РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1124/2007 НА СЪВЕТА
от 28 септември 2007 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 367/2006 за налагане на окончателно изравнително мито върху вноса на фолио от полиетиленов терефталат (РЕТ) с произход от Индия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2026/97 на Съвета от 6 октомври 1997 г. относно защитата срещу субсидиран внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1) („основния регламент“), и по-специално член 19 от него,
като взе предвид предложението, внесено от Комисията след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че
A. ПРОЦЕДУРА
I. Предишно разследване и мерки в сила
(1)
С Регламент (ЕО) № 2597/1999 (2) Съветът наложи окончателно изравнително мито върху вноса на фолио от полиетиленов терефталат (РЕТ), попадащо под кодове по КН ex 3920 62 19 и ex 3920 62 90, с произход от Индия („разглеждания продукт“). Разследването, довело до приемането на този регламент, се нарича по-нататък „първоначално разследване“. Мерките бяха под формата на адвалорни мита, вариращи от 3,8 % до 19,1 %, наложени върху вноса от индивидуално назовани износители, с остатъчна ставка на митото от 19,1 %, налагана върху вноса на разглеждания продукт от всички останали дружества. Изравнителното мито, наложено върху вноса на фолио от РЕТ, произвеждано и изнасяно от Jindal Poly Films Limited, преди известно под името Jindal Polyester Ltd (3), („Jindal“ или „дружеството“), е 7 %. Периодът на първоначалното разследване беше от 1 октомври 1997 г. до 30 септември 1998 г.
(2)
След провеждане на преразглеждане, с оглед изтичането на срока на действие на съществуващите мерки, съгласно член 18 от основния регламент, с Регламент (ЕО) № 367/2006 (4) Съветът запази окончателното изравнително мито върху вноса на фолио от РЕТ с произход от Индия, наложено с Регламент (ЕО) № 2597/1999. Периодът на разследване за преразглеждане е в рамките от 1 октомври 2003 г. до 30 септември 2004 г.
(3)
С Регламент (ЕО) № 1288/2006 Съветът, след временно преразглеждане относно друг индийски производител на фолио от РЕТ Garware Limited („Garware“), измени окончателното изравнително мито, наложено на Garware с Регламент (ЕО) № 367/2006.
II. Ex officio започване на частично временно преразглеждане
(4)
Налице са prima facie доказателства за Комисията, сочещи, че Jindal е извличало полза от увеличени нива на субсидиране, в сравнение с първоначалното разследване, и промените на тези нива са от траен характер.
III. Разследване
(5)
В резултат на това Комисията, след консултация с Консултативния съвет, реши да започне ex officio частично временно преразглеждане съгласно член 19 от основния регламент, ограничено до нивото на субсидиране на Jindal, за да прецени необходимостта от продължаване, отмяна или изменение на съществуващите изравнителни мерки. На 2 август 2006 г. със съобщение за започване, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (5), Комисията съобщи за започването на това преразглеждане.
(6)
Периодът на разследване за преразглеждане (наричан по-нататък „ПРП“) е от 1 април 2005 г. до 31 март 2006 г.
(7)
Комисията официално уведоми Jindal, правителството на Индия (наричано по-нататък „ПИ“) и Du Pont Tejin Films, Люксембург, Mitsubishi Polyester Film, Германия, Toray Plastics Europe, Франция, и Nuroll, Италия, които представляват по-голямата част от производителите на фолио РЕТ в Общността (наричани по-нататък „промишлеността на Общността“), за започването на частично временно преразглеждане. На заинтересованите страни беше предоставена възможността да представят становищата си в писмен вид или да подадат молба за изслушване в сроковете, посочени в съобщението за започване.
(8)
За да получи информацията, необходима за разследването, Комисията изпрати въпросник на Jindal, което сътрудничи, като отговори на въпросника. Беше проведено посещение за проверка в помещенията на Jindal в Индия.
(9)
Jindal, ПИ и промишлеността на Общността бяха информирани за основните резултати от разследването и имаха възможност да представят своите коментари. Предоставените от Jindal коментари се обсъждат по-долу. ПИ не предостави никакви коментари.
Б. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ
(10)
Разглежданият продукт е фолио от полиетиленов терефталат (РЕТ) с произход от Индия, обичайно декларирано под кодове по КН ex 3920 62 19 и ex 3920 62 90, както е дефинирано в първоначалното разследване.
В. СУБСИДИИ
I. Въведение
(11)
На основание на наличната информация и отговора на въпросника на Комисията, бяха разследвани изброените по-долу схеми, за които се твърди, че включват отпускане на субсидии:
a) Схеми на национално равнище:
i)
Схема с предварителни лицензи;
ii)
Схема за натрупване на митнически кредити в „спестовна книжка“;
iii)
Схема за експортно ориентирани единици/Схема за специални икономически зони;
iv)
Схема за насърчаване на износа чрез внос на производствено оборудване;
v)
Схема с освобождаване от подоходен данък;
vi)
Схема с експортни кредити;
vii)
Сертификат за снабдяване, освободено от мито.
(12)
Посочените по-горе схеми от i) до iv) и vii) се основават на Закона за външната търговия (развитие и регулиране) от 1992 г. (№ 22 от 1992 г.), в сила от 7 август 1992 г. („Закон за външната търговия“). Законът за външната търговия упълномощава ПИ да издава известия относно политиката по износа и вноса. Дългосрочен план за индийската външнотърговска политика за периода от 1 септември 2004 г. до 31 март 2009 г., който е продължение на предишната политика на износа и вноса (EXIM), беше публикуван от ПИ („ВТП 2004-09“). В допълнение към това от ПИ беше издаден процедурен наръчник, уреждащ ВТП 2004-09 („ПНА I 2004-09“) и той се актуализира редовно (6).
(13)
Схемата с освобождаване от подоходен данък, посочена по-горе в точка v), се основава на Закона за подоходен данък от 1961 г., изменян всяка година със Закона за финансите.
(14)
Схемата с експортни кредити, посочена по-горе в точка vi), се основава на раздели от 21 до 35А от Закона за банките от 1949 г., който позволява на Резервната банка на Индия да инструктира търговските банки в областта на експортните кредити.
б) Регионални схеми
(15)
На основание на наличната информация и на отговора на въпросника на Комисията, Комисията разследва и схема с пакет от насърчителни мерки (наричан по-нататък „PSI“) на правителството на Махаращра („ПМ“) от 1993 г. Тази схема се основава на решения на Министерството на промишлеността, енергетиката и труда на ПМ.
II. Схеми на национално равнище
1. Схема с предварителни лицензи (ALS)
а) Нормативна уредба
(16)
Подробно описание на схемата се намира в параграфи от 4.1.3 до 4.1.14 на ВТП 2004-09 и в глави от 4.1 до 4.30 на ПНА I 2004-09. Схемата е заменена през април 2006, т.е. след ПРП от „Схемата за предварителна оторизация“. Това обаче по същество е промяна на названието. Следващият анализ е на действащата ALS по време на ПРП.
б) Условия за участие
(17)
ALS се състои от шест подсхеми. Inter alia, тези подсхеми се различават по критериите за участие. Подсхемите „физически износ“ и „годишни потребности“ са отворени за производители износители и за търговци износители, които са „обвързани“ с поддържащи производители. В подсхема „предвиден износ“ могат да участват главни снабдители, изброени в параграф 8.2 на ВТП 2004-09, например снабдителите на експортно ориентирани единици (ЕОЕ). Производителите износители, които снабдяват окончателния износител, могат да участват в подсхема „междинни доставки“. И накрая, междинните снабдители на производителите износители могат да претендират за свързаните с „предвиден износ“ ползи в рамките на подсхемите „предварителни нареждания за освобождаване“ (Advance Release Order - ARO) и „вътрешно кредитно писмо“. Тъй като само първите четири от подсхемите са използвани от Jindal през ПРП, само те се разглеждат в подробности по-долу.
в) Практическо приложение
(18)
Предварителни лицензи се издават за:
i)
Физически износ: Това е основната подсхема. Тя позволява безмитен внос на суровини, необходими за производството на конкретен продукт за износ. Износът трябва да е „физически“ в смисъл, че износният продукт трябва да напусне територията на Индия. Лицензът посочва условията на разрешението за внос и на задължението за износ, включително вида на износния продукт.
ii)
Годишна потребност: Този лиценз не е свързан с конкретен износен продукт, а с по-широкообхватна продуктова група (например химични и свързани с тях продукти). В рамките на определени граници, обусловени от предходните му експортни резултати, притежателят на лиценз може да внася безмитно всякакви суровини, предназначени за производството на който и да е от продуктите, попадащи в такава продуктова група. Той може да избере да изнася който и да е готов продукт, попадащ в продуктовата група, която ползва такива освободени от мито суровини.
iii)
Предвиден износ: Тази подсхема позволява на даден главен снабдител да внася безмитно суровини, които са необходими за производството на стоки, предвидени за продажба като „предвиден износ“ на категориите от клиенти, упоменати в параграф 8.2, букви от б) до е), ж), и) и й) на ВТП 2004-09. Според ПИ този тип износ се отнася за сделки, при които доставяните стоки не напускат територията на държавата. Като „предвиден износ“ се разглеждат няколко категории доставки, при условие че стоките се произвеждат в Индия, например, снабдяване на ЕОЕ или дружество, намиращо се в специална икономическа зона (SEZ).
iv)
Междинни доставки: Тази подсхема е за случаите, при които двама производители възнамеряват да произвеждат един единствен износен продукт и да си поделят производствения процес. Производителят износител произвежда междинния продукт. Той може да внася безмитно суровини и да получи за тази цел предварителен лиценз (ALS) за междинни доставки. Окончателният износител извършва производството и е задължен да изнесе готовия продукт.
(19)
Както беше споменато по-горе, през ПРП Jindal е използвало всички подсхеми на ALS. По-точно, е използвало подсхеми, изредени по-горе в точки от i) до iv).
(20)
За да улеснят проверките от страна на индийските власти, притежателите на лицензи са задължени от закона да водят „достоверни и точни отчети за съобразено с лиценза потребление и използване на внесените стоки“ в специален формат (глава 4.30 ПНА I 2004-09) (наричан по-нататък „регистър на потреблението“). Проверката показа, че дружеството не е водило правилно своя регистър на потреблението, т.е. не е записвало правилно връзката между суровината и крайното предназначение на продукта, както се изисква от формата, изискван от ПИ, въпреки факта, че не само изнася крайния продукт, а и го продава на вътрешния пазар.
(21)
По отношение на изредените по-горе подсхеми i) и iii), както разрешението за внос, така и задължението за износ (включително предвиден износ) се определят като обем и стойност от ПИ и се документиран в лиценза. В допълнение към това, към момента на вноса и износа правителствените служители следва да документират в лиценза съответните сделки. Обемът на вноса, разрешен по тази схема, се определя от ПИ на основата на стандартни норми за съотношението между суровини и крайни продукти (наричани по-долу „SIONs“). SIONs съществуват за повечето продукти, включително разглеждания продукт, и са публикувани в ПНА I 2004-09. SIONs за фолио от PET и гранули от PET, междинен продукт, са преразгледани в посока намаляване през октомври 2005 г.
(22)
По отношение на подсхема iii) се отчита, че предвиденият износ, направен, за да се изпълни съответното задължение по ALS, по същество е представлявал вътрешна за дружеството продажба, т.е. клон Jindal (който не е самостоятелно юридическо лице), произвеждащ гранули от РЕТ, е продавал гранулите от РЕТ за по-нататъшно производство на ЕОЕ на Jindal. Вносът на суровини се е осъществил в контекста на производството на междинен продукт (гранули от РЕТ). С други думи, по подсхема iii) продажбите на вътрешния пазар се считат за износ.
(23)
По отношение на подсхема iv), суровини, закупени от Jindal на вътрешния пазар, се отписват от предварителния лиценз на Jindal и се издава междинен предварителен лиценз на вътрешния доставчик. Притежателят на такъв междинен предварителен лиценз може да внася безмитно стоките, необходими за производството на продукта, които впоследствие се доставят на Jindal като суровина за производството на разглеждания продукт.
(24)
В случая на подсхема ii), спомената по-горе (предварителен лиценз за годишна потребност), разрешението за внос се документира по стойност в лиценза. Притежателят на лиценза е длъжен да „поддържа връзката между внасяните суровини и крайния продукт“ (параграф 4.24A(c) ПНА I 2004-09).
(25)
Внасяните суровини не могат да се прехвърлят и трябва да се използват за производството на крайния продукт за износ. Задължението за износ трябва да се изпълни в рамките на предписаните срокове след издаването на лиценза. (18 месеца с две възможности за удължаване от 6 месеца всяка, т.е. общо 30 месеца).
