеното време и часовата или дневна ставка на възнаграждението за този вид труд, когато е уместно въз основа на предварително установена система за стандартно калкулиране, при условие че системата за контрол дава достатъчни гаранции, че работата е извършена.
2. Публичните разходи, съфинансирани от ЕЗФРСР, които са принос за операция, която включва нефинансов принос, не надхвърлят общия размер на допустимите разходи в края на операцията, без да се включва нефинансовия принос.
Подраздел 5
Инвестиции
Член 55
1. В случай на инвестиции, допустимите разходи се ограничават до:
а)
изграждането, придобиването, включително на лизинг, или подобренията на недвижимо имущество;
б)
закупуването или закупуването на лизинг на нови машини и оборудване, включително компютърен софтуер до пазарната стойност на активите. Други разходи, свързани с лизинговия договор, като печалбата за лизинговата компания, разходите по лихви за рефинансиране, режийни и застрахователни разходи, не се признават за допустими разходи;
в)
общи разходи, свързани с разходите, посочени в букви а)-б), като хонорари на архитекти, инженери и консултанти, такси за проучвания за осъществимост, придобиването на патентни права и лицензии.
Чрез дерогация на разпоредбите на буква б) от първа алинея и единствено за микро, малки и средни предприятия по смисъла на Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията (16), държавите-членки могат в оправдани случаи да определят условията, при които закупуването на употребявано оборудване може да се счита за допустим разход.
2. В случая на селскостопански инвестиции, закупуването на права за производство на селскостопанска продукция, животни, едногодишни растения и тяхното засаждане не се признават за допустими за инвестиционно подпомагане.
В случаите на възстановяване на земеделския потенциал, нарушен след природни бедствия по силата на член 20, буква б), vi) от Регламент (ЕО) № 1698/2005, обаче, закупуването на животни може да се признае за допустим разход.
Инвестициите за обикновена подмяна не се признават за допустим разход.
Подраздел 6
Авансови плащания за инвестиционно подпомагане
Член 56
1. Чрез дерогация на разпоредбите на член 26, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1975/2006 на Комисията (17), получателите на инвестиционно подпомагане могат да изискат от компетентните разплащателни агенции авансово плащане, ако тази възможност е предвидена в програмата за развитие на селските райони. По отношение на публичноправни бенефициери такова авансово плащане може да се предостави само на общини и техни сдружения и на публичноправни органи.
2. Размерът на авансовото плащане не следва да надхвърля 20 % от публичната помощ, свързана с инвестицията, а неговото изплащане се извършва при условие на издаването на банкова или еквивалентна на нея гаранция в размер на 110 % от сумата на авансовото плащане.
В случая на публичноправни бенефициери, посочени в параграф 1, разплащателната агенция може да приеме писмена гаранция от техния орган според прилаганите в държавите-членки разпоредби, покриваща сума, която се равнява на процентния размер определен в първата алинея, при условие че органът се задължава да заплати сумата по гаранцията, в случай че не бъде установено правото на авансово плащане.
3. Гаранцията се освобождава когато компетентната разплащателна агенция определи, че размерът на реалния разход, който съответства на публичната помощ, свързана с инвестицията, надхвърли размера на авансовото плащане.
Раздел 2
Държавни помощи
Член 57
1. Програмите за развитие на селските райони могат да включват държавни помощи, предназначени за допълнително национално финансиране съгласно член 89 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 в полза на мерки или операции, които попадат в обхвата на член 36 от Договора, само ако държавните помощи са определени съгласно точка 9.А от приложение II към настоящия регламент.
2. Програмите за развитие на селските райони могат да включват държавни помощи, предназначени за финансов принос на държавите-членки като партньори в подпомагането от Общността съгласно член 88 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, в полза на мерки съгласно членове 25 и 52 от този регламент и на операции по мерките от членове 28 и 29 от този регламент, или допълнително национално финансиране съгласно член 89 от този регламент, в полза на мерки по членове 25, 27 и 52 от този регламент и на операции по мерките от членове 28 и 29 от този регламент, които попадат извън обхвата на член 36 от Договора, само ако държавните помощи са определени съгласно точка 9.Б от приложение II към настоящия регламент.
3. Разходите, направени по мерките и операциите, посочени в параграф 2 от настоящия член се признават за допустими само когато основната помощ не е противозаконна по смисъла на член 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (18) към момента на предоставянето на помощта.
При предоставяне на помощи за операциите по мерките, посочени в параграф 2 от настоящия член въз основа на съществуващи схеми за подпомагане по смисъла на член 1, букви б) и г) от Регламент (ЕО) № 659/1999, управляващият или друг компетентен орган в държавата-членка следва да осигури спазването на всички приложими изисквания за уведомяване за индивидуална помощ по смисъла на член 1, буква д) от този регламент, както и тези операции да бъдат избирани единствено след уведомяване за основната помощ и след одобрение от страна на Комисията, съгласно член 88, параграф 3 от Договора.
Раздел 3
Информация и публичност
Член 58
1. Програмата за развитие на селските райони следва да включва комуникационен план, който определя:
а)
целите и целевите групи;
б)
съдържанието и стратегията на комуникационните и информационни мерки, като обявява мерките, които ще бъдат предприети;
в)
примерен бюджет;
г)
административни ведомства или органи, отговорни за изпълнението;
д)
критериите, които се предвижда да бъдат използвани за оценка на въздействието на мерките за информиране и публичност от гледна точка на прозрачността, осведомеността за програмите за развитие на селските райони и ролята на Общността.
2. Сумата, заделена за информиране и публичност може да бъде част от компонента за техническата помощ по програмата за развитие на селските райони.
3. Подробни правила за информиране и публичност се съдържат в приложение VI.
Член 59
На заседанията на Комитета за мониторинг, създаден съгласно член 77 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, председателят докладва за напредъка в изпълнението на мерките за информиране и публичност и посочва пред членовете на комитета примери за такива мерки.
Раздел 4
Мониторинг и оценка
Член 60
Структурата и елементите на годишните доклади за напредъка, предвидени по силата на член 82 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, са определени в приложение VII към настоящия регламент.
Член 61
Средносрочните и последващите оценки съобразно с член 86, параграфи 4 и 5 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 съответно се представят в Комисията най-късно до 31 декември 2010 г. и 31 декември 2015 г.
Когато държавите-членки не представят докладите от средносрочните и последващите оценки до датите, посочени в първия параграф от настоящия член, Комисията може да приложи процедурата за временно преустановяване на междинните плащания, посочена в член 27, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 до получаването на тези доклади.
Член 62
1. Общият набор от базови показатели, изходни показатели, показатели за резултатите и показатели за въздействието на програмите за развитие на селските райони е включен в приложение VIII към настоящия регламент. Този списък от показатели следва да формира Общата рамка за мониторинг и оценка (CMEF), посочена в член 80 от Регламент (ЕО) № 1698/2005.
Според случая, тези показатели се представят в разбивки по възраст и пол на бенефициерите, както и според това, дали мерките се изпълняват в по-необлагодетелствани райони или в райони, отговарящи на критериите по цел „Сближаване“.
2. Напредъкът по изходните показатели и показателите за резултатите е част от годишния доклад за напредъка. Този доклад включва общи и допълнителни показатели.
За измерване на напредъка в изпълнението на целите от програмата за развитие на селските райони се определят примерни планови цели за изходните показатели, показатели за резултатите и показатели за въздействието за срока на изпълнение на програмата, включително допълнителното национално финансиране, посочено в член 89 от Регламент (ЕО) № 1698/2005.
3. Изготвят се насоки за CMEF от Комисията чрез общ подход с държавите-членки. Насоките следва да обхващат минимум следното:
а)
изискванията за мониторинга;
б)
организацията на предварителната, средносрочната и последващата оценки и общи въпроси за оценка на всяка мярка за развитие на селските райони;
в)
насоки за системата на отчитане за оценка на напредъка по отношение на показателите;
г)
информационни справки за всяка мярка, съдържащи логика на интервенциите и различните показатели;
д)
информационни справки за базовите показатели, изходните показатели, показателите за резултатите и показателите за въздействието.
Раздел 5
Електронен обмен на информация и документи
Член 63
1. Комисията, съвместно с държавите-членки въвеждат информационна система (наричана по-нататък „система“), която да позволява сигурен обмен на информация от общ интерес между Комисията и всяка държава-членка. Тази информация обхваща както административни/оперативни, така и финансови аспекти, като последните са включени в член 18 от Регламент (ЕО) № 883/2006 на Комисията (19).
Системата се изгражда и актуализира от Комисията чрез общ подход с държавите-членки.
2. По отношение на административното/оперативно управление, системата съдържа документални аспекти от общ интерес, които позволяват извършването на наблюдения, и по-специално: националните стратегически планове и техните актуализации, обобщителните доклади, програмите и техните изменения, решенията на Комисията, годишните доклади за напредъка, включително кодификация на мерките съгласно таблицата в точка 7 от приложение II, както и показателите за мониторинг и оценка от приложение VIII.
3. Управляващият орган и Комисията въвеждат в системата и актуализират документите, за които отговарят в необходимия формат.
4. Системата следва да е достъпна за държавите-членки и за Комисията директно, или чрез интерфейс за автоматична синхронизация и въвеждане на информация с национални и регионални компютърни системи за управление.
Държавите-членки подават до Комисията искане за право на достъп до системата по централизирана процедура.
5. Обменът на данни се извършва с електронен подпис, съгласно член 5 от Директива 1999/93/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (20). Държавите-членки и Комисията признават правната ефективност и допустимост като доказателствен материал при юридически процедури за електронния подпис, използван в системата.
6. Датата, която следва да се отчита като дата за изпращане на документите в Комисията, следва да бъде датата, на която държавата-членка предава документите, след като ги въведе в системата.
Счита се, че един документ е изпратен в Комисията, когато вече не е възможно държавата-членка да внася изменения в него или да го свали от системата.
7. Разходите по разработването и актуализацията на общите елементи на системата се финансират от бюджета на Общността съгласно член 66, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1698/2005.
Всички разходи по интерфейса между националните и местни системи, от една страна, и системата, от друга, и всички разходи по приспособяването на националните и местни системи, могат да се признаят за допустими за финансиране по член 66, параграф 2 от този регламент.
8. В случаи на непреодолима сила или извънредни обстоятелства, и особено при неизправности в системата или липса на трайна връзка, държавата-членка може да представя документите си на Комисията на твърд носител. Това представяне на документи на твърд носител изисква предварителното и официално съгласие на Комисията.
След като отпадне причината за непреодолимата сила или извънредните обстоятелства, които не позволяват използването на системата, държавата-членка въвежда в системата съответните документи. В този случай за дата на изпращането им ще се счита датата на предаване на документите на твърд носител.
ГЛАВА V
Заключителни разпоредби
Член 64
Регламент (ЕО) № 817/2004 се отменя, считано от 1 януари 2007 г.
Той продължава да се прилага за мерките, одобрени преди 1 януари 2007 г. по силата на Регламент (ЕО) № 1257/1999.
Член 11 от Регламент (ЕО) № 817/2004 и точки 9.3.V.A(1) и 9.3.V.Б(1) - (3) и второто тире от точка 9.3.V.Б. от приложение II към него следва да продължат да се прилагат до 31 декември 2009 г. по силата на третия параграф от член 94 от Регламент (ЕО) № 1698/2005.
Член 65
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага за подпомагането от Общността за програмния период с начало 1 януари 2007 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 15 декември 2006 година.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1974/2006,
annettu 15 päivänä joulukuuta 2006,
Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen 20 päivänä syyskuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 6 kohdan, 19 artiklan 2 kohdan toisen virkkeen, 32 artiklan 1 kohdan b alakohdan, 66 artiklan 3 kohdan kolmannen alakohdan, 70 artiklan 1 kohdan ja 91 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1698/2005 vahvistetaan yhtenäinen oikeudellinen kehys maaseudun kehittämiseen tarkoitetulle Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahastosta) myönnettävälle tuelle koko yhteisössä. Oikeudellista kehystä olisi täydennettävä soveltamista koskevilla yksityiskohtaisilla säännöillä.
(2)
Jotta varmistettaisiin johdonmukaisuus yhteisen maatalouspolitiikan muista välineistä rahoitettavien toimenpiteiden kanssa, olisi määriteltävä yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat maaseudun kehittämistukeen liittyviä poikkeuksia, erityisesti asetuksen (EY) N:o 1698/2005 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettuja poikkeuksia. Maaseudun kehittämisen investointituessa olisi otettava huomioon mahdolliset alakohtaiset rajoitteet tai rajoitukset ja vältettävä ylikapasiteetin luomista asianomaisilla aloilla.
(3)
On annettava säännöt kansallisten strategiasuunnitelmien päivittämisestä sisällön, menettelyjen ja ajoituksen osalta.
(4)
Olisi tarkennettava määräajat, joissa maaseudun kehittämisohjelmat on esitettävä ja komissio ne hyväksyy. Näin jäsenvaltiot ja komissio voivat ottaa uuden ohjelmatyökehyksen käyttöön nopeasti ja tehokkaasti.
(5)
Olisi vahvistettava yksityiskohtaiset säännöt maaseudun kehittämisohjelmien esittämisestä ja ohjelmien tarkistamisesta. Olisi määriteltävä yhteiset säännöt maaseudun kehittämisohjelmien rakenteesta ja sisällöstä erityisesti asetuksen (EY) N:o 1698/2005 16 artiklassa vahvistettujen vaatimusten perusteella maaseudun kehittämisohjelmien laatimisen helpottamiseksi sekä niiden tarkastelun ja hyväksymisen helpottamiseksi komissiossa. Lisäksi olisi vahvistettava asetuksen (EY) N:o 1698/2005 15 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja kansallisia kehyksiä koskevat erityiset säännökset.
(6)
Komission päätöksellä olisi annettava ainoastaan muutokset, jotka aiheuttavat huomattavia muutoksia ohjelmiin, maaseuturahaston rahoituksen siirrot ohjelman toimintalinjojen välillä ja muutokset maaseuturahaston yhteisrahoitusosuuksissa. Jäsenvaltioiden olisi päätettävä muista muutoksista ja ilmoitettava niistä komissiolle. Olisi vahvistettava menettely tällaisten ilmoitusten hyväksymiseksi.
(7)
Tehokkaan ja säännöllisen seurannan varmistamiseksi on tarpeen, että jäsenvaltiot toimittavat komissiolle sähköisesti ajantasaisen koonnelman ohjelma-asiakirjoistaan.
(8)
Asetuksessa (EY) N:o 1698/2005 säädetään nuorille viljelijöille myönnettävän tuen edellytyksistä. Olisi täsmennettävä ajankohta, johon mennessä näiden edellytysten on täytyttävä, ja myös se, kuinka pitkän ajanjakson jäsenvaltiot voivat sallia tietyille tuensaajille ammattitaitovaatimusten täyttämiseksi. Koska nuorten viljelijöiden tuki edellyttää elinkeinosuunnitelman esittämistä, olisi vahvistettava elinkeinosuunnitelmaa ja sen noudattamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
(9)
Varhaiseläketuen edellytysten osalta olisi tarpeen ratkaista erityisongelmat, jotka aiheutuvat tilan luovuttamisesta silloin, kun luopujia on useita tai kun luopuja on vuokraviljelijä. Jos luopuja harjoittaa muuta kuin kaupallista maataloustoimintaa, tähän ei pitäisi myöntää yhteisen maatalouspolitiikan tukea.