(26)
Проверката показа, че специфичният размер на потреблението на дружеството на ключови суровини, необходими за производството на един килограм фолио от РЕТ, в различни степени в зависимост от качеството на фолиото от РЕТ и както е отчетен в регистъра на потреблението, е бил по-малък от съответните SIONs. Такъв със сигурност е бил случаят по отношение на предишните SIONs за фолио от РЕТ и гранули от РЕТ и в по-малка степен - по отношение на променените SIONs, влезли в сила през септември 2005 г., т.е. през ПРП. С други думи, на Jindal е било позволено да внася безмитно според SIONs повече освободени от мито суровини, отколкото в действителност са били необходими за производствения процес. Това направи регистъра на потреблението наравно с индийската външнотърговска политика най-важния елемент на проверката. Въпреки това този регистър нито беше воден правилно, нито някога е бил инспектиран от ПИ. Дружеството заяви, че ПИ ще регулира излишната полза, когато изтече срокът на лицензите, т.е. 30 месеца след издаването на лиценз, тъй като обичайната практика е да се използват двете възможности за удължаване по 6 месеца. Въпреки това твърдението не можеше да се приеме за вярно, тъй като до момента нито един лиценз, използван от Jindal, не е бил поправян.
(27)
Промените в управлението на ВТП 2004-09, влезли в сила през есента на 2005 г. (задължително изпращане на регистъра на потреблението до индийските власти в контекста на процедурата по поправянето), не са прилагани в случая на Jindal. Така de facto прилагането на това изискване не можеше да се потвърди на този етап.
г) Заключение
(28)
Освобождаването от вносни мита е субсидия по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), ii) и член 2, параграф 2 от основния регламент, защото несъбирането на мита, които в други случаи са дължими, представлява финансово участие на ПИ, което предоставя полза на Jindal, като подобрява неговата ликвидност.
(29)
В допълнение към това, четирите подсхеми, използвани от Jindal (т.е. изброените по-горе точки от i) до iv)), по закон зависят от извършването на износ и следователно се определят като специфични по член 3, параграф 4, буква а) от основния регламент. Без задължение за износ никое дружество не може да извлече ползи в рамките на тези схеми. Очевидно такъв е случаят по отношение на схеми i), ii) и iv), но дори подсхемата за предвиден износ изпълнява този критерий в настоящия случай, защото доставките за ЕОЕ имат за крайна цел действителен износ.
(30)
Подсхемите, използвани в настоящия случай, не могат да се разглеждат като допустими системи за възстановяване на мита или системи с възстановяване на заместители по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), ii) от основния регламент. Те не се придържат към строгите правила, предвидени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване на заместители) от основния регламент. ПИ не прилага ефективно своята система за проверка или процедури, с които да се провери дали и в какви количества суровините са били вложени в производството на изнасяния продукт (приложение II, точка II, параграф 4 от основния регламент, а ако става въпрос за системи с възстановяване на заместители - приложение III, точка II, параграф 2 от основния регламент). SIONs за разглеждания продукт не са били достатъчно точни. Самите SIONs не могат да се приемат за система за проверка на действителното потребление, тъй като замисълът на тези твърде щедри стандартни норми не дава възможност на ПИ да извършва достатъчно прецизни проверки на количествата суровини, вложени в производството на изнасяния продукт. В допълнение на това, не е бил осъществен ефективен контрол от страна на ПИ, на основата на правилно воден регистър на потреблението.
(31)
В своите коментари след направените разкритията дружеството твърди, че поддържа правилно воден регистър и като такъв той представлява правилна система за проверка в съответствие с приложение II от основния регламент. В допълнение на това, то твърди, че ALS действа като схема за заместване, така че освободени от мито суровини могат да се използват за производството на продукти, продавани на вътрешния пазар, тогава, когато освободените от мито суровини пряко или чрез заместване се използват в производството на стоки, които впоследствие се изнасят в рамките на разумен период от време. Въпреки това, макар че дружеството вероятно води регистър на потреблението на суровини за производството на дадено количество от разглеждания продукт, то не е поддържало система, по която да може да се провери кои суровини са употребени в производството на изнасяния продукт и в какви количества, както се изисква от индийската ВТП 2004-09 (допълнение 23) и в съответствие с приложение II, точка II, параграф 4 от основния регламент. В допълнение към това, то не поддържа система, чрез която да се провери дали количеството суровина, за което се иска възстановяване, не надвишава количеството на подобен изнасян продукт в съответствие с приложение III, точка II, параграф 2. След внимателно разглеждане становището по настоящия случай е, че не съществува връзка между освободените от мито суровини и изнасяния продукт и следователно не действа подходяща система за проверка.
(32)
Тези подсхеми следователно подлежат на изравнителни мерки.
д) Изчисление на размера на субсидията
(33)
Размерът на субсидията е изчислен по следния начин. Числителят е сборът на неплатените вносни мита (основни мита и специални допълнителни мита) върху материала, внесен по подсхеми от i) до iii) съответно, прилагани за внос чрез междинен производител; а в случая на подсхема iv) числителят е сборът на неплатените вносни мита върху суровини, използвани за производството на разглеждания продукт, през ПРП.
(34)
В своите коментари след направените разкрития дружеството твърди, че митата за суровината, необходима за производството на фолио от РЕТ, са намалени от 15 % на 7,5 % от март 2006 г., т.е. след края на ПРП, и помоли Комисията да вземе предвид тези промени при изчислението на размера на субсидията за ALS. Въпреки това, макар че е имало случаи, при които събития, станали след ПРП, са били вземани предвид, те се касаят за изключителни обстоятелства, а настоящият случай не е такъв. Следователно в съответствие с член 5 и член 11, параграф 1 от основния регламент тази молба трябва да бъде отхвърлена.
(35)
В своите коментари след направените разкрития дружеството твърди още, че ползата, получена по подсхема iv), всъщност представлява разликата в цената между обикновените покупки на суровини на вътрешния пазар и покупки на суровини при лишаване от ALS и представи изчисления в този смисъл без подкрепящи доказателства. Въпреки това ползата е изчислена на основата на неплатеното мито в лиценза, тъй като продажбата/покупката на материала е чисто търговско решение и не променя размера на неплатеното мито. Във всеки случай това твърдение беше направено за първи път след разкритията и тъй като Комисията нямаше възможност да го провери, то беше отхвърлено.
(36)
В съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент таксите, платени за получаването на субсидията, бяха приспаднати, където за това бяха отправени основателни искания. Целият размер на неплатените вносни мита е приет за числител, а не размерът на свръхосвобождаването, както поиска дружеството, защото ALS не отговаря на условията, определени в приложение II от основния регламент. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент знаменателят е експортният оборот през ПРП. Дружеството заяви, че предвиденият износ трябва да се включи в общия експортен оборот на дружеството през ПРП. Въпреки това, тъй като тези сделки в действителност не са износ, а са продажби на вътрешния пазар, те не могат да бъдат правилно класифицирани като износ и поради това не са включени в размера на общия експортен оборот.
(37)
Размерът на субсидията, установена за ALS, възлиза на 14,68 %.
2. Схема за натрупване на митнически кредити в „спестовна книжка“ (DEPBS)
а) Нормативна уредба
(38)
Описание на DEPBS се намира в параграф 4.3 от ВТП 2004-09.
б) Условия за участие
(39)
Беше установено, че Jindal не е използвало DEPBS през ПРП и следователно не е необходим по-нататъшен анализ дали тази схема подлежи на изравнителни мерки.
3. Схема за експортно ориентирани единици (EOUS)/Схема за специални икономически зони (SEZS)
а) Нормативна уредба
(40)
Подробни описания на тези схеми се намират в глава 6 на ВТП 2004-09, в ПНА I 2004-09, в Закона за SEZ от 2005 г. и описаните в него правила (SEZS).
б) Условия за участие
(41)
С изключение на чисто търговските фирми, всички предприятия, които предприемат износ на определено количество от произведените от тях стоки и услуги, могат да бъдат учредени в рамките на схемите за ЕОЕ и SEZ. Беше установено, че през ПРП Jindal се е възползвала от схемата за ЕОЕ, но не и от тази за SEZ. Следователно анализът се съсредоточава само върху схемата за ЕОЕ.
в) Практическо приложение
(42)
ЕОЕ може да се създаде навсякъде в Индия. Тази схема е допълнителна към SEZS.
(43)
Исканията за предоставяне на статус на ЕОЕ трябва, наред с другото, да включват подробности относно плануваното производствено количество, приблизителната стойност на износа, потребностите от внос и местните потребности за следващите пет години. Ако властите приемат искането на дружеството, свързаните с това условия му се съобщават. Съгласието за това дружество да бъде признато за ЕОЕ важи за срок от пет години и може да бъде подновявано.
(44)
Ключово задължение на ЕОЕ, както е посочено във ВТП 2004-09, е да се постигнат нетни външнотърговски (НВТ) приходи, т.е. за референтния период от пет години общата стойност на износа трябва да е по-висока от общата стойност на внесените стоки.
(45)
ЕОЕ имат право на следните отстъпки:
i)
освобождаване от вносни мита върху всички видове необходими или свързани с изработката, производството и преработката стоки (включително производствено оборудване, суровини и консумативи);
ii)
освобождаване от акцизна такса при закупуване на стоки на местния пазар;
iii)
възстановяване на централния данък върху продажбите при закупуване на стоки на местния пазар;
iv)
възможност за продажба на част от продукцията на вътрешния пазар, т.нар. вътрешна тарифна зона (ВТЗ) на цена до 50 % от стойността франко борд на износа след плащането на преференциалните мита;
v)
освобождаване от обичайно дължимия подоходен данък върху печалби, осъществени при продажби за износ, в съответствие с раздел 10Б на Закона за подоходния данък, за десетгодишен период след започването на дейност, но не и след 2010 г.;
vi)
възможност за 100 % чуждестранно участие в капитала.
(46)
Единиците, чиято дейност попада в тези схеми, са поставени под надзора на митническите служители в съответствие с раздел 65 на Закона за митниците. Те имат законово задължение да водят в специален формат точен отчет за целия внос, за употребата и използването на вносните материали и за осъществения износ. Тези документи следва да се предават периодично на компетентните органи („тримесечни и годишни доклади за постигнатия напредък“). Същевременно „в никой момент [ЕОЕ] не е длъжна да свързва всяка пратка на вносни стоки със свой износ, прехвърляния към други единици, продажби във ВТЗ или със запаси“, както е посочено в параграф 6.11.2 на ВТП 2004-09.
(47)
Вътрешните продажби се изпращат и регистрират на основата на самоудостоверяване. Процесът на изпращане на експортни партиди на ЕОЕ се наблюдава от митнически/акцизен служител на постоянна работа в ЕОЕ.
(48)
Jindal се е възползвало от схемата за ЕОЕ, за да внася производствено оборудване без вносни мита и да получава възстановяване на централния данък върху продажбите при закупуване на стоки, продадени на вътрешния пазар. То не се е възползвало от освобождаването от данък върху вноса на суровини, тъй като неговата ЕОЕ, за да произвежда фолио от РЕТ, използва гранули от РЕТ. Тези гранули от РЕТ се произвеждат в друг клон на дружеството, от суровини, закупени по ALS.
г) Заключения относно ЕОЕ
(49)
Освобождаване на ЕОЕ от два вида вносни мита („основно мито“ и „специално допълнително мито“) и възстановяването на данъка върху продажбите представляват финансово участие на ПИ по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), ii) от основния регламент. Правителството се отказва от приходи, които биха били дължими, ако не съществуваше тази схема, като по този начин предоставя на ЕОЕ ползи по смисъла на член 2, параграф 2 от основния регламент, като подобрява тяхната ликвидност.
(50)
По този начин освобождаването от основно мито и от специално допълнително мито и възстановяването на данъка върху продажбите представляват субсидии по смисъла на член 2 от основния регламент. Те зависят по закон от извършването на износ и следователно се разглеждат като специфични и подлежащи на изравнителни мерки съгласно член 3, параграф 4, буква а) от основния регламент. Поставената пред ЕОЕ и посочена в параграф 6.1 на ВТП 2004-09 цел - да осъществява износ, е задължително условие за получаване на стимулите.
(51)
В допълнение беше установено, че ПИ не разполага с ефективна система за проверка или процедура, посредством които да се потвърди дали и в какви количества набавените безмитно или освободени от данък върху продажбите суровини са били вложени в производството на изнасяния продукт (приложение II, точка II, параграф 4 от основния регламент, а ако става въпрос за системи с възстановяване за заместители - приложение III, точка II, параграф 4 от основния регламент). Във всеки случай освобождаването от мита върху производствено оборудване не е допустима схема за възстановяване, защото това производствено оборудване не представлява стоки, които се използват в производствения процес.