(10)
Olisi määriteltävä, millaisia taitoja ja resursseja edellytetään tukikelpoisten maatalouden neuvontapalveluiden tarjoajiksi valituilta viranomaisilta ja elimiltä.
(11)
Olisi vahvistettava menetelmä, jolla tilanhoito-, lomitus- ja neuvontapalvelujen perustamiseen myönnettävää tukea alennetaan.
(12)
Kun kyseessä ovat maatilojen nykyaikaistamiseksi tehtävät investoinnit, joilla pyritään täyttämään yhteisössä hiljattain käyttöönotetut vaatimukset, tai kun nuorten viljelijöiden olisi täytettävä voimassa olevat vaatimukset, olisi vahvistettava päivämäärä, johon mennessä asianomaiset vaatimukset on täytettävä.
(13)
Metsien taloudellisen arvon parantamiseksi tehtäviä investointeja varten on tarkennettava metsänhoitosuunnitelmat ja täsmennettävä, minkä tyyppiset investoinnit ovat tukikelpoisia. Näiden suunnitelmien laatimisessa olisi noudatettava kestävän metsätalouden yleiseurooppalaisia toiminnallisen tason suuntaviivoja. Nämä suuntaviivat vahvistetaan Lissabonissa (2, 3 ja 4 päivänä kesäkuuta 1998) pidetyssä Euroopan metsien suojelua koskevassa kolmannessa ministerikonferenssissa vahvistetun päätöslauselman L2 (kestävän metsätalouden yleiseurooppalaiset kriteerit, indikaattorit ja toiminnallisen tason suuntaviivat) liitteessä 2 (2).
(14)
Kun kyseessä ovat maa- ja metsätaloustuotteiden arvon lisäämiseen tähtäävät investoinnit yhteisössä hiljattain käyttöönotettujen mikroyrityksiä koskevien vaatimusten täyttämiseksi, olisi vahvistettava päivämäärä, johon mennessä asianomaiset vaatimukset on täytettävä. Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 mukaista tukea saavat puuhun liittyvät investoinnit olisi erotettava muista puualan investoinneista.
(15)
Kun kyseessä on yhteistyö uusien tuotteiden, menetelmien ja tekniikoiden kehittämiseksi maatalous- ja elintarvikealoilla sekä metsätaloudessa, olisi määriteltävä ohjeelliset tukikelpoiset kustannukset.
(16)
Kun kyseessä on vaatimusten noudattaminen, jäsenvaltion olisi mukautettava viljelijöille maksettavan tuen tasoa vaatimuskohtaisesti ottaen huomioon, millainen velvoitteiden taso vaatimuksen soveltamisesta seuraa, ja investointikustannuksiin ei tulisi myöntää tukea.
(17)
Kun kyseessä on viljelijöiden osallistumisesta elintarvikkeiden laatujärjestelmiin maksettava tuki, olisi tarkennettava yhteisön ohjelmat ja kansallisten ohjelmien perusteet, tuotteet, joita tuki koskee, ja se, minkä tyyppiset kiinteät kustannukset voidaan ottaa huomioon tuen määrää laskettaessa.
(18)
Olisi vahvistettava laatutuotteiden myynninedistämistä koskevat yksityiskohtaiset vaatimukset erityisesti tuensaajien ja tukikelpoisten toimintojen osalta, jotta varmistetaan, että asetuksen (EY) N:o 1698/2005 33 artiklassa tarkoitetut myynninedistämistoimenpiteet ja maataloustuotteita koskevista tiedotus- ja menekinedistämistoimista sisämarkkinoilla 19 päivänä joulukuuta 2000 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2826/2000 (3) vahvistetut tiedotus- ja menekinedistämistoimia koskevat säännöt täydentävät toisiaan. Lisäksi, jotta vältetään päällekkäisen rahoituksen myöntämisen riski, on tarpeen sulkea maaseudun kehittämiseen myönnettävän tuen ulkopuolelle tiedotus- ja menekinedistämistoimet, joille myönnetään tukea asetuksen (EY) N:o 2826/2000 mukaisesti.
(19)
Osittaisen omavaraisviljelyn tuen osalta olisi tarkennettava elinkeinosuunnitelman sisältö ja suunnitelmien toteuttamisedellytykset.
(20)
Maltan tuottajaryhmien osalta olisi vahvistettava erityiset säännöt, joissa otetaan huomioon kyseisen maan maatalousalan erityispiirteet.
(21)
Kun kyseessä on epäsuotuisten alueiden tuki, Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta ja kumoamisesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1257/1999 (4) säädetty tukijärjestelmä on asetuksen (EY) N:o 1698/2005 93 artiklan mukaisesti voimassa 31 päivään joulukuuta 2009 edellyttäen, että asiasta on annettu neuvoston säädös perustamissopimuksen 37 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen. Sen vuoksi Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 817/2004 (5) 11 artiklaa olisi sovellettava siihen saakka, kun neuvosto hyväksyy tällaisen säädöksen.
(22)
Olisi vältettävä päällekkäisyys yhtäältä viljelijöille vaatimusten noudattamiseksi myönnettävän tuen ja toisaalta Natura 2000 -tuen välillä.
(23)
Kun kyseessä ovat maatalouden ympäristötuki ja eläinten hyvinvointia edistävä tuki, tuen tasapainoinen ja tavoitteidensa mukainen soveltaminen sekä maaseudun kestävän kehityksen edistäminen olisi varmistettava sellaisten tuensaajilta edellytettävien vähimmäisedellytysten avulla, jotka liittyvät erilaisiin maatalouden ympäristösitoumuksiin ja eläinten hyvinvointia koskeviin sitoumuksiin. Tässä suhteessa erittäin tärkeälle sijalle olisi asetettava sellaisen menetelmän määrittäminen, jolla voidaan laskea tehdystä sitoumuksesta aiheutuvat lisäkustannukset, tulonmenetykset ja todennäköiset transaktiokustannukset. Jos sitoumukset perustuvat tuotantopanosten rajoittamiseen, tukea olisi myönnettävä ainoastaan, jos tällaisia rajoituksia voidaan arvioida tavalla, joka antaa kohtuullisen varmuuden sitoumuksen noudattamisesta.
(24)
Maatalouden geenivarojen säilyttämiseen myönnettävän tuen osalta olisi tarkennettava tukikelpoiset toimet ja tuensaajat. Olisi vältettävä päällekkäisyyttä maatalouden ympäristötuen kanssa, ja tuen ulkopuolelle olisi suljettava toiminnot, joita tuetaan tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen ja esittelyn puiteohjelmasta.
(25)
Olisi määriteltävä ei-tuotannolliset investoinnit, joiden tavoitteena on maatalousmaan kestävä käyttö.
(26)
Tapauksen mukaan on tarpeen soveltaa yhteistä metsien ja metsäalueiden määritelmää, jotta metsätoimenpiteisiin voidaan soveltaa yhdenmukaista lähestymistapaa. Tämän määritelmän olisi oltava yhdenmukainen Yhdistyneiden Kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestön (FAO) ja Eurostatin käyttämän määritelmän kanssa, sellaisena kuin sitä sovellettiin maailman metsävarojen arvioinnin päivitykseen vuonna 2005. Metsät ja metsäalueet, jotka suljetaan asetuksen (EY) N:o 1698/2005 42 artiklan 1 kohdan mukaisen tuen ulkopuolelle, olisi määriteltävä yksityiskohtaisemmin.
(27)
Olisi säädettävä maatalousmaan ensimmäisen metsityksen tukea koskevista yksityiskohtaisista edellytyksistä. Erityisesti tämän on koskettava metsitettävän maan, perustamiskustannusten, viljelijän ja nopeakasvuisten lajien määritelmää.
(28)
Koska maatalousmaalle maksetaan peltometsätalousjärjestelmien käyttöönoton vuoksi tukea, jäsenvaltioiden olisi määriteltävä istutettavien puuntaimien enimmäistiheydet ottaen huomioon tietyt parametrit.
(29)
Metsätalouden tuottokyvyn palauttamisesta ja ennalta ehkäisevien toimien käyttöönotosta suuren tai keskisuuren metsäpaloriskin metsissä maksettavan tuen edellytyksenä olisi oltava jäsenvaltion laatiman metsäpalojen torjuntasuunnitelman noudattaminen. Metsäpaloja ennalta ehkäisevien toimien määritelmään olisi sovellettava yhteistä lähestymistapaa.
(30)
Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 50 artiklan 5 ja 6 kohdan mukaisesti nimettävien alueiden nimeämisedellytykset olisi tarkennettava. Olisi varottava, ettei metsityksellä vahingoiteta biodiversiteettiä tai aiheuteta muita ympäristötuhoja.
(31)
Olisi säädettävä laajasta määritelmästä asetuksen (EY) N:o 1698/2005 53 artiklassa tarkoitetulle maatilakotitalouden jäsenelle, jotta mainitun asetuksen 52 artiklan a alakohdan i alakohdassa tarkoitetun taloudellisen toiminnan laajentamista maatalouden ulkopuolelle koskevan toimenpiteen osallistumisaste saataisiin tarkoituksenmukaiseksi.
(32)
Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 59 artiklan e alakohdassa säädetyn julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien tuen olisi täytettävä tietyt yksityiskohtaiset edellytykset.
(33)
Leader-toimintalinjan osalta paikallisten toimintaryhmien valintamenettelyjen olisi oltava avoimia ja kilpailuhenkisiä sen varmistamiseksi, että tuettavaksi valitaan merkitykselliset ja korkealaatuiset paikalliset kehittämisstrategiat. Paikallisista olosuhteista riippuen olisi yleisenä sääntönä vahvistettava ala- ja ylärajat paikallisten toimintaryhmien kattamien alueiden väestömäärille.
(34)
Paikallisten toimintaryhmien toimintakustannuksiin myönnettävän tuen olisi oltava rajallista, jotta mahdollistetaan paikallisten kehittämisstrategioiden mahdollisimman laaja toteuttaminen.
(35)
Paikallisten toimintaryhmien yhteistyöhankkeiden olisi oltava tiettyjen edellytysten mukaisia. Komission ja jäsenvaltioiden kesken olisi otettava käyttöön yhteensovitettu menettely valtioiden välisten yhteistyöhankkeiden valitsemisen helpottamiseksi.
(36)
Teknisen avun osalta olisi säädettävä lähentymistavoitealueita ja muita alueita kattavien maaseudun kehittämisohjelmien yhteisrahoitusjärjestelyistä sekä kansallisen maaseutuverkoston perustamisen yksityiskohtaisista vaihtoehdoista ja määräajasta.
(37)
Olisi vahvistettava useille toimenpiteille yhteiset säännöt, jotka liittyvät erityisesti seuraaviin: yhdennettyjen toimien toteuttaminen, investointitoimenpiteet, tilan siirto tuen edellytyksenä olleen sitoumuksen aikana, tilan pinta-alan lisäys sekä erilaisten ylivoimaisten esteiden ja poikkeuksellisten olosuhteiden määritelmä.
(38)
Jäsenvaltioiden olisi toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet ja annettava tarvittavat säännökset sen varmistamiseksi, että kaikki maaseudun kehittämistoimenpiteet ovat todennettavissa ja valvottavissa. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että niiden valvontajärjestelyt antavat kohtuullisen varmuuden siitä, että tukikelpoisuusperusteita ja muita sitoumuksia noudatetaan. Erityisesti tiettyjen toimenpiteiden tuenmaksatuksessa jäsenvaltioiden olisi osoitettava laskelmien riittävyys ja tarkkuus soveltuvan asiantuntemuksen avulla.
(39)
Olisi säädettävä yksityiskohtaisista säännöistä tapauksen mukaan lainojen korkotukia ja tiettyjä rahoitusjärjestelyitä varten. Tehokkaan ja yhdenmukaisen hallinnon varmistamiseksi olisi säädettävä edellytyksistä, joilla hallintoviranomaiset voivat soveltaa vakiokustannuksia ja ottaa huomioon luontoissuoritukset tukikelpoisina menoina. Tukikelpoisten menojen määrittelemiseksi olisi annettava yhteiset säännöt, jotta investointitoimet voitaisiin kohdentaa paremmin. Yhteiset säännöt ovat myös tarpeen, kun jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset päättävät maksaa ennakkoja investointituen saajille.
(40)
Olisi annettava maaseuturahastosta yhteisrahoitettuja tiettyjä toimenpiteitä ja kansallista lisärahoitusta koskevat erityiset säännökset sen varmistamiseksi, että valtiontukisääntöjä ja -menettelyjä noudatetaan.
(41)
Maaseudun kehittämisohjelmien olisi sisällettävä viestintäsuunnitelma, jonka sisältö olisi määritettävä, jotta varmistetaan, että maaseuturahaston tukea saavista maaseudun kehittämistoimista tiedotetaan ja toimet julkistetaan. Tässä suhteessa hallintoviranomaisten ja tuensaajien velvollisuudet olisi määriteltävä johdonmukaisen lähestymistavan varmistamiseksi.
(42)
Maaseuturahaston tuen käytön avoimuuden lisäämiseksi jäsenvaltioiden olisi julkaistava vuosittain elektronisesti tai muulla tavoin luettelo tuensaajista, toimien nimistä sekä toimille myönnetyn julkisen rahoituksen määrästä. Tiedon antamisella yleisön käyttöön pyritään yhteisön toimia koskevan avoimuuden lisäämiseen maaseudun kehittämisen alueella, julkisten varojen moitteettoman varainhoidon parantamiseen, erityisesti käytettyjen julkisten varojen valvonnan tiukentamiseen, sekä maaseudun kehittämistoimenpiteiden tuensaajien välisen kilpailun vääristymisen välttämiseen. Ottaen huomioon aiottujen tavoitteiden tärkeys on perusteltua, kun otetaan huomioon suhteellisuusperiaate ja henkilötietojensuojaa koskeva vaatimus, että asiaa koskevan tiedon yleisestä julkistamisesta säädetään, sillä julkistamisella ei ylitetä sitä, mikä on sääntöjenvastaisuuksien estämiseksi demokraattisessa yhteiskunnassa on tarpeen.
(43)
Seurannan osalta olisi yksityiskohtaisesti tarkennettava asetuksen (EY) N:o 1698/2005 82 artiklassa säädettyä vuotuista täytäntöönpanokertomusta ja mainitun asetuksen 80 artiklassa tarkoitettuihin yhteisiin seuranta- ja arviointisääntöihin sisältyviä yhteisiä indikaattoreita.
(44)
Olisi perustettava tietojärjestelmä komission ja jäsenvaltioiden välisen sähköisen tiedonvaihdon turvallisuuden varmistamiseksi. Kyseisen järjestelmän sisältö ja toiminta sekä järjestelmän käyttöoikeudet olisi määriteltävä.
(45)
Uusilla soveltamissäännöillä olisi korvattava asetuksen (EY) N:o 1257/1999 soveltamisesta annetut säännöt. Sen vuoksi asetus (EY) N:o 817/2004 olisi kumottava 1 päivästä tammikuuta 2007.
(46)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat maaseudun kehittämiskomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
Soveltamisala
1 artikla
Tässä asetuksessa vahvistetaan yksityiskohtaiset säännöt asetuksen (EY) N:o 1698/2005 soveltamiseksi seuraavilta osin: maaseudun kehittämistukia koskevat periaatteet ja yleiset säännöt, maaseudun kehittämistoimenpiteitä koskevat erityiset ja yhteiset säännökset sekä tukikelpoisuus ja hallintomenettelyt, lukuun ottamatta valvontasäännöksiä.
II LUKU
Yleiset säännöt
1 Jakso
Täydentävyys, johdonmukaisuus ja vaatimustenmukaisuus
2 artikla
1. Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 5 artiklassa tarkoitettu johdonmukaisuus varmistetaan:
a)
yhtäältä maaseudun kehittämisen tukitoimenpiteiden ja yhteisön muiden tukivälineiden mukaisesti toteutettujen toimenpiteiden, erityisesti yhteisen maatalouspolitiikan suorien ja muiden tukijärjestelmien mukaisten toimenpiteiden ja kasvien ja eläinten terveyteen liittyvien toimenpiteiden välillä, ja toisaalta;
b)
maaseudun kehittämisen erilaisten tukitoimenpiteiden välillä.
2. Jos asetuksen (EY) N:o 1698/2005 mukaista tukea voidaan mainitun asetuksen 5 artiklan 6 kohdan mukaisesti poikkeuksellisesti myöntää tämän asetuksen liitteessä I lueteltuihin tukijärjestelmiin kuuluviin toimenpiteisiin, jäsenvaltioiden on varmistettava, että tuensaaja voi saada tiettyyn toimeen tukea ainoastaan yhdestä järjestelmästä.
Jos jäsenvaltiot sisällyttävät maaseudun kehittämisohjelmiinsa tällaisia poikkeuksia sisältäviä toimenpiteitä, niiden on kuvattava näissä ohjelmissa perusteita ja hallinnollisia sääntöjä, joita ne soveltavat asianomaisiin tukijärjestelmiin.
3. Jos yhteisessä markkinajärjestelyssä, myös suorassa tukijärjestelmässä, jota rahoitetaan Euroopan maatalouden tukirahastosta (EMOTR), rajoitetaan tuotantoa tai rajataan yhteisön tukea yksittäisten viljelijöiden, tilojen tai jalostuslaitosten tasolla, asetuksen (EY) N:o 1698/2005 nojalla ei voida tukea investointeja, jotka kasvattaisivat tuotannon yli näiden rajoitusten tai rajoitteiden.
2 Jakso
Strategia ja ohjelmointi
3 artikla
1. Kansallisia strategiasuunnitelmia voidaan päivittää ohjelmakaudella. Päivitys voidaan tehdä, jos vähintään yksi seuraavista edellytyksistä täyttyy:
a)
päivitys vaikuttaa vähintään yhteen asetuksen (EY) N:o 1698/2005 11 artiklan 3 kohdassa lueteltuun tekijään ja/tai vähintään yhteen mainitun asetuksen 9 artiklassa tarkoitettuun yhteisön strategiseen suuntaviivaan;
b)
päivitys merkitsee vähintään yhden tämän asetuksen 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun maaseudun kehittämisohjelman muutosta.
2. Kansallisten strategiasuunnitelmien päivityksiin sovelletaan soveltuvin osin asetuksen (EY) N:o 1698/2005 12 artiklan 1 kohtaa.
3. Kansallisen strategiasuunnitelman viimeinen päivitys on toimitettava komissiolle viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2013, jotta maaseudun kehittämisohjelmien mukauttamiseen jää riittävästi aikaa.
4. Kansalliset strategiasuunnitelmat on vahvistettava tai niitä on päivitettävä maaseudun kehittämisohjelmien hyväksymisen jälkeen erityisesti kyseisten ohjelmien ennakkoarvioinnista saatujen määrällisten tavoitteiden perusteella.
4 artikla
1. Komissio hyväksyy jäsenvaltioiden esittämät maaseudun kehittämisohjelmat enintään kuuden kuukauden kuluessa päivämäärästä, jona komissio vastaanottaa ohjelman. Jos maaseudun kehittämisohjelmat on toimitettu ennen tämän asetuksen voimaantulopäivämäärää, kuuden kuukauden määräaika alkaa voimaantulopäivämäärästä.
Kun asetuksen (EY) N:o 1698/2005 18 artiklan 3 kohdan toista alakohtaa sovelletaan, tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetty kuuden kuukauden ajanjakso alkaa päivämäärästä, jona tarkistettu ehdotettu ohjelma on asetuksen (EY) N:o 1698/2005 18 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan mukainen.
2. Päivämäärät tämän artiklan 1 kohdassa säädettyjen ajanjaksojen määrittämiseksi vahvistetaan tapauksen mukaan 63 artiklan 6 ja 8 kohdan mukaisesti.
5 artikla
1. Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 16 artiklassa tarkoitettu maaseudun kehittämisohjelmien sisältö laaditaan tämän asetuksen liitteen II mukaisesti.
Kuhunkin maaseudun kehittämisohjelmaan on liitettävä asetuksen (EY) N:o 1698/2005 85 artiklassa tarkoitettu ennakkoarviointi.
2. Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 15 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen kansallisten kehysten on sisällettävä tietoja, jotka ovat yhteisiä useille toimenpiteille. Näiden toimenpiteiden osalta alueelliset maaseudun kehittämisohjelmat voivat sisältää ainoastaan lisätietoja edellyttäen, että kansallisiin kehyksiin ja alueellisiin ohjelmiin yhteisesti sisältyvät tiedot ovat tämän asetuksen liitteen II vaatimusten mukaisia.
3. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tapauksen mukaan maaseudun kehittämisohjelmansa ja kansalliset kehyksensä ja niiden päivitykset jokaisen muutoksen jälkeen sähköisessä muodossa, mukaan luettuina tämän asetuksen liitteessä II vahvistetut vakiotaulukot, jotka sisältävät asetuksen (EY) N:o 1698/2005 16 artiklan d, e ja f alakohdassa edelletyt tiedot. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle pyynnöt tapauksen mukaan ohjelmien ja kansallisten kehysten muutoksista sähköisesti tämän asetuksen 63 artiklan mukaisesti.
3 Jakso
Maaseudun kehittämisohjelmien muutokset
6 artikla
1. Maaseudun kehittämisohjelmiin tehtävät muutokset on ryhmiteltävä seuraavalla tavalla:
a)
asetuksen (EY) N:o 1698/2005 19 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tarkistukset;
b)
asetuksen (EY) N:o 1698/2005 77 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuista varojen käytön koordinointimenettelyistä johtuvat muutokset;
c)
muut muutokset, jotka eivät kuulu tämän kohdan a ja b alakohdan soveltamisalaan.
2. Edellä 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettuja ohjelmamuutoksia voidaan ehdottaa vasta ohjelman täytäntöönpanon toisesta vuodesta alkaen.
3. Maaseudun kehittämisohjelmien muutosehdotukset on perusteltava asianmukaisesti erityisesti seuraavien tietojen perusteella:
a)
muutoksen perustelluksi tekevät syyt ja toteutukseen liittyvät ongelmat;
b)
muutoksen odotettavissa olevat vaikutukset;
c)
muutoksen yhteys kansalliseen strategiasuunnitelmaan.
7 artikla
1. Tämän asetuksen 6 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut ohjelmatarkistukset tehdään päätöksellä asetuksen (EY) N:o 1698/2005 19 artiklan 2 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaisesti jäsenvaltion esittämästä pyynnöstä, jos:
a)
tarkistus ylittää tämän asetuksen 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun toimintalinjojen välisen joustovaran;
b)
tarkistus muuttaa asetuksen (EY) N:o 1698/2005 70 artiklassa tarkoitettua, hyväksytyssä maaseudun kehittämisohjelmassa säädettyä yhteisön yhteisrahoitusosuutta;
c)
tarkistus muuttaa yhteisön koko rahoitusosuutta koko ohjelmakaudelle ja/tai sen vuotuista jakoa muuttamatta aiempien vuosien rahoitusosuuksia;
d)
tarkistus aiheuttaa asetuksen (EY) N:o 1698/2005 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettuihin poikkeuksiin liittyviä muutoksia.
Päätös tehdään kuuden kuukauden kuluessa päivämäärästä, jona komissio vastaanottaa jäsenvaltion pyynnön.
2. Luonnonmullistuksista johtuvia kiireellisiä toimenpiteitä lukuun ottamatta kustakin ohjelmasta voi esittää 6 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja ohjelmatarkistuksia ainoastaan kerran kalenterivuodessa.
Jäsenvaltioiden on toimitettava 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetut tarkistuspyynnöt kunakin vuonna viimeistään 30 päivänä syyskuuta.
Kun kyseessä ovat 1 kohdassa tarkoitetut tarkistuspyynnöt, jäsenvaltioiden on toimitettava viimeiset tarkistuspyynnöt komissiolle viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2013.
8 artikla
1. Alueellisia ohjelmia toteuttavat jäsenvaltiot voivat esittää 6 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja ohjelmatarkistuksia Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) rahoitusosuuden siirtämiseksi alueellisesta ohjelmasta toiseen joinakin tiettyinä vuosina, jos:
a)
maaseuturahaston ohjelmakohtainen rahoitusosuus koko ohjelmakaudella ei muutu;
b)
maaseuturahaston kokonaismäärärahat kyseiselle jäsenvaltiolle eivät muutu;
c)
ohjelman määrärahojen jakautuminen eri vuosille ennen tarkistusvuotta ei muutu;
d)
maaseuturahaston vuotuiset määrärahat kyseiselle jäsenvaltiolle eivät muutu;
e)
tapauksen mukaan asetuksen (EY) N:o 1698/2005 11 artiklan 3 kohdan f alakohdan mukainen talousarvio kansallisessa strategiasuunnitelmassa mainitun lähentymistavoitteen saavuttamiseksi ei pienene.
2. Asianomaisten ohjelmien rahoitustaulukoita on mukautettava 1 kohdassa tarkoitettujen siirtojen ottamiseksi huomioon.
Tarkistetut rahoitustaulukot on toimitettava komissiolle viimeistään 30 päivänä syyskuuta sinä kalenterivuonna, jona siirto toteutetaan. Viimeinen vuosi, jona tällaisia tarkistuksia voidaan esittää, on vuosi 2012.
Komissio tekee päätöksen uusien rahoitustaulukoiden hyväksymisestä kolmen kuukauden kuluessa jäsenvaltion pyynnön vastaanottamisesta. Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 90 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä ei sovelleta.
3. Edellä 6 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja ohjelmatarkistuspyyntöjä saa esittää ainoastaan kerran kalenterivuodessa.
9 artikla
1. Edellä 6 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetut jäsenvaltioiden tekemät ohjelmamuutokset voivat olla rahoituksen jakautumisen toimenpidekohtaisia muutoksia jonkin toimintalinjan sisällä sekä muita kuin rahoitukseen liittyviä muutoksia, jotka koskevat uusien toimenpiteiden käyttöönottoa, nykyisten toimenpiteiden lakkauttamista, tai ohjelmaan sisältyviä nykyisiä toimenpiteitä koskevia tietoja tai kuvauksia.
2. Jäsenvaltiot voivat myös tehdä 6 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettuja muutoksia siirtämällä tiettynä kalenterivuonna mistä tahansa toimintalinjasta tai mihin tahansa toimintalinjaan määrän, joka vastaa enintään yhtä prosenttia maaseuturahastosta ohjelmaan koko ohjelmakaudella myönnettävästä kokonaisrahoituksesta.
3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja ohjelmamuutoksia voidaan tehdä 31 päivään joulukuuta 2015 saakka edellyttäen, että jäsenvaltio ilmoittaa tällaisista muutoksista viimeistään 31 päivänä elokuuta 2015.
4. Luonnonmullistuksista johtuvia kiireellisiä toimenpiteitä lukuun ottamatta kunkin ohjelman osalta voi ilmoittaa 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuista muutoksista enintään kolme kertaa kalenterivuodessa edellyttäen, että 2 kohdassa tarkoitettua yhden prosentin enimmäismäärää ei ylitetä kalenterivuonna, jona kolme ilmoitusta tehdään.
5. Tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen muutosten on oltava asetuksen (EY) N:o 1698/2005 17 artiklassa vahvistettujen tasojen mukaisia.
6. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut muutokset on annettava tiedoksi komissiolle. Komissio arvioi niitä seuraavien seikkojen perusteella:
a)
asetuksen (EY) N:o 1698/2005 noudattaminen;
b)
johdonmukaisuus asianomaisen kansallisen strategiasuunnitelman kanssa;
c)
tämän asetuksen noudattaminen.
Komissio ilmoittaa jäsenvaltiolle arvioinnin tuloksista neljän kuukauden kuluessa päivämäärästä, jona komissio vastaanotti ohjelmamuutosta koskevan pyynnön. Jos muutokset eivät noudata yhtä tai useampaa ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuista arviointiparametreista, neljän kuukauden määräaika keskeytetään siihen saakka, kun komissio vastaanottaa vaatimusten mukaiset ohjelmamuutokset.
Jos komissio ei esitä jäsenvaltiolle asiasta ilmoitusta toisessa alakohdassa tarkoitetun neljän kuukauden määräajan kuluessa, muutokset katsotaan hyväksytyiksi ja ne tulevat voimaan kyseisen neljän kuukauden määräajan päätyttyä.
10 artikla
1. Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 71 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan soveltamiseksi jäsenvaltio kantaa vastuun menoista, joita aiheutuu siitä päivästä lähtien, jona komissio vastaanottaa jäsenvaltion pyynnön tämän asetuksen 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista ohjelmatarkistuksista tai -muutoksista, siihen päivään, jona tehdään tämän asetuksen 7 ja 8 artiklan mukainen komission päätös tai saadaan päätökseen tämän asetuksen 9 artiklan mukainen arviointi muutosten vaatimustenmukaisuudesta.
2. Jos kyseessä ovat luonnonmullistuksista johtuvat kiireelliset toimenpiteet, 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin ohjelmamuutoksiin liittyvien menojen tukikelpoisuus voi alkaa ennen asetuksen (EY) N:o 1698/2005 71 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettua päivämäärää.
11 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 15 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen kansallisten kehysten muutokset kuuluvat tämän asetuksen 6 artiklan 1 kohdan c alakohdan soveltamisalaan. Tällaisiin muutoksiin sovelletaan tämän asetuksen 9 artiklan 3 ja 6 kohtaa soveltuvin osin.
12 artikla
Kun yhteisön lainsäädäntöä annetaan tai muutetaan, maaseudun kehittämisohjelmia on tarvittaessa muutettava uuden tai muutetun lainsäädännön mukaisesti noudattaen 6 artiklan 1 kohtaa. Tällaisia muutoksia ei oteta huomioon laskettaessa 7 artiklan 2 kohdassa, 8 artiklan 3 kohdassa ja 9 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen muutosten vuotuista määrää. Tällaisiin muutoksiin ei sovelleta 6 artiklan 2 kohtaa.
III LUKU
Maaseudun kehittämistoimenpiteet
1 Jakso
Maaseudun kehittämistoimenpiteet toimintalinjoittain
1 alajakso
Toimintalinja 1
13 artikla
1. Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 22 artiklan 1 kohdassa säädetyn nuorten viljelijöiden aloitustuen edellytysten on täytyttävä, kun tukihakemus jätetään.
Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 22 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen ammattitaitovaatimusten täyttämiseksi voidaan kuitenkin sallia tuen myöntämistä koskevan yksittäisen päätöksen päivämäärästä alkava enintään 36 kuukauden pituinen ajanjakso, jos nuori viljelijä tarvitsee mukautumisjakson, jonka kuluessa hän perustaa tilan tai uudistaa sen rakenteita, edellyttäen, että kyseisen kohdan c alakohdassa tarkoitetussa elinkeinosuunnitelmassa todetaan tällainen tarve.
2. Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 22 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetussa elinkeinosuunnitelmassa on kuvattava vähintään seuraavia:
a)
tilan alkutilanne ja erityiset välietapit ja tavoitteet uuden tilan toiminnan kehittämiseksi;
b)
yksityiskohtaiset tiedot investoinneista, koulutuksesta, neuvontapalveluista ja muista mahdollista tarpeellista toimista tilan toiminnan kehittämiseksi.
3. Toimivaltaisen viranomaisen on arvioitava elinkeinosuunnitelman noudattamista viiden vuoden kuluessa tuen myöntämistä koskevan yksittäisen päätöksen päivämäärästä. Ottaen huomioon olosuhteet, joissa elinkeinosuunnitelmaa toteutetaan, jäsenvaltioiden on määriteltävä edellytykset jo maksetun tuen takaisin perimiselle, jos nuori viljelijä ei täytä elinkeinosuunnitelman ehtoja arviointihetkellä.
4. Yksittäinen päätös nuoren viljelijän aloitustuen myöntämisestä on tehtävä 18 kuukauden kuluessa tilanpidon aloittamisesta, siten kuin tilanpidon aloittaminen määritellään jäsenvaltioiden voimassa olevassa lainsäädännössä. Jos tuki maksetaan asetuksen (EY) N:o 1698/2005 liitteessä vahvistettuna yhtenäisenä palkkiona, jäsenvaltio voi jakaa maksatuksen viiteen erään tämän artiklan 3 kohdan soveltamiseksi.
5. Jäsenvaltiot voivat päättää, että jos elinkeinosuunnitelmassa viitataan muiden asetuksessa (EY) N:o 1698/2005 säädettyjen maaseudun kehittämistoimenpiteiden käyttämiseen, toimivaltaisen viranomaisen nuoren viljelijän hakemukselle antama hyväksyntä antaa viljelijälle myös mahdollisuuden hyödyntää kyseisiä muita toimenpiteitä. Tässä tapauksessa hakijan on esitettävä riittävän yksityiskohtaiset tiedot, joiden avulla on mahdollista hakea myös näiden muiden toimenpiteiden mukaista tukea.
6. Jos nuori viljelijä ei toimi tilan ainoana vastaavana maatalousyrittäjänä, voidaan soveltaa erityisedellytyksiä. Näiden edellytysten on vastattava tilan ainoana tilanpidosta vastaavana maatalousyrittäjänä toimivalle nuorelle viljelijälle asetettuja edellytyksiä.
14 artikla
1. Jos tila saadaan usealta luopujalta, asetuksen (EY) N:o 1698/2005 23 artiklan mukainen varhaiseläketuki rajoitetaan yhdelle luopujalle myönnettävään määrään.
2. Luopujan jatkamaan muuhun kuin kaupalliseen maataloustoimintaan ei myönnetä yhteisen maatalouspolitiikan tukea.
3. Vuokraviljelijä voi siirtää luovutetun maan sen omistajalle edellyttäen, että vuokrasopimus on päättynyt ja asetuksen (EY) N:o 1698/2005 23 artiklan 3 kohdassa säädetyt tilan jatkajaa koskevat vaatimukset täyttyvät.
4. Jäsenvaltiot voivat lisäksi säätää luovutetun maan siirtämisestä sellaisen elimen haltuun, joka sitoutuu luovuttamaan sen myöhemmin asetuksen (EY) N:o 1698/2005 23 artiklan 3 kohdassa säädetyt edellytykset täyttäville jatkajille.
15 artikla
1. Viljelijöiden neuvontapalveluiden, joihin voidaan myöntää asetuksen (EY) N:o 1698/2005 24 artiklan mukaisesti tukea, on oltava neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003 (6) II osaston 3 luvun ja sen soveltamissäännösten mukaisia.
2. Maatalouden neuvontapalveluiden tarjoajiksi valituilla viranomaisilla ja elimillä on oltava tarkoituksenmukaiset resurssit eli pätevää henkilöstöä, hallinnolliset ja tekniset tilat ja välineet sekä neuvontakokemusta, ja sen neuvontatoiminnan on oltava luotettavaa suhteessa asetuksen (EY) N:o 1698/2005 24 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan a ja b alakohdassa tarkoitettuihin vaatimuksiin.
16 artikla
Maaseudun kehittämisohjelmissa on määrättävä asetuksen (EY) N:o 1698/2005 25 artiklassa tarkoitetun tilanhoito-, lomitus- ja neuvontapalvelujen perustamiseen myönnettävän tuen alentamisesta yhtä suurina erinä ensimmäisestä tukivuodesta lähtien siten, että tuki päättyy kokonaisuudessaan viimeistään kuudentena vuonna kyseisten palvelujen perustamisesta.
17 artikla
1. Kun kyseessä ovat maatilojen nykyaikaistamiseksi tehtävät investoinnit, joilla pyritään täyttämään yhteisössä hiljattain käyttöönotetut vaatimukset, kuten asetuksen (EY) N:o 1698/2005 26 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa säädetään, asianomaisten vaatimusten on täytyttävä kyseisessä alakohdassa säädetyn lisäajan päättymisen jälkeen.
2. Kun kyseessä ovat asetuksen (EY) N:o 1698/2005 22 artiklassa tarkoitettua tukea saavien nuorten viljelijöiden tekemät investoinnit, joilla pyritään täyttämään yhteisön voimassa olevat vaatimukset, asianomaisten vaatimusten on täytyttävä kyseisen asetuksen 26 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa säädetyn lisäajan päättymisen jälkeen.
18 artikla
1. Metsäalan koon ja käytön suhteen tarkoituksenmukaisten metsänhoitosuunnitelmien on asetuksen (EY) N:o 1698/2005 27 artiklan 2 kohdan soveltamiseksi perustuttava asiaa koskevaan kansalliseen lainsäädäntöön ja olemassa oleviin maankäyttösuunnitelmiin, ja niiden on katettava metsävarat riittävällä tavalla.
2. Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 27 artiklassa tarkoitettujen toimien, jotka koskevat metsien taloudellisen arvon parantamista, on oltava metsätilalla toteutettavia investointeja, ja niihin voi sisältyä metsänkorjuuvälineisiin tehtäviä investointeja.
Päätehakkuun jälkeiseen metsänuudistukseen ei myönnetä tukea.
3. Tämän asetuksen 30 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut metsät eivät kuulu asetuksen (EY) N:o 1698/2005 27 artiklan 1 kohdan ensimmäisen virkkeen soveltamisalaan.
19 artikla
1. Kun kyseessä ovat maa- ja metsätaloustuotteiden arvon lisäämiseen tähtäävät investoinnit yhteisössä hiljattain käyttöönotettujen vaatimusten täyttämiseksi, kuten asetuksen (EY) N:o 1698/2005 28 artiklan 1 kohdan c alakohdan toisessa alakohdassa säädetään, asianomaisten vaatimusten on täytyttävä kyseisessä alakohdassa säädetyn lisäajan päättymisen jälkeen.
2. Kun kyseessä ovat metsätaloustuotteiden arvon lisäämiseen tähtäävät investoinnit, puun käyttöön raaka-aineena liittyvät investoinnit rajoitetaan teollista jalostusta edeltäviin työvaiheisiin.
20 artikla
Maatalous- ja elintarvikealan sekä metsätalouden uusien tuotteiden, menetelmien ja tekniikoiden kehittämiseksi tehtävästä yhteistyöstä aiheutuvien kustannusten, kuten asetuksen (EY) N:o 1698/2005 29 artiklan 2 kohdassa tarkoitetaan, on koskettava valmistelevia toimia, kuten suunnittelua, tuote-, prosessi- tai teknologiakehitystä ja testejä sekä yhteistyöhön liittyviä aineellisia ja/tai aineettomia investointeja, joita toteutetaan ennen kuin vasta kehitettyjä tuotteita, prosesseja ja teknologioita käytetään kaupallisiin tarkoituksiin.
21 artikla
1. Jäsenvaltion on mukautettava asetuksen (EY) N:o 1698/2005 31 artiklassa tarkoitetun, yhteisön lainsäädännön vaatimusten noudattamiseen myönnettävän tuen tasoa vaatimuskohtaisesti ottaen huomioon, millainen velvoitteiden taso vaatimuksen soveltamisesta seuraa. Tuki on lakkautettava vähitellen kyseisen artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen enintään viiden vuoden aikana.
2. Määritettäessä vuotuista tukea, joka maksetaan asetuksen (EY) N:o 1698/2005 31 artiklassa tarkoitetusta yhteisön lainsäädäntöön perustuvien vaatimusten noudattamisesta, huomioon ei oteta investointikustannuksia.
22 artikla
1. Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 32 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut yhteisön laatujärjestelmät ovat seuraavien asetusten ja säännösten mukaiset järjestelmät:
a)
neuvoston asetus (ETY) N:o 2092/91 (7);
b)
neuvoston asetus (EY) N:o 509/2006 (8);
c)
neuvoston asetus (EY) N:o 510/2006 (9);
d)
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 (10) VI osasto.
2. Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 32 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen, jäsenvaltioiden hyväksymien elintarvikkeiden laatujärjestelmien on täytettävä seuraavat tukikelpoisuusperusteet:
a)
Tällaisissa järjestelmissä valmistettavien lopputuotteiden erityisyyden on johduttava viljelymenetelmiä koskevista yksityiskohtaisista velvoitteista, joiden avulla voidaan taata:
-
erityispiirteet, myös tuotantoprosessi, tai
-
kansanterveyden, eläinten ja kasvien terveyden, eläinten hyvinvoinnin tai ympäristönsuojelun kannalta huomattavasti laadukkaampi lopputuote kuin mitä kaupallista hyödykettä koskevassa standardissa vaaditaan.
b)
Järjestelmiin on sisällyttävä sitovat tuote-eritelmät, joiden noudattamista valvoo riippumaton tarkastuselin.
c)
Kaikki tuottajat voivat osallistua järjestelmiin.
d)
Järjestelmien on oltava avoimia, ja niillä on varmistettava tuotteiden täydellinen jäljitettävyys.
e)
Järjestelmissä on otettava huomioon nykyiset ja ennakoidut markkinamahdollisuudet.
3. Elintarvikkeiden laatujärjestelmiin osallistuville viljelijöille voidaan myöntää tukea ainoastaan, jos laatutuote tai -elintarvike on virallisesti tunnustettu 1 kohdassa lueteltujen asetusten tai säännösten nojalla tai jos kyseessä on 2 kohdassa tarkoitettu jäsenvaltion hyväksymä elintarvikkeiden laatujärjestelmä.
Kun kyseessä ovat 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitetut elintarvikkeiden laatujärjestelmät, tukea voidaan myöntää ainoastaan yhteisön rekisteriin hyväksytyille tuotteille.
4. Kun maaseudun kehittämisohjelmassa maksetaan tukea osallistumisesta asetuksen (ETY) N:o 2092/91 mukaiseen elintarvikkeiden laatuohjelmaan jonkin tietyn tuotteen osalta, kyseiseen laatuohjelmaan osallistumisesta aiheutuvia kiinteitä kustannuksia ei oteta huomioon laskettaessa maatalouden ympäristötoimenpiteestä saman tuotteen luonnonmukaiseen viljelyyn maksettavan tuen määrää.
5. Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 32 artiklan 1 kohdan c alakohtaa sovellettaessa ’kiinteillä kustannuksilla’ tarkoitetaan kustannuksia, jotka aiheutuvat liittymisestä ja vuotuisesta osallistumisesta tuettuun elintarvikkeiden laatujärjestelmään, tarvittaessa myös kustannuksia, jotka aiheutuvat järjestelmän erityispiirteiden noudattamiseksi tehtävistä tarkastuksista.
23 artikla
1. Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 20 artiklan c kohdan iii alakohtaa sovellettaessa ’tuottajaryhmällä’ tarkoitetaan kaikkia sellaisia järjestöjä niiden oikeudellisesta muodosta riippumatta, jotka tuovat yhteen mainitun asetuksen 32 artiklassa tarkoitettuun jonkin erityisen maataloustuotteen tai elintarvikkeen laatujärjestelmään aktiivisesti osallistuvia toimijoita. Yhtä tai useampaa alaa edustavat ammattialan ja/tai ammattialojen väliset järjestöt eivät täytä tuottajaryhmän määritelmää.
2. Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 33 artiklan mukaisesti tukea saavien tiedotus- ja menekinedistämistoimien on oltava toimia, joiden tarkoituksena on kannustaa kuluttajia ostamaan maataloustuotteita tai elintarvikkeita, jotka maaseudun kehittämisohjelmissa kuuluvat elintarvikkeiden laatujärjestelmiin kyseisen asetuksen 32 artiklan mukaisesti.
Näillä toimilla on pyrittävä korostamaan kyseisten tuotteiden erityispiirteitä tai etuja, erityisesti kyseiseen elintarvikkeiden laatuohjelmaan liittyvien laadun, erityisten tuotantotapojen, eläinten hyvinvointiin liittyvien korkeiden vaatimusten ja ympäristönsuojelun kannalta. Toimilla voidaan myös pyrkiä jakamaan kyseisiin tuotteisiin liittyvää teknistä ja tieteellistä tietoa. Niihin kuuluu erityisesti messujen ja näyttelyiden järjestämistä ja/tai niihin osallistumista, vastaavia PR-toimia ja mainontaa eri tiedotusvälineissä tai myyntipisteissä.
3. Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 20 artiklan c kohdan iii alakohdassa säädettyä tukea voidaan myöntää ainoastaan sisämarkkinoilla tapahtuviin tiedotus-, menekinedistämis- ja mainontatoimiin.
Näillä toimilla ei saa kannustaa ostamaan jotakin tuotetta sen erityisen alkuperän vuoksi, lukuun ottamatta asetuksella (EY) N:o 510/2006 perustettuun laatuohjelmaan ja asetuksessa (EY) N:o 1493/1999 säädettyihin järjestelmiin kuuluvia tuotteita. Tuotteen alkuperä voidaan kuitenkin ilmoittaa, jos viittaukset alkuperään ovat toissijaisia pääviestiin verrattuna.
Tukea ei voida myöntää toimiin, jotka koskevat kaupallisten merkkien menekinedistämistoimia.
4. Jos 2 kohdassa tarkoitetut toimet koskevat johonkin 22 artiklan 1 kohdan a, b tai c alakohdassa tarkoitettuun elintarvikkeiden laatujärjestelmään kuuluvaa tuotetta, näissä järjestelmissä säädetyn yhteisön tunnuksen on oltava näkyvissä tiedotusta, menekinedistämistä ja/tai mainontaa koskevassa aineistossa.