(52)
ПИ не проведе по-нататъшно разследване, основано на действителните суровини, вложени в производството, въпреки че това обикновено е необходимо да се направи при отсъствието на ефективна система за проверка (приложение II, точка II, параграф 5 и приложение III, точка II, параграф 3 от основния регламент), нито доказа, че не е възникнало никакво свръхосвобождаване от данъци.
д) Изчисление на размера на субсидията
(53)
Съобразно горното, подлежащата на изравнителни мерки полза е опрощаването на всички вносни мита (основно мито и специално допълнително мито), обикновено дължими при внос, а така също и възстановения данък върху продажбата - и двете през ПРП.
i) Освобождаване от данък върху продажбата за стоки, закупени на вътрешния пазар
(54)
Числителят беше определен по следния начин: размерът на субсидията беше изчислен на основата на възстановимия данък върху продажбата за покупки в производствения сектор, напр. части и опаковки през ПРП. Таксите, платени за получаването на субсидията, бяха приспаднати в съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент.
(55)
В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на тази субсидия беше отнесен към експортния оборот, генериран от продажбата на разглеждания продукт през ПРП (знаменател), защото субсидията зависи от извършването на износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества. Така полученият марж на субсидията е 0,04 %.
ii) Освобождаване от вносни мита (основно мито и специално допълнително мито) и възстановяване на централен данък върху продажбата за производствено оборудване
(56)
В съответствие с член 7, параграф 3 ползата е изчислена на основата на сбора на неплатените вносни мита върху внесеното оборудване и сбора на възстановените данъци върху продажбата за закупеното производствено оборудване, и двата разпределени за период, който съответства на действителната амортизация на подобно производствено оборудване в производството на разглеждания продукт. Дружеството заяви, че това трябва да е ставката на амортизация, използвана в действителност от дружеството в неговите финансови отчети; изискването, посочено в член 7, параграф 3 се интерпретира обаче като отнасящо се за ставката на амортизация, определена в законодателството, което се прилага по отношение на дружеството, в този случай - ставката, определена в Закона за дружествата, 1956 г. Към така изчисления размер, който е съотносим с ПРП, бяха добавени лихви за този период, за да се отрази стойността на ползата във времето и така да се установи пълният размер на ползата, получена по тази схема. Таксите, платени за получаването на субсидията, бяха приспаднати в съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент от горната сума, за да се достигне до размера на субсидията като числител. В съответствие с член 7, параграф 2 и член 7, параграф 3 от основния регламент размерът на тази субсидия беше отнесен към експортния оборот от продажбата на разглеждания продукт през ПРП (знаменател), защото субсидията зависи от извършването на износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества. Дружеството заяви, че предвиденият износ следва да бъде включен в общия експортен оборот, но това искане бе отхвърлено поради причините, посочени в съображение 36 по-горе. Така полученият марж на субсидията е 1,26 %.
(57)
Така общият марж на субсидия по схемата за ЕОЕ възлиза на 1,3 %.
4. Схема за насърчаване на износа чрез внос на производствено оборудване (EPCGS)
а) Нормативна уредба
(58)
Подробно описание на EPCGS се намира във ВТП 2004-09 и в глава 5 на ПНА I 2004-09.
б) Условия за участие
(59)
Схемата е отворена за всеки производител износител, за всеки търговец износител, „обвързан“ с поддържащ производител, или за всеки доставчик на услуги. Не беше установено, че Jindal се е възползвало от тази схема през ПРП.
в) Практическо приложение
(60)
При условие че поемат задължение да изнасят, дружествата получават разрешение да внасят производствено оборудване (ново, а от април 2003 г. и употребявано оборудване на възраст до 10 години) при намалени или нулеви ставки за митото. За тази цел, след внасянето на заявление и заплащането на такса, Индия издава лиценз EPCGS. От април 2000 г. схемата осигурява намалено мито от 5 %, приложима за всяко производствено оборудване, внесено по нея. За да бъдат изпълнени задълженията за износ, внесеното производствено оборудване трябва да се използва за производство на определено количество стоки за износ в течение на известен период от време.
г) Заключение относно EPCGS
(61)
Схемата EPCGS предоставя субсидии по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), ii) и член 2, параграф 2 от основния регламент. Намалението на митото представлява финансово участие на ПИ, тъй като тази отстъпка намалява приходите на ПИ от иначе дължими мита. В допълнение, намалението на митото предоставя полза на износителя, тъй като спестените мита при вноса подобряват неговата ликвидност.
(62)
Освен това схемата EPCGS зависи по закон от извършването на износ, тъй като подобни разрешения са свързани със задължение за осъществяване на износ. Следователно схемата се разглежда като специфична и подлежаща на изравнителни мерки съгласно член 3, параграф 4, буква а) от основния регламент.
(63)
Схемата не може да се разглежда като допустима система за възстановяване на мита или система с възстановяване за заместители по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), ii) от основния регламент. Производственото оборудване не попада в обхвата на подобни допустими системи, както е посочено в приложение I, буква и) от основния регламент, защото не се влагат в производството на изнасяните продукти.
д) Изчисление на размера на субсидията
(64)
Числителят беше определен по следния начин: размерът на субсидията беше изчислен в съответствие с член 7, параграф 3 от основния регламент, на основата на неплатените мита върху внесеното производствено оборудване, разпределени за период, който съответства на действителната амортизация на подобно производствено оборудване в производството на фолио от РЕТ, което бе изтълкувано като ставката, определена в Закона за дружествата, 1956 г., а не тази, която действително се използва от дружеството, поради причините, посочени в съображение 56 по-горе. Към така изчисления размер бяха добавени лихви, за да се отрази в общата стойност на ползите през това време. Таксите, платени за получаването на субсидията, бяха приспаднати в съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент.
(65)
Дружеството заяви, че е производственото оборудване, внасяно безмитно по схемата ECPG за използване в неговия клон Khanvel, вече не се използва и че ползата, свързана с това оборудване, не следва да се включва в числителя. Въпреки това, тъй като не съществуват доказателства, че дружеството не притежава такова оборудване, Комисията трябва да отхвърли това искане.
(66)
В съответствие с член 7, параграф 2 и член 7, параграф 3 от основния регламент, този размер на субсидията бе отнесен към експортния оборот през ПРП (знаменател), тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ. Дружеството заяви, че предвиденият износ следва да бъде включен в общия експортен оборот, но това искане бе отхвърлено поради причините, посочени в съображение 36 по-горе. Субсидията, получена от Jindal, е 1,11 %.
5. Схема с освобождаване от подоходен данък (EITES)
а) Нормативна уредба
(67)
Нормативната уредба за тази схема се съдържа в Закона за подоходен данък от 1961 г., който се изменя ежегодно от Финансов закон. Последният определя всяка година основата за събирането на данъци, а също така и различни освобождавания и намаления, които могат да се използват. Например ЕОЕ могат да претендират за освобождаване от подоходен данък на основание раздел 10Б от Закона за подоходен данък от 1961 г.
б) Практическо приложение
(68)
Тъй като не беше установено, че Jindal се е възползвало от EITES, не е необходим по-нататъшен анализ относно необходимостта от прилагане на изравнителни мерки за тази схема.
6. Схема с експортни кредити (ECS)
а) Нормативна уредба
(69)
Схемата е подробно описана в ръководен циркуляр IECD № 5/04.02.01/2002-03 (Експортен кредит в чуждестранна валута) и в ръководен циркуляр IECD № 10/04.02.01/2003-04 (Експортен кредит в рупии) на Резервната банка на Индия (РБИ), адресирани до всички търговски банки в Индия.
б) Условия за участие
(70)
В схемата могат да участват производители износители и търговци износители. Беше установено, че Jindal се е възползвало от тази схема през ПРП.
в) Практическо приложение
(71)
В рамките на тази схема РБИ определя задължителни максимални лихвени проценти спрямо експортните кредити в индийски рупии и в чуждестранна валута, които търговските банки могат да налагат на износителя „с цел да се предостави на износителите кредит при лихви, които са конкурентни на международно равнище“. ECS се състои от две подсхеми - Схема за експортен кредит преди експедиране („кредит за опаковане“), покриваща кредитите, предоставени на износителя за финансиране на закупуването, обработката, изработването, опаковането и/или превоза на стоки преди износа и Схема за експортен кредит след експедиране, осигуряваща кредити за оборотен капитал за финансиране на експортните вземания. РБИ също инструктира банките да предоставят известна част от тяхното общо банково кредитиране за финансиране на износа.
(72)
Вследствие на тези ръководни циркуляри на РБИ износителите могат да получат експортни кредити с преференциални лихвени проценти в сравнение с лихвените проценти за обикновени търговски кредити („парични кредити“), които се подчиняват изцяло на пазарни условия.
г) Заключение относно ECS
(73)
Първо, с намаляването на разходите за финансиране в сравнение с пазарното ниво на лихвените проценти, гореспоменатите лихвени проценти предоставят полза за тези износители по смисъла на член 2, параграф 2 от основния регламент. Независимо от факта, че преференциалните кредити в рамките на ECS се отпускат от търговски банки, предоставената полза представлява финансово участие на правителството по смисъла на член 2, параграф 1, iv) от основния регламент. РБИ е държавен орган и следователно попада под определението за „правителство“ в член 1, параграф 3 от основния регламент и инструктира търговските банки да предоставят преференциално финансиране на дружествата износители. Това преференциално финансиране се равнява на субсидия, която се разглежда като специфична и подлежаща на изравнителни мерки, тъй като преференциалните лихвени проценти зависят от осъществяването на износ, в съответствие с член 3, параграф 4, буква а) от основния регламент.
д) Изчисление на размера на субсидията
(74)
Размерът на субсидията беше изчислен на основата на разликата между лихвата, платена върху експортни кредити, използвани през ПРП, и евентуално платимата лихва, ако бяха използвани процентите, прилагани спрямо обикновени търговски кредити, използвани от дружеството. Размерът на субсидията (числител) беше отнесен към общия експортен оборот през ПРП (знаменател), в съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества. Jindal е извлякло ползи от ECS и е получило субсидия от 0,1 %.
7. Сертификат за снабдяване, освободено от мито (DFRC)
а) Нормативна уредба
(75)
Правната уредба на тази схема се съдържа в параграф 4.2 от ВТП 2004-09.
б) Практическо приложение
(76)
Тъй като не беше установено, че Jindal се е възползвало от DFRC през ПРП, не е необходим по-нататъшен анализ относно необходимостта от прилагане на изравнителни мерки за тази схема.
III. Регионална схема
а) Нормативна уредба
(77)
За да насърчи разполагането на производства в по-слабо развитите области на щата Махаращра, от 1964 г. ПМ стимулира новоразгръщащи се единици, създавани в развиващите се области на щата, посредством схемата с пакет от насърчителни мерки. Схемата е била изменяна многократно от въвеждането ѝ и „Схема 1993“ отговаряше на условията за прилагане от 1 октомври 1993 г. до 31 март 2001 г., докато последното изменение - „Схема 2006“ е въведена в рамките на „Промишлена, инвестиционна и инфраструктурна политика на Махаращра от 2006 г.“ през пролетта на 2006 г. и се очаква да отговаря на условията за прилагане до 31 март 2011 г. PSI на ПМ се състои от няколко подсхеми, сред които основните са: пряко финансиране посредством така наречената „субсидия за насърчаване на промишлеността“, освобождаване от местен данък върху продажбите и данък върху електроенергията и възстановяване на данък октроа.
(78)
Jindal продължава да се възползва от стимули по „Схема 1993“ до май 2001 г., но не и от следващите схеми. Следователно само „Схема 1993“ е оценена в контекста на настоящия случай.
б) Условия за участие
(79)
За да могат да участват, дружествата трябва да инвестират в по-слаборазвити области, като създават нови промишлени предприятия или като правят широко мащабни капиталовложения в разгръщане и разнообразяване на съществуващите промишлени предприятия. Тези области са класифицирани съгласно икономическото им развитие в различни категории (т.е. слаборазвити области, по-слаборазвити области и най-слаборазвити области). Основните критерии за установяване на размера на насърчителните мерки са областта, в която предприятието е или ще се намира, и размерът на инвестицията.