5. Asetuksen (EY) N:o 2826/2000 mukaista tukea saaville tiedotus- ja menekinedistämistoimille ei voida myöntää asetuksen (EY) N:o 1698/2005 20 artiklan c alakohdan iii alakohdan mukaista tukea.
6. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että tukea saavaan toimeen kuuluvaan tiedotukseen, menekinedistämiseen tai mainontaan tarkoitetun materiaalin luonnokset ovat yhteisön lainsäädännön mukaisia. Tuensaajien on toimitettava tätä varten jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle aineiston luonnokset.
24 artikla
1. Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 34 artiklassa tarkoitetussa elinkeinosuunnitelmassa on:
a)
esitettävä näyttöä siitä, että tilasta voi tulla taloudellisesti kannattava, kun tarvittaessa otetaan huomioon maatilakotitalouden muut tulolähteet;
b)
esitettävä vaadittavien investointien yksityiskohdat;
c)
kuvattava erityiset välietapit ja tavoitteet.
2. Jos asetuksen (EY) N:o 1698/2005 34 artiklassa tarkoitetussa elinkeinosuunnitelmassa viitataan muiden maaseudun kehittämistoimenpiteiden käyttöön, suunnitelman on oltava tarpeeksi yksityiskohtainen, jotta sillä voidaan tukea kyseisten muiden toimenpiteiden mukaisen tuen hakemista.
3. Ottaen huomioon olosuhteet, joissa elinkeinosuunnitelmaa toteutetaan, jäsenvaltioiden on asetuksen (EY) N:o 1698/2005 34 artiklan 2 kohdan soveltamiseksi lopetettava tuen maksaminen, jos osittainen omavaraisviljelijä ei täytä elinkeinosuunnitelman ehtoja arviointihetkellä.
25 artikla
1. Jotta voidaan vahvistaa vähimmäistuki tuotantoalalla, jolla kokonaistuotanto on hyvin pieni, asetuksen (EY) N:o 1698/2005 liitteen mukaisesti kyseistä vähimmäistukea voidaan Maltassa myöntää ainoastaan tuottajaryhmille, joihin on liittynyt vähimmäisprosenttiosuus kyseisen alan tuottajia ja jotka edustavat vähimmäisprosenttiosuutta kyseisen alan tuotannosta.
Tuottajien ja tuotannon vähimmäisprosenttiosuudet ja asianomaiset alat on määriteltävä Maltan maaseudun kehittämisohjelmassa.
2. Pienen tuottajaryhmän perustamiskustannuksina laskettu Maltan tuottajaryhmien tuen vähimmäismäärä vahvistetaan liitteessä III.
2 alajakso
Toimintalinja 2
26 artikla
Jos tukea maksetaan asetuksen (EY) N:o 1698/2005 38 artiklan nojalla, neuvoston direktiivien 79/409/ETY (11) ja 92/43/ETY (12) täytäntöönpanoon ei voida maksaa tukea mainitun asetuksen 31 artiklan nojalla.
27 artikla
1. Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 39 artiklan 1-4 kohdan ja 40 artiklan soveltamiseksi sovelletaan tapauksen mukaan tämän artiklan 2-13 kohtaa.
2. Kotieläintuotannon laajaperäistämiseen tai muunlaiseen kotieläinten hoitoon liittyvien sitoumusten on täytettävä vähintään seuraavat edellytykset:
a)
laidunmaan hoitoa jatketaan;
b)
ylläpidetään koko laitumena olevaa alaa eläinyksikköä kohti ja vältetään siten sekä liiallinen laiduntaminen että liian vähäinen käyttö;
c)
eläintiheys määritellään ottamalla huomioon tilan koko laiduntava karja tai, jos kyseessä on ravinteiden huuhtoutumisen vähentämiseen tähtäävä sitoumus, kyseisen sitoumuksen kannalta tarkoituksenmukainen karjan määrä tilalla.
3. Sitoumukset, joilla rajoitetaan lannoitteiden, kasvinsuojeluaineiden tai muiden tuotantopanosten käyttöä, hyväksytään ainoastaan, jos tällaisia rajoituksia voidaan arvioida tavalla, joka antaa kohtuullisen varmuuden sitoumusten noudattamisesta.
4. Tukeen voi kuulua seuraavanlaisia sitoumuksia:
a)
sellaisten paikallisten kotieläinrotujen kasvattaminen, jotka ovat peräisin kyseiseltä alueelta ja jotka ovat uhanalaisia kasvatuksesta luopumisen vuoksi;
b)
sellaisten kasvien geenivarojen säilyttäminen, jotka ovat luonnostaan sopeutuneet paikallisiin ja alueellisiin olosuhteisiin ja joita uhkaa geneettinen köyhtyminen.
Tukikelpoiset kotieläinlajit sekä kasvatuksesta luopumisen vuoksi uhanalaisten paikallisten rotujen kynnysmäärä määritellään liitteessä IV.
5. Ympäristötoimenpiteet, joita toteutetaan yhteisten markkinajärjestelyjen tai liitteessä I lueteltujen suorien tukijärjestelmien mukaisesti, eläinten ja kasvien terveyteen liittyvät toimenpiteet tai muut maaseudun kehittämistoimenpiteet kuin maatalouden ympäristötoimenpiteet ja eläinten hyvinvointia edistävä tuki eivät sulje pois samasta tuotannosta maksettavaa maatalouden ympäristötukea ja/tai eläinten hyvinvointia edistävää tukea edellyttäen, että tällainen tuki on lisätukea ja asianomaisten toimenpiteiden mukaista.
Maatalouden ympäristötukeen ja/tai eläinten hyvinvointiin liittyviä erilaisia sitoumuksia voidaan yhdistää edellyttäen, että ne ovat täydentäviä ja yhteensopivia.
Kun ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä tai sitoumuksia yhdistetään, tuen tasossa on otettava huomioon yhdistämisen vuoksi aiheutuvat erityiset tulonmenetykset ja lisäkustannukset.
6. Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 54 tai 107 artiklan mukaisesti kesannoidulla maalla toteutettaviin maaseudun ympäristötoimenpiteisiin maksetaan tukea ainoastaan, jos maatalouden ympäristösitoumukset ylittävät mainitun asetuksen 3 artiklan 1 kohdassa säädetyt pääasialliset vaatimukset.
Kun kyseessä on vuoristoalueille, muille luonnonhaitta-alueille, Natura 2000 -maatalousalueille ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY (13) mukaisille vesipiirin hoitosuunnitelmiin sisältyville maatalousalueille suunnattu tuki, maatalouden ympäristösitoumuksissa on tarpeen mukaan otettava huomioon kyseisille aluille myönnettävää tukea koskevat edellytykset.
7. Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 40 artiklassa tarkoitetuissa eläinten hyvinvointiin liittyvissä sitoumuksissa on määrättävä vaatimusten tiukentamisesta ainakin yhdellä seuraavista aloista:
a)
eläinten luontaisia tarpeita paremmin vastaava juotto ja ruokinta;
b)
olot eläinsuojissa, kuten eläinten käytössä oleva tila, kuivikkeet, luonnonvalo;
c)
ulkotiloihin pääsy;
d)
järjestelmällisen silpomisen, eristämisen tai jatkuvan kytkemisen puuttuminen;
e)
tautien ehkäiseminen pääosin kasvatusmenetelmien ja/tai pito-olojen avulla.
8. Annetuista sitoumuksista johtuvan tulonmenetyksen ja lisätulojen laskennassa käytetään viitetasona asetuksen (EY) N:o 1698/2005 39 artiklan 3 kohdassa ja 40 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja vaatimuksia.
9. Jos sitoumukset tavanomaisesti ilmaistaan muina yksikköinä kuin asetuksen (EY) N:o 1698/2005 liitteessä käytettyinä yksikköinä, jäsenvaltiot voivat laskea maksut näiden muiden yksikköjen perusteella. Tällaisissa tapauksissa jäsenvaltioiden on varmistettava, että kyseisessä liitteessä vahvistettuja yhteisön tuen vuotuisia enimmäismääriä noudatetaan. Tätä varten jäsenvaltio voi:
a)
rajoittaa hehtaarikohtaista yksikkömäärää, johon maatalouden ympäristösitoumuksia sovelletaan; tai
b)
määritellä kullekin osallistuvalle tilalle yleisen enimmäismäärän ja varmistaa, että kunkin tilan saamat maksut pysyvät näissä rajoissa.
10. Jäsenvaltioiden on päätettävä asetuksen (EY) N:o 1698/2005 39 artiklan 4 kohdassa ja 40 artiklan 3 kohdassa säädettyjen transaktiokustannusten korvaustarpeesta objektiivisin perustein.
Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 39 artiklan 4 kohdassa ja 40 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuilla ’transaktiokustannuksilla’ tarkoitetaan kustannuksia, jotka liittyvät itse transaktion toteutumiseen eivätkä liity suoraan itse sitoumuksen toteuttamiseen.
Transaktiokustannukset lasketaan koko sitoumusajalta, eivätkä ne voi ylittää 20:tä prosenttia annetusta sitoumuksesta johtuvista tulonmenetyksistä ja lisäkustannuksista.
11. Jäsenvaltiot voivat antaa luvan yhden sitoumuksen vaihtamiseen toiseksi kyseisen sitoumuksen voimassaoloaikana, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
tällaisesta muunnoksesta on huomattavaa etua ympäristölle tai eläinten hyvinvoinnille taikka molemmille;
b)
voimassa olevaa sitoumusta vahvistetaan merkittävästi;
c)
asianomaiset sitoumukset sisältyvät hyväksyttyyn maaseudun kehittämisohjelmaan.
Tämän kohdan ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdassa tarkoitettujen edellytysten mukaisesti voidaan hyväksyä maatalouden ympäristösitoumuksen vaihtaminen maatalousmaan ensimmäistä metsitystä koskevaan sitoumukseen asetuksen (EY) N:o 1698/2005 43 artiklan mukaisesti. Maatalouden ympäristösitoumus päättyy ilman takaisinperintävaatimuksia.
12. Jäsenvaltiot voivat sallia maatalouden ympäristösitoumusten tai eläinten hyvinvointiin liittyvien sitoumusten mukauttamisen sitoumusten voimassaoloaikana edellyttäen, että hyväksytty maaseudun kehittämisohjelma mahdollistaa tällaisen mukautuksen ja että mukautus on asianmukaisesti perusteltavissa sitoumuksen tavoitteilla.
Tällaiset mukautukset voidaan tehdä myös pidentämällä sitoumuksen voimassaoloaikaa.
13. Muuntokertoimet eläinten muuntamiseksi eläinyksiköiksi vahvistetaan liitteessä V. Jäsenvaltiot voivat objektiivisin perustein eriyttää kertoimia kyseisessä liitteessä kunkin ryhmän osalta vahvistetuissa rajoissa.
28 artikla
1. Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 39 artiklan 5 kohdan mukainen tuki voi kattaa toimia, joita suorittavat muut tuensaajat kuin mainitun asetuksen 39 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut tuensaajat.
2. Tämän asetuksen 27 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuihin maatalouden ympäristösitoumuksiin kuuluviin toimintoihin ei voida myöntää asetuksen (EY) N:o 1698/2005 39 artiklan 5 kohdan mukaista tukea.
Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 39 artiklan 5 kohdan mukaista tukea ei voida myöntää toimiin, joille myönnetään tukea Euroopan yhteisön tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen ja esittelyn puiteohjelmasta.
3. Maatalouden geenivarojen säilyttämiseksi toteutettavien toimien, joihin voidaan asetuksen (EY) N:o 1698/2005 39 artiklan 5 kohdan mukaisesti myöntää tukea, on sisällettävä seuraavat toimet:
a)
kohdennetut toimet: toimet, joilla edistetään maatalouden geenivarojen ex situ- ja in situ -säilyttämistä, kuvaamista, keräämistä ja käyttöä, mukaan lukien tällä hetkellä in situ -säilytettyjen geenivarojen www-tietokannat, joihin sisältyy in situ -säilyttäminen maatilalla, sekä ex situ -kokoelmien (geenipankkien) ja tietokantojen säilyttämistä, kuvaamista, keräämistä ja käyttöä;
b)
koordinointitoimet: toimet, joilla edistetään tietojen vaihtoa jäsenvaltioiden toimivaltaisten laitosten kesken yhteisön maatalouden geenivarojen säilyttämisestä, kuvaamisesta, keräämisestä ja käytöstä;
c)
liitännäistoimet: tiedotus-, levittämis- ja neuvontatoimet valtiosta riippumattomien järjestöjen ja muiden sidosryhmien kanssa, koulutuskurssit ja teknisten kertomusten laatiminen.
4. Tässä artiklassa tarkoitetaan:
a)
’in situ -säilyttämisellä’ geeniaineksen säilyttämistä ekosysteemeissä ja luontaisissa elinympäristöissä sekä lajien tai luonnonvaraisten rotujen elinkykyisten populaatioiden säilyttämistä ja elvyttämistä niiden luonnollisessa ympäristössä sekä kotieläinlajien ja viljelykasvilajien osalta siinä maatilaympäristössä, jossa ne ovat kehittäneet erityisominaisuutensa;
b)
’säilyttämisellä in situ maatilalla’in situ -säilyttämistä ja -kehittämistä maatilan tasolla;
c)
’ex situ -säilyttämisellä’ maatalouden geenivarojen säilyttämistä muussa kuin niiden luonnollisessa ympäristössä;
d)
’ex situ -kokoelmalla’ maatalouden geenivarojen kokoelmaa, jota säilytetään muualla kuin geenivarojen luonnollisessa ympäristössä.
29 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 41 ja 49 artiklassa tarkoitetuilla ’ei-tuotannollisilla investoinneilla’ tarkoitetaan investointeja, jotka eivät johda maa- tai metsätilan arvon tai tuotannon huomattavaan kasvuun.
30 artikla
1. Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 42 artiklan 1 kohdan soveltamiseksi käytetään tämän artiklan 2 ja 3 kohdan määritelmiä, lukuun ottamatta poikkeuksia, jotka on perusteltava asianmukaisesti maaseudun kehittämisohjelmissa.
2. ’Metsällä’ tarkoitetaan yli 0,5 hehtaarin laajuista maa-aluetta, jolla puut ovat yli 5 metriä korkeita ja jolla latvuspeittävyys on yli 10 prosenttia, tai puita, jotka yltävät näihin raja-arvoihin in situ. Metsäksi ei katsota pääosin maatalousmaana tai kaupunkialueiden käytössä olevaa maata.
Metsiin luetaan metsänuudistusalueet, jotka eivät ole vielä yltäneet mutta joiden odotetaan yltävän 10 prosentin latvuspeittävyyteen ja 5 metrin puunkorkeuteen, ja väliaikaisesti ihmisen toiminnan vuoksi tai luontaista syistä puuttomat alueet, joiden odotetaan uudistuvan.
Metsiin luetaan bambu- ja palmumetsät edellyttäen, että korkeuteen ja latvuspeittävyyteen liittyvät edellytykset täyttyvät.
Metsiin sisällytetään metsätiet, katkaisulinjat ja muut pienet aukiot; metsät kansallispuistoissa, luonnonsuojelualueilla ja muilla suojelluilla alueilla, kuten alueilla, joilla on erityistä tieteellistä, historiallista, kulttuurillista tai henkistä mielenkiintoa.