в) Практическо приложение
(80)
Освобождаване от местен данък върху продажбите на крайни стоки: стоките обикновено подлежат на централен данък върху продажбите (за междущатски продажби) или, в миналото, щатски данък върху продажбите (за продажби в рамките на даден щат), който варира в зависимост от щата/щатите, в които се извършват транзакциите. През април 2005 г. законите за продажбите в рамките на щата в Махаращра са заменени от системата за данък добавена стойност (ДДС). При схемата за освобождаване определени единици не са задължени да събират данък върху продажбата при своите транзакции. По подобен начин определени единици са освободени от задължението да плащат местния данък върху продажбите при покупката на стоки от снабдител, който също отговаря на условията за участие в схемата. Беше установено, че Jindal е извлякло полза от това освобождаване по отношение на продажби през ПРП.
(81)
Възстановяване на данък върху електроенергията: на единиците, отговарящи на условията, се възстановява данъкът върху електроенергията, консумирана с производствени цели, за период от седем години. В случая на Jindal този седемгодишен период е приключил на 31 март 2003 г. Следователно Jindal повече не е отговарял на условията за възстановяване на данъка върху електроенергията.
(82)
Възстановяване на данък октроа: октроа е данък, налаган от местните правителства в Индия, включително ПМ, на стоките, които влизат в границите на определен град. Промишлените предприятия имат право да получат обратно платения данък октроа от ПМ, ако техният обект се намира на територията на някои определени градове в границите на щата. Общата сума, която може да бъде възстановена, е ограничена до 100 % от фиксираната капиталова инвестиция. Заводът на Jindal се намира извън рамките на града и следователно е освободен per se от данък октроа, така че тази схема не е приложима в настоящия случай.
г) Заключение относно PSI 1993 на ПМ
(83)
Jindal е придобило права за освобождаване от данък върху продажбата на крайни продукти през ПРП, за които в миналото е прието, че не предоставят полза на получателя (съображение 114 от Регламент (ЕО) № 367/2006). Следователно PSI не подлежи на изравнителни мерки.
IV. Размер на субсидиите, подлежащи на изравнителни мерки
(84)
Размерът на подлежащите на изравнителни мерки субсидии в съответствие с основния регламент, изразен адвалорно, за разследвания производител износител е 17,1 %. Този размер на субсидиране надвишава минималния праг, посочен в член 14, параграф 5 на основния регламент.
СХЕМА
ALS
EOUS
EPCGS
ECS
ОБЩО
%
%
%
%
%
Jindal
14,68
1,30
1,11
0,1
17,1
V. Вероятност от продължаване или повтаряне на субсидирането
(85)
В съответствие с член 19, параграф 2 от основния регламент беше проверено дали продължаването на съществуваща мярка е недостатъчно, за да противодейства на подлежащото на изравнителни мерки субсидиране, което причинява вреда.
(86)
Беше установено, че през ПРП Jindal e продължило да извлича полза от подлежащото на изравнителни мерки субсидиране от страна на индийските власти. В допълнение към това процентът на субсидията, установен през това преразглеждане, е значително по-висок от установения през първоначалното разследване. Не съществуват доказателства, че схемите ще бъдат отменени или поетапно прекратени в близко бъдеще.
(87)
Тъй като беше доказано, че дружеството получава много по-голямо субсидиране от преди и е вероятно да продължи да получава субсидии в по-голям размер от определения в първоначалното разследване, се стигна да заключението, че съществуващите мерки не са достатъчни, за да противодействат на подлежащото на изравнителни мерки субсидиране, което причинява вреда, и следователно следва да бъдат изменени, за да отразят новите разкрития.
VI. Заключение
(88)
С оглед на направените заключения относно нивото на субсидиране на Jindal и на факта, че съществуващите мерки са недостатъчни, за да противодействат на подлежащото на изравнителни мерки субсидиране, което беше установено, изравнителното мито по отношение на Jindal следва да се измени, за да отрази установените нови нива на субсидиране.
(89)
Измененото изравнително мито следва да бъде определено на основата на новия процент на субсидиране, установен през настоящото преразглеждане, тъй като маржът на вреда в първоначалното разследване остава по-висок.
(90)
В съответствие с член 24, параграф 1 от основния регламент и член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 384/96, не се допуска едновременно налагане на антидъмпингово и изравнително мито за един и същ случай, възникнал поради дъмпинг или наличие на експортно субсидиране. Въпреки това, тъй като на Jindal е наложено антидъмпингово мито от 0 % по отношение на разглеждания продукт, тези разпоредби не се прилагат в настоящия случай.
(91)
Jindal, ПИ и промишлеността на Общността бяха информирани за съществените факти и съображения, на основата на които се планира да се препоръча изменението на действащите мерки, и за възможността да направят своите коментари. ПИ не подаде никакви коментари, а коментарите на Jindal са обсъдени в съображенията, свързани с всеки конкретен коментар по-горе.
(92)
В своите коментари дружеството помоли Комисията да приеме ценови гаранции, за да компенсира подлежащите на изравнителни мерки субсидии, установени в настоящия случай. Комисията разгледа предложението на дружеството и счита, че не може да приеме ценови гаранции. Ценовите гаранции, основани на продуктови групи, както беше предложено от дружеството, позволяват висока степен на гъвкавост за промяна на техническите спецификации на продуктите от групата. Фолиото от РЕТ има многобройни и подлежащи на диференциране характеристики, които до голяма степен определят продажните цени. Следователно промените в тези характеристики имат значително влияние върху цените. Опитът да се подразделят групите, за да са по-хомогенни от гледна точка на физическите им характеристики би довел до умножаване на групите и би направил мониторинга невъзможен, по-специално като затрудни митническите власти при разграничаването на продуктовите типове от класификацията на продуктите по групи при вноса. По тези причини приемането на ценови гаранции се счита за непрактично по смисъла на член 13, параграф 3 от основния регламент. Jindal беше информирано и му беше дадена възможност да коментира. Въпреки това неговите коментари не промениха горното заключение.
(93)
Тъй като India Polyfilms Limited, дружество, свързано в миналото с Jindal, се обедини с Jindal на 1 април 1999 г. и не представлява повече отделна единица, то беше премахнато от списъка, изложен в член 1, параграф 2,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 367/2006 на Съвета се заменя със следното:
„2. Ставката на митото, приложимо спрямо цена при свободна доставка на границата на Общността, за внос от Индия на компаниите, изброени по-долу, е както следва:
Дружество
Окончателно мито (%)
Допълнителен код по ТАРИК
Ester Industries Limited, 75-76, Amrit Nagar, Behind South Extension Part-1,
New Delhi 110 003, India
12,0
A026
Flex Industries Limited, A-1, Sector 60, Noida 201 301 (U.P.), India
12,5
A027
Garware Polyester Limited, Garware House, 50-A, Swami Nityanand Marg, Vile Parle (East),
Mumbai 400 057, India
14,9
A028
Jindal Poly Films Limited, 56 Hanuman Road, New Delhi 110001, India
17,1
A030
MTZ Polyfilms Limited, New India Centre, 5th Floor, 17 Co-operage Road,
Mumbai 400 039, India
8,7
A031
Polyplex Corporation Limited, B-37, Sector-1, Noida 201 301, Dist. Gautam Budh Nagar,
Uttar Pradesh, India
19,1
A032
Всички други дружества
19,1
A999“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 28 септември 2007 година.
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1124/2007,
annettu 28 päivänä syyskuuta 2007,
lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta Intiasta peräisin olevan polyeteenitereftalaattikalvon tuonnissa annetun asetuksen (EY) N:o 367/2006 muuttamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 6 päivänä lokakuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2026/97 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 19 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka se on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
A. MENETTELY
I Aiempi tutkimus ja voimassa olevat toimenpiteet
(1)
Neuvosto otti asetuksella (EY) N:o 2597/1999 (2) käyttöön lopullisen tasoitustullin CN-koodeihin ex 3920 62 19 ja ex 3920 62 90 kuuluvan Intiasta peräisin olevan polyeteenitereftalaattikalvon eli ’PET-kalvon’, jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’, tuonnissa. Asetuksen antamiseen johtanutta tutkimusta nimitetään jäljempänä ’alkuperäiseksi tutkimukseksi’. Toimenpiteet olivat tiettyjen nimeltä mainittujen viejien tuontiin sovellettava 3,8-19,1 prosentin arvotulli ja muiden yritysten tarkasteltavana olevaa tuotetta koskevassa tuonnissa sovellettava 19,1 prosentin jäännöstulli. Jindal Poly Films Limitedin, jäljempänä ’Jindal’ tai ’yritys’, joka tunnettiin aiemmin nimellä Jindal Polyester Ltd (3), valmistaman ja viemän PET-kalvon tuonnille määrätty tasoitustulli oli 7 prosenttia. Alkuperäinen tutkimusjakso alkoi 1 päivänä lokakuuta 1997 ja päättyi 30 päivänä syyskuuta 1998.
(2)
Neuvosto säilytti asetuksella (EY) N:o 367/2006 (4) lopullisen tasoitustullin, joka oli otettu käyttöön Intiasta peräisin olevan PET-kalvon tuonnissa asetuksella (EY) N:o 2597/1999, perusasetuksen 18 artiklan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen. Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso alkoi 1 päivänä lokakuuta 2003 ja päättyi 30 päivänä syyskuuta 2004.
(3)
Neuvosto muutti asetuksella (EY) N:o 1288/2006 lopullista tasoitustullia, joka oli määrätty asetuksella (EY) N:o 367/2006 toiselle intialaiselle PET-kalvon tuottajalle Garware Polyester Limitedille, jäljempänä ’Garware’, Garwaren tukia koskevan välivaiheen tarkastelun jälkeen.
II Omasta aloitteesta vireille pantu osittainen välivaiheen tarkastelu
(4)
Komission käytettävissä ollut todennäköisyysnäyttö osoitti, että Jindal sai enemmän tukia kuin alkuperäisessä tutkimuksessa oli käynyt ilmi ja että tukitaso oli muuttunut pysyvästi.
III Tutkimus
(5)
Komissio päättikin neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan panna omasta aloitteestaan vireille perusasetuksen 19 artiklan mukaisen osittaisen välivaiheen tarkastelun, joka rajoittui Jindalin saamaan tukeen, tarkoituksenaan arvioida, olisiko voimassa olevia tasoitustoimenpiteitä jatkettava, olisiko ne poistettava tai olisiko niiden tasoa muutettava. Komissio julkaisi 2 päivänä elokuuta 2006Euroopan unionin virallisessa lehdessä (5) ilmoituksen tämän tarkastelun vireillepanosta.
(6)
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso alkoi 1 päivänä huhtikuuta 2005 ja päättyi 31 päivänä maaliskuuta 2006.
(7)
Komissio ilmoitti osittaisen välivaiheen tarkastelun vireillepanosta Jindalille ja Intian viranomaisille sekä yrityksille Du Pont Tejin Films, Luxemburg, Mitsubishi Polyester Film, Saksa, Toray Plastics Europe, Ranska, sekä Nuroll, Italia, jotka edustavat valtaosaa PET-kalvon tuotannosta yhteisössä, jäljempänä ’yhteisön tuotannonala’. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi vireille panemista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa.
(8)
Saadakseen tutkimuksensa kannalta tarpeelliset tiedot komissio lähetti kyselylomakkeen Jindalille ja sai siltä vastauksen. Jindalin toimitiloihin Intiassa tehtiin tarkastuskäynti.
(9)
Jindalille, Intian viranomaisille ja yhteisön tuotannonalalle ilmoitettiin tutkimuksen keskeisistä tuloksista, ja niille annettiin mahdollisuus esittää asiasta huomautuksensa. Jindal esitti huomautuksensa, joita tarkastellaan jäljempänä. Intian viranomaiset eivät esittäneet mitään huomautuksia.
B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE
(10)
Tarkasteltavana oleva tuote on alkuperäisessä tutkimuksessa määritellyn mukaisesti Intiasta peräisin oleva polyeteenitereftalaattikalvo (PET-kalvo), joka yleensä luokitellaan CN-koodeihin ex 3920 62 19 ja ex 3920 62 90.
C. TUET
I Johdanto
(11)
Komissio tutki käytettävissä olevien tietojen ja komission kyselylomakkeeseen saatujen vastausten perusteella seuraavia järjestelmiä, joissa oli esitettyjen väitteiden mukaan myönnetty tukea:
a) Kansalliset järjestelmät:
i)
Ennakkolisenssijärjestelmä
ii)
Tuontitullien hyvitysjärjestelmä
iii)
Vientiin suuntautuneiden yksikköjen järjestelmä / Erityistalousalueiden järjestelmä (Export Oriented Units Scheme, EOUS / Special Economic Zones Scheme, SEZS)
iv)
Tuotantohyödykkeiden tuonti etuustullein
v)
Vientituloverosta vapautuksen järjestelmä (Export Income Tax Exemption Scheme)
vi)
Vientiluottojärjestelmä (Export Credit Scheme)
vii)
Tuontiraaka-aineiden tullittomuutta koskeva todistus.