Metsiin sisällytetään tuulensuojaistutukset, suojavyöhykkeet ja puista muodostuvat käytävät, joiden ala on yli 0,5 hehtaaria ja leveys yli 20 metriä.
Metsiin luetaan myös lähinnä metsätalous- tai suojelutarkoituksissa tehdyt istutusmetsät, kuten kumipuuviljelykset ja korkkitammimetsiköt. Maatalouden tuotantojärjestelmissä kasvatettavaa puustoa, kuten hedelmäviljelmiä, ja peltometsätalousjärjestelmiä ei sisällytetä metsän määritelmään. Määritelmään ei myöskään sisällytetä kaupunkialueiden puistoissa ja puutarhoissa kasvavia puita.
3. ’Metsäalueella’ tarkoitetaan yli 0,5 hehtaarin laajuista metsäksi luokittelematonta maa-aluetta, jolla puut ovat yli 5 metriä korkeita ja jolla latvuspeittävyys on 5-10 prosenttia, tai puita, jotka yltävät näihin raja-arvoihin in situ, tai jolla pensaikkojen, tiheikköjen ja puiden yhteinen latvuspeittävyys on yli 10 prosenttia. Metsäalueeksi ei katsota pääosin maatalousmaana tai kaupunkialueiden käytössä olevaa maata.
4. Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 42 artiklan 1 kohdan ensimmäisen virkkeen soveltamisalaan eivät kuulu seuraavat metsät ja metsäalueet:
a)
keskus- tai aluehallinnon tai valtion omistamien yritysten omistama metsä ja muu metsämaa;
b)
valtion omistama metsä ja metsämaa;
c)
metsät, joiden omistajana olevan oikeushenkilön pääomasta vähintään 50 prosenttia on jonkin a ja b alakohdassa tarkoitetun tahon hallussa.
31 artikla
1. Jäsenvaltioiden on määriteltävä maatalousmaa, jolle voidaan myöntää asetuksen (EY) N:o 1698/2005 43 artiklan mukaisesti tukea ensimmäiseen metsitykseen. Määritelmän on katettava säännöllisesti viljelty maa.
Direktiivien 79/409/ETY ja 92/43/ETY mukaisesti nimettyjen Natura 2000 -alueiden ensimmäisen metsityksen on oltava kyseisen alueen hoitotavoitteiden mukaista.
2. Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 43 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuihin ’perustamiskustannuksiin’ sisältyvät istutusmateriaalista ja istuttamisesta aiheutuvat kustannukset sekä istuttamiseen suoraan liittyvät ja istuttamisen tarpeelliseksi tekemät kustannukset.
3. Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 43 artiklan 1 kohdan c alakohdan soveltamiseksi ’viljelijöillä’ tarkoitetaan henkilöitä, jotka käyttävät olennaisen osan työajastaan maatalouden harjoittamiseen ja saavat huomattavan osan tuloistaan jäsenvaltion määrittelemien perusteiden mukaisesti.
4. Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 43 artiklan 3 kohdan ja 44 artiklan 3 kohdan soveltamiseksi ’nopeakasvuisten lajien lyhytkiertoviljelyllä’ tarkoitetaan sellaisten lajien viljelyä, joiden kiertoaika eli saman alan korjuuväli on alle 15 vuotta.
32 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 44 artiklan soveltamiseksi jäsenvaltioiden on määritettävä, kuinka paljon taimia hehtaarille voidaan enintään istuttaa, ottaen huomioon paikalliset olosuhteet, puulajit ja tarve varmistaa maan maatalouskäytön jatkuminen.
33 artikla
1. Kun asetuksen (EY) N:o 1698/2005 48 artiklan mukainen tuki kattaa metsäpalojen katkaisulinjojen perustamisen, tukikelpoisiin kustannuksiin voidaan sisällyttää perustamiskustannusten lisäksi asianomaisen alueen myöhemmät hoitokustannukset.
Jos metsäpalojen katkaisulinjoja ylläpidetään maataloustoiminnalla, tähän ei myönnetä tukea maatalouden ympäristötukea saavilla aloilla.
2. Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 48 artiklassa tarkoitetut metsäpaloja ehkäisevät toimet voivat kattaa seuraavat toimet:
a)
suojaavien perusrakenteiden luominen, kuten metsäautotiet, metsätiet, vedenottopaikat, katkaisulinjat, raivatut ja hakatut alueet sekä toimet katkaisulinjojen sekä raivattujen ja hakattujen alueiden säilyttämiseksi;
b)
ennalta ehkäisevät metsähoitotoimet, kuten kasvillisuuden pitäminen kurissa, harvennus ja kasvillisuuden rakenteen monipuolistaminen;
c)
kiinteiden metsäpalovalvontalaitteiden ja viestintälaitteiden käyttöönotto tai kehittäminen.
34 artikla
1. Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 50 artiklan 5 kohdassa tarkoitetut maatalousalueet, jotka on sisällytetty direktiivin 2000/60/EY mukaisiin vesipiirin hoitosuunnitelmiin, ovat asetuksen (EY) N:o 1698/2005 38 artiklan mukaisesti tukikelpoisia, jos vesipiirin hoitosuunnitelma on laadittu ja sitä toteutetaan kyseisillä alueilla.
2. Sellaisia ympäristösyitä, joiden vuoksi aluetta voidaan asetuksen (EY) N:o 1698/2005 50 artiklan 6 kohdan mukaisesti pitää metsitykseen soveltuvana, voivat olla eroosion ja/tai autioitumisen torjunta, biodiversiteetin lisääminen, vesivarojen suojelu, tulvien torjunta ja ilmastomuutoksen lieventäminen edellyttäen, ettei tulvien torjunta ja ilmastomuutoksen lieventäminen vahingoita biodiversiteettiä tai aiheuta muita ympäristötuhoja.
3 alajakso
Toimintalinja 3
35 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 53 artiklan soveltamiseksi ’maatilakotitalouden jäsenellä’ tarkoitetaan luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä tai tällaisten henkilöiden muodostamaa ryhmää, maataloustyöntekijöitä lukuun ottamatta, siitä riippumatta, millaisen oikeudellisen aseman kansallinen lainsäädäntö ryhmälle ja sen jäsenille antaa. Jos maatilakotitalouden jäsen on oikeushenkilö tai tällaisten henkilöiden muodostama ryhmä, jäsenen on harjoitettava tilalla maataloutta tukihakemuksen esittämishetkellä.
36 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 59 artiklan e alakohdassa tarkoitettujen julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien, joille maksetaan tukea paikallisten kehittämisstrategioiden täytäntöönpanosta, on täytettävä seuraavat edellytykset:
a)
niiden on luotava aluekohtaiset paikalliset kehittämisstrategiat aluetta pienempien yksiköiden tasolla;
b)
niiden on edustettava tämän artiklan a alakohdassa tarkoitetulla maantieteellisellä tasolla toimivia julkisia ja yksityisiä toimijoita;
c)
toimintakustannukset eivät saa ylittää 15:tä prosenttia julkisista menoista, jotka liittyvät kunkin yksittäisen julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuden paikalliseen kehittämisstrategiaan.
4 alajakso
Toimintalinja 4
37 artikla
1. Kun kyseessä on asetuksen (EY) N:o 1698/2005 IV osaston I luvun 4 jaksossa tarkoitetun toimintalinjan 4 täytäntöönpano, jäsenvaltiot tai alueet voivat valita, katetaanko jäsenvaltio tai alue kokonaisuudessaan vai osittain, mukauttamalla vastaavasti perusteita, joiden mukaisesti paikalliset toimintaryhmät ja niiden edustamat alueet valitaan.
Paikallisten toimintaryhmien valintamenettelyjen on oltava avoimia asianomaisille maaseutualueille ja varmistettava kilpailu paikallisia kehittämisstrategioita esittävien paikallisten toimintaryhmien välillä.
2. Ehdotuspyynnöt maaseutualueiden valitsemiseksi asetuksen (EY) N:o 1698/2005 62 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen paikallisten kehittämisstrategioiden toteuttamiseen on järjestettävä kahden vuoden kuluessa ohjelmien hyväksymisestä. Jäsenvaltiot tai alueet voivat kuitenkin järjestää uusia ehdotuspyyntöjä erityisesti silloin, kun Leader on avoinna uusille alueille, jolloin saatetaan tarvita pidempiä määräaikoja.
3. Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 61 artiklan a alakohdassa ja 62 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen alueiden väestömäärän on yleisenä sääntönä oltava vähintään 5 000 ja enintään 150 000 asukasta.
Asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa 5 000 ja 150 000 asukkaan rajoja voidaan kuitenkin alentaa tai korottaa.
4. Yhteisön 30 päivänä huhtikuuta 2004 muodostaneiden jäsenvaltioiden on pyrittävä varmistamaan, että etusijalle asetetaan sellaisten paikallisten toimintaryhmien valitseminen, jotka ovat yhdentäneet paikallisiin kehittämisstrategioihinsa yhteistyötä asetuksen (EY) N:o 1698/2005 62 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
38 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 63 artiklan c alakohdassa tarkoitettujen paikallisten toimintaryhmien toimintakustannuksiin voidaan maksaa yhteisön tukea enintään 20 prosenttia paikallisesta kehittämisstrategiasta aiheutuvista kaikista julkisista menoista.
39 artikla
1. Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 65 artiklassa tarkoitetussa yhteistyössä on oltava mukana vähintään yksi Leader-toimintalinjassa valittu paikallinen toimintaryhmä. Yhteistyön täytäntöönpanosta vastaa koordinoiva paikallinen toimintaryhmä.
2. Yhteistyöhön voivat osallistua asetuksen (EY) N:o 1698/2005 59 artiklan e alakohdassa tarkoitetut julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuudet ja muut maaseutualueet, joiden järjestäytyminen sisältää seuraavat piirteet:
a)
paikallinen ryhmä toimii jollakin maantieteellisellä alueella, on aktiivinen maaseudun kehittämisessä ja sillä on valmiudet laatia kyseiselle alueelle kehittämisstrategia;
b)
paikallinen ryhmä on järjestäytynyt paikallisten toimijoiden kumppanuutena.
3. Yhteistyöhön on sisällyttävä yhteisen toimen toteuttaminen.
Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 65 artiklan mukaista tukea voidaan myöntää ainoastaan yhteisestä toimesta aiheutuviin menoihin, yhteisten rakenteiden ylläpitämiseen ja valmistelevaan tekniseen apuun.
Toiminnan edistämisestä aiheutuviin menoihin voidaan maksaa tukea kaikilla alueilla, joita yhteistyö koskee.
4. Jos paikallisten toimintaryhmien toteuttamia hankkeita ei ole sisällytetty asetuksen (EY) N:o 1698/2005 62 artiklan 4 kohdan mukaisesti paikalliseen kehittämisstrategiaan, yhteistyöhankkeiden valinnasta vastaavat jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset. Tässä tapauksessa paikalliset toimintaryhmät voivat esittää yhteistyöhankkeet toimivaltaisille viranomaisille viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2013.
5. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi hyväksytyt valtioiden väliset yhteistyöhankkeet.
5 alajakso
Tekninen apu
40 artikla
Jos maaseudun kehittämisohjelmat kattavat sekä lähentymistavoitealueita että muita alueita, asetuksen (EY) N:o 1698/2005 70 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettuun tekniseen apuun suunnattava maaseuturahaston rahoitusosuus voidaan määrittää sen perusteella, minkä tyyppisiä alueita ohjelmassa on eniten.
41 artikla
1. Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 68 artiklassa säädetyn kansallisen maaseutuverkoston hoitamiseen tarvittava rakenne voidaan perustaa joko toimivaltaiseen kansalliseen viranomaiseen tai tarjouskilpailumenettelyillä. Tämän rakenteen on pystyttävä hoitamaan kyseisen artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetut tehtävät.
2. Jos yksi maaseudun kehittämisohjelma kattaa jäsenvaltion koko alueen, kansallinen maaseutuverkosto on osa ohjelman teknistä apua, ja asetuksen (EY) N:o 1698/2005 68 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdan soveltamisalaan kuuluviin tekijöihin liittyvät suunnitellut menot on eroteltava toisistaan. Kyseisen a alakohdan soveltamisalaan kuuluviin tekijöihin liittyvät menot eivät kuitenkaan voi ylittää 25:tä prosenttia kansalliseen maaseutuverkostoon varatusta määrästä.
3. Jos jäsenvaltiot hyödyntävät asetuksen (EY) N:o 1698/2005 66 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa säädettyä mahdollisuutta, kansallisen maaseutuverkoston perustamiseen ja toimintaan tarkoitettu erityisohjelma on hyväksyttävä kyseisen asetuksen 18 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
Tällaisten erityisohjelmien esittämiseen, hyväksymiseen ja muuttamiseen sovelletaan soveltuvin osin tämän asetuksen 4 artiklaa, 5 artiklan 1 ja 3 kohtaa ja 6 artiklaa.
Erityisohjelmassa ja sen rahoitustaulukoissa on eroteltava toisistaan tekijät, jotka kuuluvat asetuksen (EY) N:o 1698/2005 68 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdan soveltamisalaan. Kyseisen a alakohdan soveltamisalaan kuuluviin tekijöihin liittyvät menot eivät kuitenkaan voi ylittää 25:tä prosenttia asianomaisen ohjelman kokonaismäärästä.
4. Kansalliset maaseutuverkostot on perustettava viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2008.
5. Kansallisten maaseutuverkostojen perustamiseen ja järjestäytymiseen liittyvät yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan liitteessä II.
2 Jakso
Useita toimenpiteitä koskevat yhteiset säännökset
42 artikla
Jos kyseessä ovat useampaan kuin yhteen toimintalinjaan ja/tai toimenpiteeseen kuuluvat yhdennetyt toimet, kuhunkin toimen osaan, jonka on selkeästi tunnistettu kuuluvan tietyn maaseudun kehittämistoimenpiteen soveltamisalaan, on asetuksen (EY) N:o 1698/2005 70 artiklan 7 kohdan soveltamiseksi sovellettava kyseiseen toimenpiteeseen liittyviä edellytyksiä.
43 artikla
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että investointitoimenpiteiden tuki kohdennetaan selkeästi määriteltyihin tavoitteisiin, jotka kuvastavat tunnistettuja rakenteellisia ja alueellisia tarpeita ja rakenteellisia haittoja.
44 artikla
1. Jos tuensaaja siirtää koko maatilansa tai osan siitä toiselle henkilölle tuen myöntämisen edellytyksenä olevan sitoumuksensa aikana, tämä toinen henkilö voi jatkaa sitoumusta sen jäljellä olevan voimassaoloajan. Jos sitoumusta ei jatketa tällä tavalla, tuensaajan on maksettava takaisin myönnetty tuki.
2. Jäsenvaltiot voivat olla vaatimatta 1 kohdassa tarkoitettua takaisinmaksua, kun:
a)
tuensaaja, joka on jo täyttänyt huomattavan osan sitoumuksestaan, luopuu lopullisesti maataloustuotannosta, eikä ole tarkoituksenmukaista, että seuraaja jatkaa sitoumusta;
b)
siirto, joka koskee osaa tuensaajan maatilasta, tapahtuu sitoumuksen jatkoajalla 27 artiklan 12 kohdan toisen alakohdan mukaisesti ja siirto koskee enintään 50:tä prosenttia sitoumuksen ennen jatkoaikaa kattamasta alasta.