(12)
Edellä i-iv ja vii alakohdassa mainitut järjestelmät perustuvat 7 päivänä elokuuta 1992 voimaan tulleeseen ulkomaankaupan kehittämistä ja sääntelyä koskevaan lakiin (Foreign Trade Act 1992) nro 22/1992, jäljempänä ’ulkomaankauppalaki’. Ulkomaankauppalailla Intian viranomaiset valtuutetaan antamaan vienti- ja tuontipolitiikkaa koskevia tiedonantoja. Intian viranomaiset julkaisivat Intian ulkomaankauppaa koskevan monivuotisen suunnitelman, jäljempänä ’FTP 2004-2009’, joka kattaa ajanjakson 1 päivästä syyskuuta 2004 aina 31 päivään maaliskuuta 2009 ja joka on jatkoa aiemmalle vienti- ja tuontipolitiikan suunnitelmalle, jäljempänä ’EXIM’. Lisäksi Intian viranomaiset ovat julkaisseet monivuotista suunnitelmaa koskevia menettelyjä esittelevän käsikirjan, jäljempänä ’HOP I 2004-2009’, jota päivitetään säännöllisesti (6).
(13)
Edellä v alakohdassa mainittu vientituloverosta vapautuksen järjestelmä perustuu vuonna 1961 annettuun tuloverolakiin (Income Tax Act), jota muutetaan vuosittain varainhoitolailla (Finance Act).
(14)
Edellä vi alakohdassa mainittu vientiluottojärjestelmä perustuu vuoden 1949 pankkivalvontalain (Banking Regulation Act 1949) 21 ja 35A §:ään, joiden mukaan Intian keskuspankki (Reserve Bank of India, RBI) voi ohjata kaupallisten pankkien vientiluottotoimintaa.
b) Alueelliset järjestelmät
(15)
Komissio tutki käytettävissä olevien tietojen ja komission kyselylomakkeeseen saatujen vastausten perusteella myös Maharashtran osavaltion kannustinjärjestelmää, jäljempänä ’kannustinjärjestelmä’, vuodelta 1993. Järjestelmä perustuu Maharashtran osavaltion teollisuus-, energia- ja työministeriön päätöslauselmiin.
II Kansalliset järjestelmät
1. Ennakkolisenssijärjestelmä (Advance Licence Scheme, ALS)
a) Oikeusperusta
(16)
Järjestelmää kuvataan yksityiskohtaisesti vuosien 2004-2009 vienti- ja tuontipolitiikkaa koskevan asiakirjan (FTP 2004-2009) kohdissa 4.1.3-4.1.14 ja sitä täydentävän menetelmäkäsikirjan (HOP I 2004-2009) luvuissa 4.1-4.30. Järjestelmä korvattiin huhtikuussa 2006 - toisin sanoen tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson päätyttyä - ennakkolisenssijärjestelmällä (Advance Licence Scheme, ALS), mutta tämä vaikuttaa lähinnä nimenmuutokselta. Seuraavassa keskitytään tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla käytössä olleeseen ennakkolisenssijärjestelmään.
b) Tukikelpoisuus
(17)
ALS-järjestelmä koostuu kuudesta alajärjestelmästä. Ne eroavat toisistaan muun muassa tukikelpoisuusvaatimusten suhteen. Valmistajaviejät ja kauppiasviejät, jotka ovat ”sidoksissa” valmistajiin, voivat hakea tosiasiallisen maastaviennin ALS-tukea ja vuotuisten tarpeiden mukaista ALS-tukea. Pääurakoitsijat, jotka toimittavat tavaraa FTP 2004-2009 -asiakirjan kohdassa 8.2 mainituille vientiin rinnastettavaa toimintaa harjoittaville tahoille, kuten vientiin suuntautuneille yksiköille, voivat saada vientiin rinnastettavan toiminnan ALS-tukea. Lopulliselle viejälle tavaraa toimittavat valmistajaviejät voivat saada välituotetoimituksiin tarkoitettua ALS-tukea. Valmistajaviejille tavaraa toimittavat välitoimittajat voivat myös saada vientiin rinnastettavan toiminnan tukea ennakkoluovutusta sekä kotimaisia rembursseja ja vastarembursseja koskevien ALS-alajärjestelmien yhteydessä. Koska Jindal käytti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla näistä kuudesta alajärjestelmästä vain neljää ensimmäistä, ainoastaan näitä neljää tarkastellaan seuraavassa yksityiskohtaisemmin.
c) Käytännön toteutus
(18)
Ennakkolisenssien myöntämisperusteita voivat olla seuraavat:
i)
Tosiasiallinen vienti: Tämä on alajärjestelmistä tärkein. Siinä voidaan tuoda tuotantopanoksia tullitta tietyn vientituotteen valmistukseen. Tosiasiallisella viennillä tarkoitetaan tässä yhteydessä sitä, että vientituote on vietävä Intian alueelta. Lisenssissä mainitaan tuonnin tullihelpotukset ja vientivelvoitteet, myös vientituotteen tyyppi.
ii)
Vuotuiset tarpeet: Vuotuisia tarpeita koskevia lisenssejä ei ole liitetty tiettyyn vientituotteeseen, vaan laajempaan tuoteryhmään (esimerkiksi kemialliset tuotteet ja niihin liittyvät tuotteet). Lisenssinhaltija voi (aiemman viennin mukaan määräytyvään tiettyyn enimmäisarvoon saakka) tuoda tullitta tuotantopanoksia, joita käytetään minkä tahansa kyseiseen tuoteryhmään kuuluvan tuotteen valmistukseen. Se voi viedä mitä tahansa kyseiseen tuoteryhmään kuuluvaa valmista tuotetta, jonka valmistukseen on käytetty kyseisiä tullitta tuotuja aineksia.
iii)
Vientiin rinnastettava toiminta: Tässä alajärjestelmässä pääurakoitsija voi tuoda tullitta tuotantopanoksia, joita tarvitaan sellaisten tuotteiden valmistukseen, joita myydään vientitavaroihin rinnastettavina tuotteina FTP 2004-2009 -asiakirjan kohdan 8.2 alakohdissa b-f, g, i ja j mainituille asiakasryhmille. Intian viranomaisten mukaan vientiin rinnastettavalla toiminnalla tarkoitetaan sellaisia liiketoimia, joissa toimitetut tavarat eivät poistu maasta. Eräitä toimituksia pidetään vientiin rinnastettavina edellyttäen, että tavarat on valmistettu Intiassa, esimerkiksi tavaratoimituksia vientiin suuntautuneille yksiköille tai erityistalousalueille sijoittautuneille yrityksille.
iv)
Välituotetoimitukset: Tämä alajärjestelmä kattaa tapaukset, joissa kaksi valmistajaa aikoo tuottaa yhtä vientituotetta jakaen tuotantoprosessin keskenään. Valmistajaviejä tuottaa välituotetta. Se voi tuoda tuotantopanosmateriaaleja tullitta ja saada tähän tarkoitukseen välituotetoimituksiin tarkoitettua ALS-tukea. Lopullinen viejä saattaa valmistuksen loppuun, ja sillä on velvollisuus viedä valmis tuote.
(19)
Kuten edellä todettiin, Jindal hyödynsi ALS-järjestelmää tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Tosiasiassa se käytti kaikkia neljää edellä i-iv kohdassa mainittua alajärjestelmää.
(20)
Intian viranomaisten suorittamien tarkastusten helpottamiseksi lisenssinhaltija on laissa velvoitettu tekemään määrämuotoinen, totuudenmukainen ja asianmukainen selvitys lisenssien mukaisesti tuotujen tuotteiden kulutuksesta ja käytöstä (HOP I 2004-2009 -käsikirjan luku 4.30), jäljempänä ’kulutusrekisteri’. Tarkastuksessa kävi ilmi, että yritys ei pitänyt kulutusrekisteriä asianmukaisesti, toisin sanoen se ei osoittanut Intian viranomaisten edellyttämää tuotantopanosten ja tuloksena olevien tuotteiden toimitusten välistä yhteyttä, siitä huolimatta että tuloksena olevien tuotteiden viennin lisäksi se myy kyseisiä tuotteita myös kotimarkkinoilla.
(21)
Alajärjestelmistä i-iii todettakoon, että Intian viranomaiset määräävät sekä tuonnin tullihelpotusten että vientivelvoitteiden (myös vientiin rinnastettavassa toiminnassa) määrästä ja arvosta, ja ne on kirjattu lisenssiin. Lisäksi vienti- ja tuontihetkellä viranomaiset kirjaavat vastaavat tapahtumat lisenssiin. Intian viranomaiset päättävät tämän järjestelmän mukaisesti tapahtuvan tuonnin määrän niin sanottujen SION-vakionormien perusteella. Useimmille tuotteille, tarkasteltavana oleva tuote mukaan luettuna, on olemassa SION-vakionormit, ja ne on julkaistu menetelmäkäsikirjan 2004-2009 osassa II. PET-kalvoa ja välituotteena olevia PET-granulaatteja koskevia SION-vakionormeja tarkistettiin alaspäin lokakuussa 2005.
(22)
Alajärjestelmän iii osalta todetaan, että ALS-järjestelmään liittyvä, vientiin rinnastettavaa toimintaa koskeva velvoite täytettiin lähinnä yritysryhmän sisäisellä myynnillä, toisin sanoen PET-granulaatteja valmistava Jindalin yksikkö (joka ei ole erillinen oikeussubjekti) myi vientiin suuntautuvalle Jindalin yksikölle PET-granulaatteja käytettäväksi PET-kalvon tuotannossa. Raaka-aineiden tuonti toteutui välituotteen (PET-granulaattien) tuotannon yhteydessä. Toisin sanoen alajärjestelmässä iii kotimarkkinamyynti katsotaan vienniksi.
(23)
Alajärjestelmän iv osalta Jindalin kotimarkkinoilta hankkimat tuotantopanokset vähennetään Jindalin ennakkolisenssistä, ja kotimaiselle toimittajalle myönnetään välituotetoimitusten ennakkolisenssi. Välituotetoimitusten ennakkolisenssin haltija voi tuoda tullitta tavarat, joita tarvitaan sellaisen tuotteen valmistuksessa, joka sen jälkeen toimitetaan Jindalille raaka-aineeksi tarkasteltavana olevan tuotteen valmistukseen.
(24)
Alajärjestelmässä ii (vuotuisia tarpeita koskeva ennakkolisenssijärjestelmä) lisenssissä mainitaan ainoastaan tuonnin tullihelpotusten arvo. Lisenssinhaltijan on pidettävä tuodut tuotantopanokset ja tuloksena olevat tuotteet kytköksissä toisiinsa (HOP I 2004-2009 -käsikirjan kohta 4.24A c).
(25)
Tuodut tuotantopanokset eivät ole siirrettävissä, ja ne on käytettävä tuloksena olevan vientituotteen valmistamiseen. Vientivelvoite on täytettävä lisenssin antamisen jälkeen ennalta määrätyssä määräajassa (18 kuukauden määräaika, jota voidaan pidentää kahdesti kuudella kuukaudella eli yhteensä 30 kuukautta).
(26)
Tarkastuksessa saatiin näyttö siitä, että yhden kilogramman PET-kalvon valmistukseen tarvittavan keskeisimmän raaka-aineen kulutus (joka vaihtelee PET-kalvon laadun mukaan), kuten kulutusrekisterissä ilmoitettiin, oli yrityksessä alhaisempi kuin vastaava SION-vakionormi. Tämä koskee selvästi PET-kalvon ja PET-granulaattien vanhaa SION-vakionormia ja vähemmässä määrin myös sen syyskuussa 2005, siis tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana, uudistettua versiota. Toisin sanoen Jindal sai tuoda tullitta SION-vakionormia kohti enemmän raaka-aineita kuin se itse asiassa tarvitsi tuotantoprosessiinsa. Tämän vuoksi todellista kulutusta koskeva rekisteri, joka oli yhdenmukainen FTP 2004-2009:n kanssa, osoittautui olennaisen tärkeäksi tarkastuksessa. Kyseistä rekisteriä ei kuitenkaan pidetty asianmukaisesti, eivätkä Intian viranomaiset olleet sitä siihen mennessä edes tarkastaneet. Yrityksen mukaan Intian viranomaiset korjaavat liikaa maksetut määrät lisenssien voimassaolon päätyttyä eli 30 kuukauden kuluttua lisenssin antamisesta, sillä kahden kuuden kuukauden mittaisen jatkoajan käyttö on yleinen käytäntö. Tätä väitettä ei kuitenkaan voitu todentaa, koska yhtään Jindalin käyttämää lisenssiä ei ole vielä lunastettu.
(27)
Syksyllä 2005 voimaantulleita muutoksia FTP 2004-2009:n hallinnossa (kulutusrekisteri on lähetettävä Intian viranomaisille lunastusmenettelyn yhteydessä) ei ole vielä sovellettu Jindalin tapauksessa. Näin ollen kyseisen säännöksen todellista täytäntöönpanoa ei voitu tässä vaiheessa todentaa.
d) Päätelmät
(28)
Vapautus tuontitulleista on perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan ja 2 artiklan 2 kohdan mukaista tukea siinä mielessä, että muutoin sovellettavien tuontitullien kantamatta jättäminen on Intian viranomaisten antamaa taloudellista tukea, josta on koitunut etua Jindalille siten, että sen maksuvalmius on parantunut.
(29)
Lisäksi Jindalin käyttämät neljä alajärjestelmää (eli edellä luetellut alajärjestelmät i-iv) ovat oikeudellisesti vientituloksesta riippuvia, joten perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaisesti ne ovat erityistä ja tasoitustoimenpiteiden alaista tukea. Yritys ei voi saada tukia näistä järjestelmistä ilman vientisitoumusta. Tämä pätee ilmiselvästi järjestelmiin i, ii ja iv, mutta jopa vientiin rinnastettavaa toimintaa koskeva ALS-järjestelmä täyttää tässä tapauksessa kriteerin, koska vientiin suuntautuneelle yksikölle osoitetut toimitukset on tarkoitettu viime kädessä todelliseen vientiin.
(30)
Tässä tapauksessa sovellettuja alajärjestelmiä ei voida pitää perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna sallittuna tullinpalautusjärjestelmänä tai korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelmänä. Kyseiset alajärjestelmät eivät ole perusasetuksen liitteessä I olevan i kohdan, liitteen II (palautuksen määrittely ja sitä koskevat säännöt) ja liitteen III (korvaavien tuotantopanosten palautuksen määrittely ja sitä koskevat säännöt) tiukkojen sääntöjen mukaisia. Intian viranomaiset eivät soveltaneet tarkistusjärjestelmää tai -menettelyä tehokkaasti varmistaakseen, käytettiinkö tuotantopanoksia vientituotteen tuotannossa ja missä määrin niitä siinä käytettiin (perusasetuksen liitteessä II olevan II luvun 4 kohta ja korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelyjen osalta perusasetuksen liitteessä III olevan II luvun 2 kohta). Tarkasteltavana olevan tuotteen SION-vakionormit eivät olleet riittävän tarkkoja. SION-vakionormeja ei voida itsessään pitää todellisen kulutuksen arviointiin soveltuvana tarkistusjärjestelmänä, koska Intian viranomaiset eivät voi kyseisten kohtuuttoman edullisten vakionormien perusteella arvioida riittävän tarkkaan sitä, millaisia tuotantopanosmääriä vientituotannossa on kulutettu. Intian viranomaiset eivät myöskään suorita asianmukaisesti pidettyyn kulutusrekisteriin perustuvaa tehokasta valvontaa.
(31)
Ilmoituksen julkaisemisen jälkeen esittämissään kommenteissa yritys väitti edelleen pitävänsä asianmukaista kulutusrekisteriä, ja tällä perusteella yrityksellä olisi perusasetuksen liitteen II mukainen tarkastusjärjestelmä. Lisäksi se väitti, että ALS toimii palautusjärjestelmänä siten, että tullittomia tuotantopanoksia voidaan käyttää kotimarkkinoilla myytävien tuotteiden valmistukseen, jos tullittomat tuotantopanokset käytetään joko suoraan tai korvaavina sellaisten tuotteiden valmistukseen, jotka toimitetaan vientiin kohtuullisen ajan kuluessa. Vaikka yritys pitäisikin rekisteriä siitä, kuinka paljon raaka-ainetta kulutetaan valmistettaessa tietty määrä tarkasteltavana olevaa tuotetta, sillä ei ole käytössä järjestelmää, jonka avulla voitaisiin todentaa, mitkä tuotantopanokset ja kuinka suurina määrinä on kulutettu vientituotteiden valmistukseen, ja jota edellytetään vuosia 2004-2009 koskevassa Intian ulkomaankauppaa koskevassa suunnitelmassa (lisäys 23) ja perusasetuksen liitteessä II olevan II luvun 4 kohdassa. Yrityksellä ei myöskään ole käytössä järjestelmää, jolla voitaisiin liitteessä III olevan II luvun 2 kohdan mukaisesti todentaa, että sellaisen tuotantopanoksen määrä, jolle palautusta haetaan, ei ylitä samankaltaisen tuotteen viennin määrää. Tässä tapauksessa voidaan huolellisen harkinnan jälkeen todeta, että kulutetun tullittoman tuotantopanoksen ja viedyn tuotteen välillä ei ole yhteyttä, ja näin ollen käytössä ei ole asianmukaista tarkastusjärjestelmää.
(32)
Alajärjestelmät mahdollistavat siis tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton.
e) Tuen määrän laskeminen
(33)
Tuen määrä laskettiin seuraavalla tavalla. Tuen määrä (osoittaja) on sellaisten kantamatta jätettyjen tuontitullien (perustullin ja erityisen lisätullin) summa, jotka koskevat alajärjestelmien i-iii puitteissa tuotuja materiaaleja, joiden tuonti on sallittu välituotteen valmistajan kautta. Alajärjestelmän iv osalta tuen määrä on niiden kantamatta jätettyjen tuontitullien määrä, jotka koskevat tarkasteltavana olevan tuotteen valmistuksessa käytettyjä tuotantopanoksia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
(34)
Yritys väitti ilmoituksen julkaisemisen jälkeen esittämissään kommenteissa, että PET-kalvon valmistuksessa tarvittavien raaka-aineiden tullit olivat laskeneet 15 prosentista 7,5 prosenttiin maaliskuusta 2006, siis tutkimusjakson jälkeen, ja pyysi komissiota ottamaan tämän muutoksen huomioon ALS:n tukiprosentin laskennassa. Vaikka joissain tapauksissa onkin otettu huomioon tutkimusjakson jälkeisiä tapahtumia, silloin on toimittu tavallisesta poikkeavissa olosuhteissa, mistä tässä ei näytä olevan kyse. Väite oli perusasetuksen 5 artiklan ja 11 artiklan 1 kohdan mukaisesti hylättävä.
(35)
Lisäksi yritys väitti ilmoituksen julkaisemisen jälkeen esittämissään kommenteissa, että alajärjestelmästä iv saatu hyöty oli itse asiassa hintaero, joka syntyy hankittaessa tuotantopanoksia tavanomaisesti kotimarkkinoilta ja toisaalta hankittaessa tuotantopanoksia sen jälkeen, kun ALS:stä on luovuttu toimittajan hyväksi. Yritys esitti asiasta joitain laskelmia, mutta asiaa tukevia todisteita ei saatu. Hyöty kuitenkin lasketaan lisenssin nojalla kantamatta jätetyn tullin pohjalta, koska materiaalin myynti-/ostohinta on puhtaasti kaupallinen päätös eikä vaikuta maksamattoman tullin määrään. Joka tapauksessa tämä väite esitettiin ensimmäisen kerran vasta ilmoituksen julkaisemisen jälkeen, ja koska komissiolla ei ollut mahdollisuutta todentaa sitä, se hylättiin.
(36)
Perusasetuksen 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti tuen saamisesta välttämättä aiheutuneet kustannukset vähennettiin tuen määrästä, jos oli esitetty perusteltu pyyntö. Osoittajaksi otetaan kantamatta jätettyjen tuontitullien kokonaissumma eikä palautetut liialliset tuontitullit, toisin kuin Jindal vaati, koska ALS ei täytä perusasetuksen liitteessä II säädettyjä edellytyksiä. Perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti nimittäjä on viennin liikevaihto tarkastelua koskevana tutkimusajanjaksona. Yritys väitti, että vientiin rinnastettava toiminta olisi sisällytettävä yrityksen viennin kokonaisliikevaihtoon tarkastelua koskevana tutkimusajanjaksona. Koska kyseinen toiminta ei kuitenkaan todellisuudessa ole vientiä vaan pikemminkin myyntiä kotimarkkinoille, sitä ei voida asianmukaisesti luokitella vienniksi, ja näin ollen sitä ei laskettu mukaan viennin kokonaisliikevaihtoon.
(37)
ALS-järjestelmän mukainen tuki on näin ollen 14,68 prosenttia.
2. Tuontitullien hyvitysjärjestelmä (Duty Entitlement Passbook Scheme, DEPBS)
a) Oikeusperusta
(38)
DEPBS-järjestelmää kuvataan FTP 2004-2009 -asiakirjan 4.3 kohdassa
b) Tukikelpoisuus
(39)
Kävi selville, ettei Jindal käyttänyt DEPBS-järjestelmää tarkastelua koskevana tutkimusajanjaksona, joten järjestelmään liittyvien tasoitustoimenpiteiden käyttöönottoa ei tarvinnut arvioida.
3. Vientiin suuntautuneiden yksikköjen järjestelmä (Export Oriented Units Scheme, EOUS) / Erityistalousalueiden järjestelmä (Special Economic Zones Scheme, SEZS)
a) Oikeusperusta
(40)
Järjestelmiä kuvataan yksityiskohtaisesti FTP 2004-2009 -asiakirjan luvussa 6, HOP I 2004-2009 -käsikirjassa (EOUS) sekä erityistalousalueita koskevassa säädöksessä vuodelta 2005 (SEZ Act 2005) ja sen nojalla annetuissa säännöissä (SEZS).
b) Tukikelpoisuus
(41)
Kaikki yritykset, jotka periaatteessa sitoutuvat viemään tietyn osan tavara- tai palvelutuotannostaan - lukuun ottamatta yksinomaan kauppayhtiöinä toimivia yrityksiä - voidaan perustaa EOUS- tai SEZS-järjestelmän mukaisesti. Jindalin todettiin hyötyneen EOUS-järjestelmästä muttei SEZS-järjestelmästä tarkastelua koskevana tutkimusajanjaksona. Näin ollen tarkastelussa keskitytään vain EOUS-järjestelmään.
c) Käytännön toteutus
(42)
Vientiin suuntautunut yksikkö voidaan perustaa mihin tahansa Intiassa. Järjestelmä täydentää SEZS-järjestelmää.
(43)
Vientiin suuntautuneen yksikön asemaa koskevassa hakemuksessa on esitettävä tiedot muun muassa suunnitelluista tuotantomääristä, viennin arvioidusta arvosta, tuontitarpeista ja kotimarkkinahankintojen tarpeista seuraaviksi viideksi vuodeksi. Jos viranomaiset hyväksyvät yrityksen hakemuksen, yritykselle ilmoitetaan hyväksymisen edellytyksistä. Vientiin suuntautuneen yksikön asemaa koskeva sopimus on voimassa viisi vuotta, ja se voidaan uusia.
(44)
Olennaista kyseisille yksiköille on FTP 2004-2009 -asiakirjan velvoite, jonka mukaan niiden on saavutettava niin sanotut nettovaluutta-ansiot, eli viennin kokonaisarvon on viiden vuoden viitekautena oltava suurempi kuin tuontituotteiden kokonaisarvo.
(45)
Vientiin suuntautuneet yksiköt voivat saada seuraavia etuja:
i)
vapautus kaikenlaisten valmistukseen, tuotantoon tai käsittelyyn tarvittavien tai niiden yhteydessä käytettävien tavaroiden (myös tuotantohyödykkeiden, raaka-aineiden ja kulutustavaroiden) tuontitulleista;
ii)
vapautus kotimarkkinoilta hankittujen tavaroiden valmisteverosta;
iii)
paikallisilta markkinoilta hankituista tavaroista maksetun valtion liikevaihtoveron palauttaminen;
iv)
mahdollisuus myydä enintään 50 prosenttia viennin FOB-arvosta kotimarkkinoilla eli niin sanotulla kotimaisella tariffialueella (Domestic Tariff Area, DTA) pehmeäehtoisten verojen maksamisen jälkeen;
v)
vapautus viennistä saadusta myyntivoitosta yleensä kannettavasta tuloverosta tuloverolain 10B §:n nojalla kymmenen vuoden ajan toiminnan alkamisesta, kuitenkin enintään vuoteen 2010 asti;
vi)
osakepääoma voi olla 100-prosenttisesti ulkomaisessa omistuksessa.