3. Tilaa koskevissa vähäisissä muutoksissa jäsenvaltiot voivat toteuttaa erityistoimenpiteitä sen varmistamiseksi, että 1 kohdan soveltaminen ei johda tehdyn sitoumuksen kannalta epäasianmukaisiin tuloksiin.
45 artikla
1. Jos tuensaaja lisää tilansa pinta-alaa tuen myöntämisen edellytyksenä olevan sitoumuksensa aikana, jäsenvaltiot voivat säätää sitoumuksen laajentamisesta koskemaan lisäalaa sitoumuksen jäljellä olevan voimassaoloajan 2 kohdan mukaisesti tai alkuperäisen sitoumuksen korvaamisesta uudella sitoumuksella 3 kohdan mukaisesti.
Kyseinen korvaaminen voidaan myös tehdä, jos sitoumuksen kattamaa alaa laajennetaan tilalla.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu laajentaminen voidaan sallia ainoastaan, jos
a)
siitä on etua asianomaiselle toimenpiteelle;
b)
se voidaan perustella sitoumuksen luonteella, jäljellä olevan voimassaoloajan pituudella ja lisäalan koolla;
c)
se ei haittaa tuen myöntämisedellytysten noudattamisen varmistamiseksi tehtävien tarkastusten tehokkuutta.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun uuden sitoumuksen on katettava koko kyseinen ala, ja sen ehtojen on oltava vähintään yhtä tiukat kuin alkuperäisen sitoumuksen.
4. Jos tuensaaja ei voi jatkaa tekemiensä sitoumusten noudattamista tilan tilusjärjestelyjen taikka toimivaltaisten viranomaisten hyväksymien julkisten uusjakotoimenpiteiden tai uusjakotoimenpiteidenvuoksi, jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta sitoumukset voidaan mukauttaa maatilan uuteen tilanteeseen. Jos tällainen mukautus osoittautuu mahdottomaksi, sitoumus päättyy eikä takaisinmaksua edellytetä sitoumuksen tosiasiallisen keston osalta.
46 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 39, 40 ja 47 artiklan mukaisesti tehtyjen sitoumusten osalta on säädettävä tarkistuslausekkeesta, jotta varmistetaan sitoumusten mukauttaminen, jos mainitun asetuksen 39 artiklan 3 kohdassa, 40 artiklan 2 kohdassa tai 47 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja, asetuksen (EY) N:o 1782/2003 4 ja 5 artiklan sekä liitteiden III ja IV nojalla vahvistettuja asiaa koskevia pakollisia vaatimuksia muutetaan tai jos lannoitteiden ja kasvinsuojeluaineiden käyttöä koskevia vähimmäisvaatimuksia ja muita kansallisessa lainsäädännössä vahvistettuja asiaa koskevia pakollisia vaatimuksia muutetaan, ja sitoumukset ylittävät nämä kyseisissä artikloissa säädetyt vaatimukset.
Jos tuensaaja ei hyväksy tällaista mukautusta, sitoumus päättyy eikä takaisinmaksua edellytetä sitoumuksen tosiasiallisen keston osalta.
47 artikla
1. Jäsenvaltiot voivat hyväksyä erityisesti seuraavat ylivoimaiset esteet tai poikkeukselliset olosuhteet ja luopua vaatimasta tuensaajan saaman tuen takaisinmaksua kokonaan tai osittain:
a)
tuensaajan kuolema;
b)
tuensaajan pitkäaikainen kyvyttömyys harjoittaa ammattiaan;
c)
maatilan merkittävän osan pakkolunastus, jos kyseinen pakkolunastus ei ollut ennakoitavissa sitoumuksen tekopäivänä;
d)
tilan maihin merkittävällä tavalla vaikuttava vakava luonnonmullistus;
e)
kotieläintuotantoon tarkoitettujen tilan rakennusten tuhoutuminen onnettomuudessa;
f)
eläinkulkutauti, joka vaikuttaa tuottajan koko karjaan tai osaan siitä.
2. Tuensaajan tai hänen oikeudenhaltijansa on kirjallisesti ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle ylivoimaisesta esteestä tai poikkeuksellisista olosuhteista ja esitettävä viranomaista tyydyttävät asiaa koskevat todisteet kymmenen työpäivän kuluessa päivämäärästä, jona tuensaajan tai hänen oikeudenhaltijansa on mahdollista se tehdä.
IV LUKU
Tukikelpoisuus ja hallinnolliset määräykset
1 Jakso
Toimenpiteiden todennettavuus ja valvottavuus sekä tukikelpoisuussäännöt
1 alajakso
Toimenpiteiden todennettavuus ja valvottavuus
48 artikla
1. Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 74 artiklan 1 kohdan soveltamiseksi jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikki maaseudun kehittämistoimenpiteet, joita ne aikovat toteuttaa, ovat todennettavissa ja valvottavissa. Tätä varten jäsenvaltioiden on määriteltävä valvontajärjestelyt, jotka antavat niille kohtuullisen varmuuden siitä, että tukikelpoisuusperusteita ja muita sitoumuksia noudatetaan.
2. Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 31, 38, 39, 40 ja 43-47 artiklan mukaisten maksujen laskennan riittävyyden ja tarkkuuden osoittamiseksi ja vahvistamiseksi jäsenvaltioiden on varmistettava, että laskelmista vastaavat laitokset tai yksiköt saavat tarkoituksenmukaista asiantuntija-apua yksiköiltä tai laitoksilta, joista ne ovat toiminnallisesti riippumattomia. Tällaisen asiantuntija-avun tarjoaminen on näytettävä toteen maaseudun kehittämisohjelmassa.
2 alajakso
Korkotuet
49 artikla
Maaseuturahastosta voidaan yhteisrahoittaa lainojen korkotukia asetuksen (EY) N:o 1698/2005 71 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Jos jäsenvaltiot esittävät korkotukien maksamista, niiden on osoitettava ohjelmissaan korkotuen laskennassa käytettävä menetelmä.
Jäsenvaltiot voivat milloin tahansa laina-aikana ottaa käyttöön järjestelmän korkotuen jäljellä olevien vuotuisten maksuerien pääomittamiseksi. Viimeisen maksupäivän jälkeen mahdollisesti jäljellä olevat vuotuiset maksuerät on pääomitettava, ja ne on suoritettava viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2015. Kun komissiolle esitetään maksuhakemuksia, diskontatun tuen maksavan, välittäjänä toimivan rahoituslaitoksen maksamia määriä pidetään tosiasiallisesti aiheutuneina menoina.
Toisen kohdan soveltamiseksi jäsenvaltion maksajaviraston on tehtävä sopimus diskontatun tuen maksavan, välittäjänä toimivan rahoituslaitoksen kanssa. Jäsenvaltioiden on esitettävä ohjelmassa laskentamenetelmä, oletukset tulevista arvoista, joita käytetään laskettaessa maksamatta olevan korkotuen pääomitettua arvoa, ja tuen siirtämistä tuensaajille jatkossakin koskevat järjestelyt.
Jäsenvaltiot vastaavat edelleen rahoituksenvälittäjälle maksetun diskontatun tuen tuenmaksun hallinnoinnista koko lainakauden ajan ja aiheettomasti maksettujen määrien takaisinperinnästä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 (14) 33 artiklan mukaisesti.
3 alajakso
Muut rahoitusjärjestelyt
50 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 71 artiklan 5 kohdan mukaisesti maaseuturahastosta voidaan maaseudun kehittämisohjelmien osana yhteisrahoittaa sellaisesta toimesta aiheutuvia menoja, joka sisältää rahoitusosuuksia pääomarahastojen, takuurahastojen ja lainarahastojen, jäljempänä ’rahastot’, tukemiseksi tämän asetuksen 51 ja 52 artiklan mukaisesti.
51 artikla
1. Rahaston rahoittajien tai sponsorien on esitettävä hallintoviranomaiselle toimintasuunnitelma, josta ilmenevät muun muassa kohdemarkkinat tai takaussalkku, arviointiperusteet, rahoitusehdot, rahaston toimintabudjetti, omistajat ja muut rahoittajat, rahastonhoitajien osaamiseen, pätevyyteen ja riippumattomuuteen liittyvät vaatimukset, rahaston säännöt, maaseuturahaston rahoitusosuuden käyttötarkoitus perusteluineen, tapaukset, joissa sijoituksesta luopuminen tulee kyseeseen, ja rahaston lakkauttamista koskevat säännöt mukaan luettuna maaseuturahaston rahoitusosuudeksi katsottavien varojen uudelleenkäyttö. Hallintoviranomaisen on arvioitava toimintasuunnitelma ja seurattava sen toteuttamista tai vastattava muiden suoritettavaksi uskomastaan arvioinnista ja toimintasuunnitelman toteuttamisen seurannasta.
2. Rahaston on oltava itsenäinen oikeudellinen yksikkö, jota koskevat osakkaiden keskinäiset sopimukset, tai erillinen rahoitusyksikkö olemassa olevassa rahoituslaitoksessa. Jälkimmäisessä tapauksessa rahastolla on oltava omat toteuttamissääntönsä, jossa määrätään erityisesti sen erillisestä kirjanpidosta, jotta rahastoon sijoitetut uudet varat (maaseuturahaston rahoitusosuus mukaan luettuna) voidaan pitää erillään rahoituslaitoksen alkuperäisistä varoista. Komissio ei voi olla rahaston osakas.
3. Rahastot sijoittavat yrityksiin tai antavat niille takuita niiden perustamis-, varhais- tai laajentumisvaiheissa ainoastaan sellaisiin toimintoihin, joita rahastonhoitajat pitävät kannattavina. Taloudellisen kannattavuuden arviossa on otettava huomioon kaikki kyseisten yritysten tulolähteet. Rahastot eivät saa investoida vaikeuksissa oleviin yrityksiin tai antaa niille takuita, sellaisina kuin nämä yritykset määritellään yhteisön suuntaviivoissa valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja niiden rakenteiden uudistamiseksi (15).
4. Hallintoviranomaisten ja rahastojen on estettävä mahdollisimman tarkkaan pääoma- ja lainamarkkinoiden kilpailun vääristyminen. Erityisesti pääomasijoitusten ja lainojen tuotot (hoitokulujen osuus pois luettuna) voidaan osoittaa ensisijaisesti yksityisen sektorin osakkaille näiden keskinäisessä sopimuksessa sovittuun korvaukseen saakka ja sen jälkeen jakaa omistusosuuksien mukaisessa suhteessa kaikkien osakkaiden ja maaseuturahaston kesken.
5. Rahastojen hoitokulut eivät saa ylittää ohjelma-aikana kolmea prosenttia keskimääräisestä vuosittain maksetusta pääomasta tai takuurahastojen osalta kahta prosenttia, ellei tarjouskilpailun jälkeen päädytä korkeampaan osuuteen.
6. Rahastoille maaseudun kehittämisohjelmista myönnettävän rahoituksen ehdot, mukaan lukien suoritteita, investointistrategiaa ja -suunnittelua, seurantaa, tapauksia, joissa sijoituksesta luopuminen tulee kyseeseen, ja rahaston lakkauttamista koskevat säännöt, on vahvistettava rahaston ja jäsenvaltion tai hallintoviranomaisen välisessä rahoitussopimuksessa.
7. Maaseuturahaston ja muiden julkisen vallan lähteiden tukemiin rahastoihin samoin kuin rahaston yksittäisiin yrityksiin tekemiin sijoituksiin tai tällaisille yrityksille antamiin takuisiin sovelletaan asetuksen (EY) N:o 1698/2005 säännöksiä tai valtiontukea koskevia yhteisön sääntöjä.
52 artikla
1. Kun kyseessä ovat tämän asetuksen 51 artiklassa tarkoitetut rahoitusjärjestelyt, asetuksen (EY) N:o 1290/2005 26 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesti komissiolle ilmoitettavat menot ovat tällaisten rahastojen perustamisesta tai niihin osallistumisesta aiheutuvat kokonaismenot.
Kun kyseessä kuitenkin on maaseudun kehittämisohjelman loppumaksun suorittaminen ja ohjelman päättäminen asetuksen (EY) N:o 1290/2005 28 artiklan mukaisesti, tukikelpoiset menot ovat seuraavien yhteissumma:
a)
kustakin rahastosta yritysinvestointeihin suoritetut maksut tai annetut takuut, myös takuurahastoista takuina sidotut määrät;
b)
tukikelpoiset hoitokustannukset.
Rahoitusjärjestelyjen mukaisesti tosiasiallisesti maksetun maaseuturahaston rahoitusosuuden ja toisen alakohdan a tai b alakohdan mukaisten tukikelpoisten menojen välinen erotus on ilmoitettava viimeisen ohjelmavuoden tilinpäätöksessä.
2. Maaseudun kehittämisohjelmista rahastoihin maksetuista maksuista saadut korkotulot on käytettävä yksittäisten yritysten rahoitusjärjestelyjen rahoittamiseen.
3. Asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on käytettävä yksittäisten yritysten hyväksi varat, jotka palautetaan toimeen rahastojen tekemistä investoinneista tai jotka jäävät yli kaikkien vakuuksien täyttämisen jälkeen.
4 alajakso
Tulonmenetysten ja luontoissuoritusten vakiokustannukset ja oletusarvot
53 artikla
1. Jäsenvaltiot voivat tarvittaessa vahvistaa asetuksen (EY) N:o 1698/2005 31, 37-41 ja 43-49 artiklassa säädetyn tuen tason tulonmenetyksen vakiokustannusten ja -oletusten perusteella.
2. Jäsenvaltioiden on varmistettava 1 kohdassa tarkoitettujen laskelmien ja vastaavan tuen osalta seuraavat seikat:
a)
kaikki osatekijät ovat todennettavissa;
b)
perustana olevat luvut on laadittu asianmukaista asiantuntemusta apuna käyttäen;
c)
lähde, josta luvut ovat peräisin, ilmoitetaan selkeästi;
d)
tarpeelliset erittelyt on tehty tapauksen mukaan paikallisten tai alueellisten olosuhteiden ja tosiasiallisen maankäytön ottamiseksi huomioon;
e)
jos kyseessä ovat asetuksen (EY) N:o 1698/2005 31, 37-40 ja 43-47 artiklan mukaiset toimenpiteet, mukana ei ole kiinteisiin investointikustannuksiin liittyviä tekijöitä.
54 artikla
1. Jos toimenpiteisiin sisältyy luontoissuorituksia, julkisten tai yksityisten tuensaajien osuudet, erityisesti tavaroiden ja palvelujen tarjoaminen ilman laskun tai vastaavien asiakirjojen avulla todistettua käteismaksua, voidaan katsoa tukikelpoisiksi menoiksi edellyttäen, että seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
osuudet muodostuvat maan tai kiinteistön, välineiden ja laitteiden tai raaka-aineiden tarjonnasta, tutkimus- tai ammattitoiminnasta tai palkattomasta vapaaehtoistyöstä;
b)
osuudet eivät liity 50 artiklassa tarkoitettuihin rahoitusjärjestelyihin;
c)
osuuksien arvo voidaan puolueettomasti arvioida ja todentaa.