(46)
Näiden järjestelmien mukaisesti toimivat yksiköt ovat tullivalvonnassa olevia yksikköjä tullilain 65 §:n mukaisesti. Vientiin suuntautuneilla yksiköillä on oikeudellinen velvoite pitää määrätyllä tavalla kirjaa kaikesta tuonnista, kaikkien tuotujen ainesten kulutuksesta ja käytöstä sekä kaikesta toteutuneesta viennistä. Nämä tiedot on toimitettava toimivaltaisille viranomaisille säännöllisesti neljännesvuosittain tai vuosittain annettavilla toimintakertomuksilla. Vientiin suuntautuneen yksikön ei kuitenkaan missään vaiheessa tarvitse osoittaa kaikkien tuotujen lähetysten yhteyttä vientiin, muihin yksikköihin tehtäviin siirtoihin, kotimarkkinamyyntiin tai varastoihin (FTP 2004-2009 -asiakirjan kohta 6.11.2).
(47)
Kotimarkkinamyynnin lähetysten ja niiden kirjaamisen varmistus perustuu omavastuisuuteen. Vientiin suuntautuneen yksikön vientilähetysmenettelyjä valvoo kyseisessä yksikössä pysyvästi toimiva tulli- ja valmisteverovirkailija.
(48)
Jindal käytti EOU-järjestelmää tuodakseen maahan tuotantohyödykkeitä tuontitulleitta ja saadakseen paikallisilta markkinoilta hankituista tavaroista maksetun valtion liikevaihtoveron palautuksen. Se ei hyödyntänyt raaka-aineiden vapautusta tuontitullista, koska vientiin suuntautuneessa yksikössä käytetään PET-kalvon valmistuksessa raaka-aineena PET-granulaatteja. Yrityksen toinen yksikkö valmistaa nämä PET-granulaatit raaka-aineesta, joka hankitaan ALS-järjestelmässä.
d) EOU-järjestelmää koskevat päätelmät
(49)
Vientiin suuntautuneiden yksikköjen saama vapautus kahdesta eri tuontitullista (perustulli ja erityinen lisätulli) ja valtion liikevaihtoveron palauttaminen ovat perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettua Intian viranomaisten antamaa taloudellista tukea. Valtio luopuu tulosta, joka kannettaisiin, jos järjestelmää ei sovellettaisi, mistä vientiin suuntautunut yksikkö sai etua perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla, koska sen maksuvalmius parani.
(50)
Näin ollen vapautus perustullista ja erityisestä lisätullista sekä liikevaihtoveron palautus ovat perusasetuksen 2 artiklassa tarkoitettua tukea. Ne ovat oikeudellisesti vientituloksesta riippuvia, joten perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaisesti ne ovat erityistä ja tasoitustoimenpiteiden alaista tukea. Vientiin suuntautuneen yksikön vientitavoite, joka annetaan FTP 2004-09 -asiakirjan kohdassa 6.1, on etujen saamisen edellytys.
(51)
Lisäksi vahvistettiin, etteivät Intian viranomaiset soveltaneet tehokasta tarkistusjärjestelmää tai -menettelyä varmistaakseen, käytettiinkö tulleitta tai liikevaihtoverotta hankittuja tuotantopanoksia vientituotteen tuotannossa ja missä määrin niitä siinä käytettiin (perusasetuksen liitteessä II olevan II luvun 4 kohta ja korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelyjen osalta perusasetuksen liitteessä III olevan II luvun 2 kohta). Joka tapauksessa tuotantohyödykkeiden vapauttaminen tulleista ei ole sallittu tullinpalautusjärjestelmä, koska tuotantohyödykkeitä ei kuluteta tuotantoprosessissa.
(52)
Intian viranomaiset eivät tehneet tosiasiallisesti käytettyihin tuotantopanoksiin perustuvaa lisätutkimusta, vaikka sellainen olisi tavallisesti tehtävä silloin, kun tehokasta tarkistusjärjestelmää ei ole (perusasetuksen liitteessä II olevan II luvun 5 kohta ja liitteessä III olevan II luvun 3 kohta), eivätkä viranomaiset myöskään osoittaneet, ettei liiallista tuontitullien palauttamista olisi tapahtunut.
e) Tuen määrän laskeminen
(53)
Tasoitustoimenpiteiden alainen etu on näin ollen tarkastelua koskevana tutkimusajanjaksona tuonnista yleensä kannettavien tuontitullien (perustulli ja erityinen lisätulli) koko vapautettu määrä sekä liikevaihtoveron palautus samana ajanjaksona.
i) Kotimarkkinoilta hankituista tavaroista perityn valtion liikevaihtoveron palauttaminen
(54)
Osoittaja määritettiin seuraavasti: tuen määrä laskettiin tarkastelua koskevana tutkimusajanjaksona tuotantosektorille tehtyjen hankintojen (esimerkiksi osien ja pakkausmateriaalien osalta) palautettavan liikevaihtoveron perusteella. Tuen saamiseksi välttämättömät kustannukset vähennettiin tästä määrästä perusasetuksen 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti.
(55)
Tuen määrä on jaettu perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti tarkasteltavana olevan tuotteen koko vientimyynnin liikevaihdolle tarkastelua koskevana tutkimusajanjaksona; se on nimittäjä, koska tuki on riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin. Näin saatu tukimarginaali oli 0,04 prosenttia.
ii) Tuontitulleista (perustulli ja erityinen lisätulli) vapauttaminen ja valtion liikevaihtoveron palauttaminen tuotantohyödykkeiden osalta
(56)
Etu on laskettu perusasetuksen 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti tuotantohyödykkeiden tuonnissa kantamattomien tullien määrän ja tuotantohyödykkeiden hankintojen osalta palautetun liikevaihtoveron perusteella jakamalla molemmat ajanjaksolle, joka vastaa näiden tuotantohyödykkeiden tavanomaista poistoaikaa kyseisellä tuotannonalalla. Yrityksen mukaan laskelmassa olisi käytettävä poistoprosenttia, jota yritys todellisuudessa käyttää tilinpäätöksissään. Perusasetuksen 7 artiklan 3 kohdassa säädetyn vaatimuksen tulkitaan kuitenkin viittaavan poistoprosenttiin, joka on vahvistettu yritykseen sovellettavassa lainsäädännössä, tässä tapauksessa vuoden 1956 yrityslaissa (Companies Act 1956) säädettyyn prosenttiin. Näin laskettua, tarkastelua koskevalle tutkimusajanjaksolle kohdennettua määrää on oikaistu lisäämällä siihen kyseisen ajanjakson korko, jotta se vastaisi paremmin ajan myötä saavutetun edun arvoa ja järjestelmästä edunsaajalle koitunutta kokonaisetua. Tuen saamiseksi väistämättä aiheutuvat kustannukset vähennettiin tästä määrästä perusasetuksen 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti, jolloin saatiin tuen määrä (osoittaja). Tuen määrä on jaettu perusasetuksen 7 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti tarkasteltavana olevan tuotteen viennin liikevaihdolle tarkastelua koskevana tutkimusajanjaksona; se on nimittäjä, koska tuki on riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin. Yritys väitti, että vientiin rinnastettava toiminta olisi sisällytettävä viennin kokonaisliikevaihtoon, mutta vaatimus hylättiin edellä johdanto-osan 36 kappaleessa esitetyistä syistä. Näin saatu tukimarginaali oli 1,26 prosenttia.
(57)
EOU-järjestelmästä Jindalille annetun tuen kokonaistukimarginaali on näin ollen 1,3 prosenttia.
4. Tuotantohyödykkeiden tuonti etuustullein (Export Promotion Capital Goods Scheme, EPCGS)
a) Oikeusperusta
(58)
EPCGS-järjestelmää kuvataan yksityiskohtaisesti FTP 2004-2009 -asiakirjan luvussa 5 ja HOP I 2004-2009 -käsikirjan luvussa 5.
b) Tukikelpoisuus
(59)
Valmistajaviejät ja kauppiasviejät, jotka ovat ”sidoksissa” valmistajiin ja palveluntarjoajiin, voivat hakea tämän järjestelmän mukaista tukea. Jindal sai tämän järjestelmän mukaista tukea tarkastelua koskevana tutkimusajanjaksona.
c) Käytännön toteutus
(60)
Tiettyihin vientivelvoitteisiin sitoutunut yritys voi tuoda (uusia ja huhtikuusta 2003 myös käytettyjä, enintään kymmenen vuotta vanhoja) tuotantohyödykkeitä alennetulla tullilla. Intian viranomaiset antavat tätä varten pyynnöstä maksullisen EPCG-lisenssin. Huhtikuusta 2000 järjestelmässä on sovellettu kaikkiin sen mukaisesti tuotuihin tuotantohyödykkeisiin alennettua 5 prosentin tuontitullia. Maahantuotuja tuotantohyödykkeitä on vientivelvoitteen täyttämiseksi käytettävä tietyn vientituotteiden määrän tuottamiseen tiettynä aikana.
d) EPCGS-järjestelmää koskevat päätelmät
(61)
EPCGS-järjestelmästä annetaan perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa ja 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tukia, koska Intian viranomaiset jättävät perimättä muutoin perittäviä maksuja. Lisäksi tullinalennuksesta koituu etua viejälle, koska tullien kantamatta jättäminen tuonnin yhteydessä lisää tämän maksuvalmiutta.
(62)
EPCGS-järjestelmä on myös oikeudellisesti vientituloksesta riippuva, koska lisenssejä ei voi saada ilman sitoumusta viedä tuotteita. Tämän vuoksi sen katsotaan olevan perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaisesti erityistä ja tasoitustoimenpiteiden alaista tukea.
(63)
Järjestelmää ei voida pitää perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna sallittuna tullinpalautusjärjestelmänä tai korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelmänä. Tuotantohyödykkeet eivät kuulu tällaisten sallittujen järjestelmien piiriin, kuten perusasetuksen liitteessä I olevassa i kohdassa säädetään, koska niitä ei kuluteta vientituotteiden tuotannossa.
e) Tuen määrän laskeminen
(64)
Osoittaja määritettiin seuraavasti: Tuen määrä laskettiin perusasetuksen 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti tuotantohyödykkeiden tuonnissa kantamattomien tullien perusteella jakamalla se ajanjaksolle, joka vastaa näiden tuotantohyödykkeiden tavanomaista poistoaikaa PET-kalvoteollisuudessa; poistoprosenttina käytettiin edellä johdanto-osan 56 kappaleessa esitetyistä syistä yrityslaissa (Companies Act 1956) vahvistettua prosenttimäärää eikä yrityksen todellisuudessa käyttämää poistoprosenttia. Tähän määrään on lisätty korko, jotta se vastaisi paremmin ajan myötä saavutetun edun koko arvoa. Tuen saamiseksi välttämättömät kustannukset vähennettiin tästä määrästä perusasetuksen 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti.
(65)
Yritys väitti, että ECPG-järjestelmän mukaisesti Khanvelin yksikössä käytettäväksi tullitta tuodut tuotantohyödykkeet eivät ole enää käytössä ja että kyseisiin hyödykkeisiin liittyvää etua ei pitäisi sisällyttää osoittajaan. Koska ei ole mitään todisteita siitä, että yrityksellä ei enää ole kyseisiä hyödykkeitä eikä se tule niitä enää käyttämään, komission on hylättävä tämä väite.
(66)
Tuen määrä on jaettu perusasetuksen 7 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti tarkasteltavana olevan tuotteen viennin liikevaihdolle tarkastelua koskevana tutkimusajanjaksona; se on nimittäjä, koska tuki on riippuvainen vientituloksesta. Yritys väitti, että vientiin rinnastettava toiminta olisi sisällytettävä viennin kokonaisliikevaihtoon, mutta vaatimus hylättiin edellä johdanto-osan 36 kappaleessa esitetyistä syistä. Jindalin saama tuki oli 1,11 prosenttia.
5. Vientituloverosta vapautuksen järjestelmä (Export Income Tax Exemption Scheme, EITES)
a) Oikeusperusta
(67)
Järjestelmän oikeusperusta on vuoden 1961 tuloverolaki (Income Tax Act), jota muutetaan vuosittain annettavalla varainhoitolailla (Finance Act). Jälkimmäisessä vahvistetaan vuosittain veronkannon perusteet sekä erilaiset vapautukset ja verovähennykset, joita voidaan hakea. Vientiin suuntautuneet yksiköt voivat hakea vapautuksia tuloverosta vuoden 1961 tuloverolain 10B pykälän mukaisesti.
b) Käytännön toteutus
(68)
Kävi selville, ettei Jindal hyödyntänyt EITES-järjestelmää, joten järjestelmään liittyvien tasoitustoimenpiteiden käyttöönottoa ei tarvinnut arvioida.