Riippumattoman ja pätevän asiantuntijan tai asianmukaisesti valtuutetun virallisen elimen on määriteltävä maan tai kiinteistön arvo.
Palkattoman vapaaehtoistyön arvo määritellään käytetyn ajan ja vastaavasta työstä yleisesti maksettavan tunti- tai päiväpalkan mukaan ja tapauksen mukaan ennalta määriteltyjen vakiokustannusten perusteella edellyttäen, että valvontajärjestelmä antaa kohtuullisen varmuuden siitä, että työ on tosiasiallisesti tehty.
2. Maaseuturahastosta yhteisrahoitetut julkiset menot, jotka koskevat luontoissuorituksia sisältäviä toimia, eivät saa ylittää tukikelpoisten menojen kokonaismäärää toimen päättyessä, luontoissuoritukset pois luettuina.
5 alajakso
Investoinnit
55 artikla
1. Investoinneissa tukikelpoiset menot rajoitetaan seuraaviin:
a)
kiinteistöjen rakentaminen, hankkiminen, mukaan lukien hankinta leasing-vuokrauksella, tai kunnostaminen;
b)
uusien koneiden ja laitteiden hankinta tai ostoleasing, tietokoneohjelmistot mukaan luettuina, enintään omaisuuden markkina-arvoon asti. Muut leasingsopimukseen liittyvät menot, kuten vuokranantajan kate, korkojen jälleenrahoituskulut, yleiskulut ja vakuutusmaksut, eivät ole tukikelpoisia;
c)
edellä a ja b alakohdassa tarkoitettuihin menoihin liittyvät yleiskulut, kuten arkkitehtien, insinöörien ja konsulttien palkkiot, toteutettavuustutkimukset sekä patenttien ja käyttölupien hankinta.
Poiketen siitä, mitä säädetään ensimmäisen alakohdan b alakohdassa ja ainoastaan komission suosituksessa 2003/361/EY (16) tarkoitettujen mikroyritysten ja pienten ja keskisuurten yritysten osalta, jäsenvaltiot voivat asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa vahvistaa edellytykset, joiden mukaan käytettyjen välineiden ja laitteiden hankinta voidaan katsoa tukikelpoiseksi menoksi.
2. Kun kyseessä ovat maatalousinvestoinnit, investointitukea ei voida myöntää maatalouden tuotanto-oikeuksien, eläinten tai yksivuotisten kasvien hankintaan tai yksivuotisten kasvien istutukseen.
Eläinten hankintaan liittyvät menot voivat kuitenkin olla tukikelpoisia, kun kyseessä on luonnonmullistusten vahingoittamien maatalouden tuotantomahdollisuuksien palauttaminen asetuksen (EY) N:o 1698/2005 20 artiklan b kohdan vi alakohdan mukaisesti.
Yksinkertaiset korvausinvestoinnit eivät ole tukikelpoisia.
6 alajakso
Investointituen ennakkojen maksaminen
56 artikla
1. Poiketen siitä, mitä säädetään komission asetuksen (EY) N:o 1975/2006 (17) 26 artiklan 5 kohdassa, investointituen tuensaajat voivat pyytää toimivaltaisilta maksajavirastoilta ennakon maksamista, jos tällainen mahdollisuus sisältyy maaseudun kehittämisohjelmaan. Julkisista tuensaajista tällainen ennakko voidaan maksaa ainoastaan kunnille ja kuntayhtymille sekä julkisoikeudellisille elimille.
2. Ennakon määrä saa olla enintään 20 prosenttia investointiin liittyvästä julkisesta tuesta, ja ennakon maksamisen edellytyksenä on 110 prosenttia ennakon määrästä olevan pankkitakuun tai vastaavan takuun antaminen.
Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen julkisten tuensaajien osalta maksajavirasto voi kuitenkin hyväksyä jäsenvaltioiden voimassa olevien säännösten mukaisesti viranomaisen kirjallisen, ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua prosenttiosuutta vastaavan vakuuden edellyttäen, että kyseinen viranomainen sitoutuu maksamaan vakuutta vastaavan määrän, jos oikeutta maksettuun ennakkoon ei vahvisteta.
3. Vakuus vapautetaan, kun toimivaltainen maksajavirasto vahvistaa, että investoinnista aiheutuvat todelliset menot ylittävät ennakon määrän.
2 Jakso
Valtiontuki
57 artikla
1. Maaseudun kehittämisohjelmat voivat sisältää asetuksen (EY) N:o 1698/2005 89 artiklan mukaista kansallisen lisärahoituksen antamiseksi myönnettävää valtiontukea perustamissopimuksen 36 artiklan soveltamisalaan kuuluviin toimenpiteisiin tai toimiin ainoastaan, jos valtiontuki on yksilöity tämän asetuksen liitteessä II olevan 9.A kohdan mukaisesti.
2. Maaseudun kehittämisohjelmat voivat sisältää valtiontukea, jolla jäsenvaltiot myöntävät rahoitusosuuksia yhteisön tuen täydennykseksi asetuksen (EY) N:o 1698/2005 88 artiklan mukaisesti mainitun asetuksen 25 ja 52 artiklan mukaisiin toimenpiteisiin ja mainitun asetuksen 28 ja 29 artiklan mukaisiin toimenpiteisiin kuuluviin toimiin tai jolla jäsenvaltiot myöntävät mainitun asetuksen 89 artiklan mukaista kansallista lisärahoitusta mainitun asetuksen 25, 27 ja 52 artiklan mukaisiin toimenpiteisiin ja mainitun asetuksen 28 ja 29 artiklan mukaisiin toimenpiteisiin kuuluviin toimiin, ja toimenpiteet ja toimet eivät kuulu perustamissopimuksen 36 artiklan soveltamisalaan, ainoastaan, jos valtiontuki on yksilöity tämän asetuksen liitteessä II olevan 9.B kohdan mukaisesti.
3. Tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista toimenpiteistä ja toimista aiheutuvat menot ovat tukikelpoisia ainoastaan, jos perustana oleva tuki ei tuen myöntämishetkellä ole neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (18) 1 artiklan f alakohdassa tarkoitettua sääntöjenvastaista tukea.
Jäsenvaltion hallintoviranomaisen tai muun toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että jos tukea on tarkoitus myöntää tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin toimenpiteisiin kuuluviin toimiin asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan b ja d alakohdassa tarkoitettujen voimassa olevien tukijärjestelmien perusteella, mainitun asetuksen 1 artiklan e alakohdan vaatimusta ilmoittaa yksittäisistä tuista noudatetaan, ja että tällaiset toimet valitaan vasta sen jälkeen, kun perusteena olevasta tuesta on ilmoitettu komissiolle ja komissio on sen hyväksynyt perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan nojalla.
3 Jakso
Tiedotus ja julkistaminen
58 artikla
1. Maaseudun kehittämisohjelmiin on sisällytettävä viestintäsuunnitelma, jossa vahvistetaan:
a)
tavoitteet ja kohderyhmät;
b)
tiedotus- ja viestintätoimenpiteiden sisältö ja strategia sekä toteutettavat toimenpiteet;
c)
ohjeellinen talousarvio;
d)
täytäntöönpanosta vastaavat hallintoyksiköt tai -elimet;
e)
perusteet, joilla arvioidaan tiedotus- ja julkistamistoimenpiteiden vaikutusta maaseudun kehittämisohjelmien avoimuuteen ja tietoisuuteen niistä sekä yhteisön rooliin.
2. Tiedotukseen ja julkistamiseen myönnetty määrä voi olla osa maaseudun kehittämisohjelman teknistä apua.
3. Tiedotusta ja julkistamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan liitteessä VI.
59 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 77 artiklan mukaisesti perustetun seurantakomitean kokouksissa puheenjohtajan on tiedotettava tiedotus- ja julkistamistoimenpiteiden edistymisestä ja esitettävä komitean jäsenille esimerkkejä tällaisista toimenpiteistä.
4 Jakso
Seuranta ja arviointi
60 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 82 artiklassa säädetyn vuotuisen täytäntöönpanokertomuksen rakenne ja osatekijät vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä VII.
61 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 86 artiklan 4 kohdan mukainen väliarviointi on toimitettava komissiolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2010 ja 86 artiklan 5 kohdan mukainen jälkiarviointi viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2015.
Jos jäsenvaltiot eivät toimita väli- ja jälkiarviointikertomuksia tämän artiklan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuissa määräajoissa, komissio voi soveltaa asetuksen (EY) N:o 1290/2005 27 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä välimaksujen keskeyttämiseksi siihen saakka, kun se saa kyseiset arviointikertomukset.
62 artikla
1. Maaseudun kehittämisohjelmien yhteiset perus-, tuotos-, tulos- ja vaikutusindikaattorit luetellaan tämän asetuksen liitteessä VIII. Kyseinen indikaattoriluettelo muodostaa asetuksen (EY) N:o 1698/2005 80 artiklassa tarkoitetut yhteiset seuranta- ja arviointisäännöt.
Tarvittaessa indikaattorit on eriteltävä tuensaajien iän ja sukupuolen mukaan sekä sen mukaan, toteutetaanko toimenpiteitä epäsuotuisilla alueilla vai lähentymistavoitealueilla.
2. Tuotos- ja tulosindikaattorien kehittyminen on osa vuotuista täytäntöönpanokertomusta. Kyseisen kertomuksen on sisällettävä yhteisiä ja lisäindikaattoreita.
Sen mittaamiseksi, kuinka maaseudun kehittämisohjelmien tavoitteiden täyttämisessä edistytään, tuotos-, tulos- ja vaikutusindikaattoreille on vahvistettava ohjeelliset tavoitteet ohjelman täytäntöönpanon ajaksi, mukaan luettuna asetuksen (EY) N:o 1698/2005 89 artiklassa tarkoitettu kansallinen lisärahoitus.
3. Komissio laatii yhteisiä seuranta- ja arviointisääntöjä koskevat ohjeet soveltamalla yhteistä lähestymistapaa jäsenvaltioiden kanssa. Ohjeet kattavat ainakin seuraavat tekijät:
a)
seurantavaatimukset;
b)
ennakko-, väli- ja jälkiarvioinnin järjestäminen ja kaikille maaseudun kehittämistoimenpiteille yhteiset arviointikysymykset;
c)
raportointiohjeet indikaattoreiden kehittymisen arvioimiseksi;
d)
toimenpidekohtaiset tietolomakkeet, jotka sisältävät toimintalogiikan ja eri indikaattorit;
e)
perus-, tuotos-, tulos- ja vaikutusindikaattoreita koskevat tietolomakkeet.
5 Jakso
Tietojen ja asiakirjojen sähköinen toimittaminen
63 artikla
1. Komissio perustaa yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa tietojärjestelmän, jäljempänä ’tietojärjestelmä’, joka mahdollistaa turvallisen tietojenvaihdon komission ja kunkin jäsenvaltion välillä yhteisen edun mukaisista asioista. Kyseiset tiedot sisältävät hallinnolliset, toiminnalliset ja taloudelliset näkökohdat, joista viimeksi mainitut kuuluvat komission asetuksen (EY) N:o 883/2006 (19) 18 artiklan soveltamisalaan.
Komissio perustaa tietojärjestelmän ja päivittää sitä soveltamalla yhteistä lähestymistapaa jäsenvaltioiden kanssa.
2. Tietojärjestelmässä mahdollistetaan hallinnon ja toiminnan seuranta sisällyttämällä siihen yhteisen edun mukaiset asiakirjat, erityisesti seuraavat: kansalliset strategiasuunnitelmat ja niiden päivitykset, tiivistelmäkertomukset, ohjelmat ja niiden muutokset, komission päätökset, vuotuiset täytäntöönpanokertomukset, mukaan luettuna toimenpiteiden luokittelu liitteessä II olevassa 7 kohdassa esitetyn taulukon mukaisesti, sekä liitteessä VIII olevat seuranta- ja arviointi-indikaattorit.
3. Hallintoviranomainen ja komissio syöttävät tietojärjestelmään vastuullaan olevat asiakirjat vaaditussa muodossa ja pitävät ne ajan tasalla.
4. Tietojärjestelmä on jäsenvaltioiden ja komission käytössä joko suoraan tai automaattisen synkronoinnin ja tietojen syöttämisen kansallisten ja alueellisten tietojärjestelmien kanssa mahdollistavan rajapinnan kautta.
Jäsenvaltioiden on lähetettävä komissiolle pyynnöt tietojärjestelmän käyttöoikeuksista keskitetysti.
5. Tietojenvaihto allekirjoitetaan sähköisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/93/EY (20) 5 artiklan mukaisesti. Jäsenvaltiot ja komissio hyväksyvät tietojärjestelmässä käytettyjen allekirjoitusten oikeudelliset vaikutukset ja hyväksyttävyyden todisteena oikeudenkäyntimenettelyissä.
6. Päivämääränä, jona asiakirjat on toimitettu komissiolle, pidetään päivämäärää, jona jäsenvaltio välittää asiakirjat syötettyään ne tietojärjestelmään.
Asiakirja katsotaan lähetetyksi komissiolle, kun jäsenvaltio ei enää voi muuttaa sitä ja poistaa sitä tietojärjestelmässä.
7. Tietojärjestelmän yhteisten osien kehittäminen ja päivittäminen rahoitetaan yhteisön talousarviosta asetuksen (EY) N:o 1698/2005 66 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
Kansallisten ja paikallisten järjestelmien ja tietojärjestelmän välisistä yhteyksistä aiheutuvat kustannukset sekä kansallisten ja paikallisten järjestelmien mukauttamisesta aiheutuvat kustannukset voivat olla mainitun asetuksen 66 artiklan 2 kohdan mukaisesti tukikelpoisia.
8. Jos kyseessä on ylivoimainen este tai poikkeuksellinen tilanne, ja erityisesti tietojärjestelmän toiminnan häiriintyessä tai pysyvän yhteyden puuttuessa jäsenvaltio voi toimittaa asiakirjat komissiolle kirjallisina. Asiakirjoja ei voida toimittaa kirjallisina ennen kuin asiasta on sovittu komission kanssa ennakolta.
Kun tietojärjestelmän käytön estävä ylivoimainen este tai poikkeuksellinen tilanne päättyy, jäsenvaltion on syötettävä vastaavat asiakirjat tietojärjestelmään. Tässä tapauksessa lähetyspäivänä pidetään kirjallisten asiakirjojen lähetyspäivämäärää.
V LUKU
Loppusäännökset
64 artikla
Kumotaan asetus (EY) N:o 817/2004 1 päivästä tammikuuta 2007.
Asetusta sovelletaan edelleen ennen 1 päivää tammikuuta 2007 asetuksen (EY) N:o 1257/1999 nojalla hyväksyttyihin toimenpiteisiin.
Asetuksen (EY) N:o 817/2004 11 artiklaa ja liitteessä II olevan 9.3.V.A kohdan 1 alakohtaa, 9.3.V.B kohdan 1, 2 ja 3 alakohtaa ja 9.3.V.B kohdan toista luetelmakohtaa sovelletaan 31 päivään joulukuuta 2009 asti asetuksen (EY) N:o 1698/2005 94 artiklan kolmannen kohdan nojalla.
65 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivänä tammikuuta 2007 alkavaa ohjelmakautta koskevaan yhteisön tukeen.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 15 päivänä joulukuuta 2006.