6. Vientiluottojärjestelmä (Export Credit Scheme, ECS)
a) Oikeusperusta
(69)
Järjestelmää kuvataan yksityiskohtaisesti Intian keskuspankin (Reserve Bank of India, RBI) Master Circular IECD -yleiskirjeessä nro 5/04.02.01/2002-03 (vientiluotot ulkomaanvaluuttana) ja yleiskirjeessä nro 10/04.02.01/2003-04 (rupiamääräiset vientiluotot), jotka on osoitettu kaikille Intian kaupallisille pankeille.
b) Tukikelpoisuus
(70)
Valmistajaviejät ja kauppiasviejät voivat hakea tämän järjestelmän mukaista tukea. Jindal sai tämän järjestelmän mukaista tukea tarkastelua koskevana tutkimusajanjaksona.
c) Käytännön toteutus
(71)
RBI asettaa tässä järjestelmässä sitovat enimmäistasot sekä Intian rupia- että valuuttamääräisten vientiluottojen koroille, joita kaupalliset pankit voivat soveltaa viejiin, jotta viejät voisivat saada luottoja kansainvälisesti kilpailukykyisillä koroilla. ECS-järjestelmässä on kaksi alajärjestelmää: ennen vientiä sovellettava vientiluottojärjestelmä (Pre-Shipment Export Credit Scheme), joka kattaa viejälle ennen vientiä tuotteiden oston, käsittelyn, valmistuksen, pakkaamisen ja/tai kuljetuksen rahoittamista varten annetut luotot, ja viennin jälkeen sovellettava vientiluottojärjestelmä (Post-Shipment Export Credit Scheme), josta voi saada käyttöpääomalainoja vientisaamisten rahoittamiseen. Intian keskuspankki myös velvoittaa pankit osoittamaan tietyn määrän niiden nettopankkiluotoista vientirahoitukseen.
(72)
Mainittujen RBI:n yleiskirjeiden ansiosta viejät voivat saada vientiluottoja markkinaehtojen mukaan annettavien tavanomaisten kaupallisten luottojen (käteisluottojen) korkoa edullisemmalla korolla.
d) ECS-järjestelmää koskevat päätelmät
(73)
Edellä mainituista edullisista koroista koituu viejille perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua etua, koska ne alentavat rahoituskustannuksia markkinakorkoihin verrattuna. Huolimatta siitä, että ECS-järjestelmässä näiden edullisten luottojen myöntäjinä ovat kaupalliset pankit, kyseessä on perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan iv alakohdassa tarkoitettu viranomaisten taloudellinen tuki. RBI on julkinen elin, joka kuuluu perusasetuksen 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuihin ”julkisiin viranomaisiin”, ja se neuvoo kaupallisia pankkeja myöntämään edullista rahoitusta vientiyrityksille. Tällainen edullinen rahoitus on tukea, jota pidetään erityisenä ja tasoitustoimenpiteiden alaisena, sillä edulliset korot ovat vientituloksesta riippuvia perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaisesti.
e) Tuen määrän laskeminen
(74)
Tuen määrä on laskettu tarkastelua koskevana tutkimusajanjaksona käytettyjen vientiluottojen korkojen ja sellaisten markkinakorkojen, jotka asianomaisen yrityksen olisi pitänyt maksaa tavanomaisista kaupallisista luotoista, määrien erotuksen perusteella. Tuen määrä (osoittaja) on jaettu perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson viennin kokonaisliikevaihdolle; se on nimittäjä, koska tuki on riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin. Jindal hyödynsi ECS-järjestelmän mukaisia etuuksia ja sai tukea 0,1 prosenttia.
7. Tuontiraaka-aineiden tullittomuutta koskeva todistus (DFRC)
a) Oikeusperusta
(75)
Järjestelmän oikeusperusta on FTP 2004-2009 -asiakirjan 4.2 kohdassa.
b) Käytännön toteutus
(76)
Kävi selville, ettei Jindal hyödyntänyt DFRC-järjestelmää tarkastelua koskevana tutkimusajanjaksona, joten järjestelmään liittyvien tasoitustoimenpiteiden käyttöönottoa ei tarvinnut arvioida.
III Alueellinen järjestelmä
a) Oikeusperusta
(77)
Kannustaakseen teollisuuden sijoittumista osavaltion vähän kehittyneille alueille Maharashtran osavaltio on vuodesta 1964 myöntänyt kannustimia osavaltion kehittyville alueille perustettaville uusille yksiköille tai siellä jo sijaitsevien yksiköiden laajennuksille. Kannustimet ovat osa järjestelmää, joka tunnetaan nimellä Package Scheme of Incentives. Järjestelmää on muutettu monta kertaa sen käyttöönoton jälkeen. Vuoden 1993 järjestelmä oli sovellettavissa 1 päivästä lokakuuta 199331 päivään maaliskuuta 2001 ja viimeisin, vuoden 2006 järjestelmä, joka on osa Maharashtran teollisuus-, investointi- ja infrastruktuuripolitiikkaa vuodelle 2006, otettiin käyttöön keväällä 2006 ja sen ennakoidaan olevan käytettävissä 31 päivään maaliskuuta 2011. Maharashtran kannustinjärjestelmä koostuu useasta alajärjestelmästä, joista tärkeimmät ovat niin sanotun teollisuuden edistämistuen kautta annettavat suorat avustukset, vapautus paikallisesta liikevaihtoverosta ja sähköverosta ja paikallisveron palautus.
(78)
Jindal pystyy hyödyntämään vuoden 1993 kannustinjärjestelmää toukokuuhun 2011, muttei sitä seuraavia järjestelmiä. Sen vuoksi tämän tapauksen yhteydessä on arvioitu ainoastaan vuoden 1993 kannustinjärjestelmää.
b) Tukikelpoisuus
(79)
Voidakseen hyödyntää järjestelmää yritysten on investoitava vähän kehittyneille alueille joko perustamalla uusi tuotantolaitos tai tekemällä laajoja pääomasijoituksia olemassa olevan tuotantolaitoksen laajentamiseksi tai sen toiminnan monipuolistamiseksi. Kyseiset alueet luokitellaan eri ryhmiin niiden taloudellisen kehitysasteen mukaan (esimerkiksi vähän kehittynyt alue, vähemmän kehittynyt alue ja vähiten kehittynyt alue). Tärkein peruste kannustimen määrää vahvistettaessa on alue, jolla yritys sijaitsee tai jolle se aikoo sijoittautua, sekä investointien suuruus.
c) Käytännön toteutus
(80)
Vapautus valmiiden tuotteiden myynnistä perittävästä paikallisesta liikevaihtoverosta: Tavaroista maksetaan yleensä valtion liikevaihtovero (osavaltioiden välinen myynti) tai aiempi osavaltion liikevaihtovero (osavaltion sisäinen myynti), jonka määrä vaihtelee sen mukaan missä osavaltiossa liiketoimet toteutetaan. Huhtikuussa 2005 Maharashtran osavaltion sisäistä myyntiä koskeva liikevaihtoverolainsäädäntö korvattiin arvonlisäverojärjestelmällä. Verovapautusjärjestelmässä määrättyjen yksikköjen ei tarvitse maksaa liikevaihtoveroa myynnistään. Vastaavasti määrätyt yksiköt on vapautettu paikallisesta liikevaihtoverosta saman järjestelmän mukaisesti tukikelpoiselta toimittajalta tehtyjen tavarahankintojen osalta. Jindalin todettiin hyötyneen tästä myynnin verovapaudesta tarkastelua koskevana tutkimusajanjaksona.
(81)
Sähköveron palautusjärjestelmä (Refund of Electricity Duty): Tukikelpoisille yksiköille voidaan palauttaa sähkövero, jonka ne ovat maksaneet tuotantotarkoitukseen kulutetusta sähköstä, seitsemän vuoden ajan kaupallisen tuotannon aloittamisesta. Jindalin tapauksessa tämä seitsemän vuoden jakso päättyi 31 päivänä maaliskuuta 2003. Näin ollen Jindalille ei tämän jälkeen palautettu sähköveroa.
(82)
Paikallisveron palautus: Kyseessä on Intian paikallisviranomaisten, myös Maharashtran osavaltion, perimä vero tavaroista, jotka tuodaan jonkin kaupungin alueelle. Teollisuusyritykset voivat saada Maharashtran osavaltion paikallisveron palautuksen, jos niiden tilat sijaitsevat tietyissä kaupungeissa osavaltion alueella. Palautettava kokonaismäärä on enintään 100 prosenttia käyttöomaisuuteen kohdistuvasta investoinnista. Jindalin tuotantolaitos sijaitsee kaupungin alueen ulkopuolella, ja näin ollen se on vapautettu paikallisverosta, joten tätä alajärjestelmää ei sovelleta Jindalin tapauksessa.
d) Maharashtran osavaltion vuoden 1993 kannustinjärjestelmää koskevat päätelmät
(83)
Jindal sai vapautuksen valmiiden tuotteiden myynnistä perittävästä liikevaihtoverosta vasta tarkastelua koskevana tutkimusajanjaksona, minkä ei aiemmin ole todettu tuovan etua saajalle (asetuksen (EY) N:o 367/2006 johdanto-osan 114 kappale). Näin ollen kannustinjärjestelmä ei tässä tapauksessa aiheuta tasoitustullien käyttöönottoa.
IV Tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavien tukien määrä
(84)
Perusasetuksen säännösten mukaisesti määritetty tutkimuksen kohteena olevan vientiä harjoittavan tuottajan tasoitustullien käyttöönoton mahdollistavien tukien määrä arvon perusteella ilmaistuna on 17,1 prosenttia. Tuen määrä ylittää perusasetuksen 14 artiklan 5 kohdan mukaisen vähimmäistason.
JÄRJESTELMÄ
ALS
EOUS
EPCGS
ECS
Yhteensä
%
%
%
%
%
Jindal
14,68
1,30
1,11
0,1
17,1
V Tukeen liittyvien muuttuneiden olosuhteiden pitkäkestoisuus
(85)
Perusasetuksen 19 artiklan 2 kohdan mukaisesti tutkittiin, riittikö voimassa olevan toimenpiteen jatkaminen tasaamaan vahinkoa aiheuttaneen tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen vaikutukset.
(86)
Kävi ilmi, että Jindal sai tarkastelua koskevana tutkimusajanjaksona edelleen Intian viranomaisilta tasoitustoimenpiteiden alaista tukea. Tarkastelussa selvitetty tukiaste oli lisäksi huomattavasti korkeampi kuin alkuperäisessä tutkimuksessa määritetty. Käytettävissä ei ole näyttöä siitä, että järjestelmät poistettaisiin kerralla tai vaiheittain lähitulevaisuudessa.
(87)
On osoitettu, että yritys saa paljon enemmän tukea kuin aikaisemmin ja että sen todennäköisesti jatkossakin saama tuki on tasoltaan suurempi kuin alkuperäisessä tutkimuksessa määritettiin. Sen vuoksi katsotaan, ettei voimassa olevan toimenpiteen jatkaminen riitä tasaamaan tasoitustoimenpiteiden alaisen, vahinkoa aiheuttavan tuen vaikutuksia ja että toimenpiteiden tasoa olisi siksi muutettava uusien havaintojen mukaiseksi.
VI Päätelmät
(88)
Kun otetaan huomioon Jindalin saaman tuen tasosta tehdyt päätelmät ja se, etteivät voimassa olevat toimenpiteet riitä tasaamaan havaittujen tasoitustoimenpiteet mahdollistavien tukien vaikutuksia, Jindalille määrättyä tasoitustullia olisi muutettava vastaamaan nyt havaittuja tukitasoja.
(89)
Muutettu tasoitustulli olisi määritettävä tässä tarkastelussa havaitulle uudelle tukitasolle, koska alkuperäisessä tutkimuksessa määritetty vahinkomarginaali on edelleen suurempi.
(90)
Perusasetuksen 24 artiklan 1 kohdan ja asetuksen (EY) N:o 384/96 14 artiklan 1 kohdan mukaisesti mihinkään tuotteeseen ei saa samanaikaisesti soveltaa sekä polkumyynti- että tasoitustulleja polkumyynnistä tai vientituesta johtuvan saman tilanteen korjaamiseksi. Koska Jindaliin kuitenkin sovelletaan tarkasteltavana olevan tuotteen osalta 0 prosentin polkumyyntitullia, kyseisiä säännöksiä ei sovelleta tässä tapauksessa.
(91)
Jindalille, Intian viranomaisille ja yhteisön tuotannonalalle tiedotettiin niistä olennaisista seikoista ja perusteista, joiden pohjalta aiottiin suositella voimassa olevien toimenpiteiden muuttamista. Niillä oli tilaisuus esittää asiasta näkemyksensä. Intian viranomaiset eivät esittäneet mitään huomautuksia, ja Jindalin huomautuksia on käsitelty edellä kutakin omassa kappaleessaan.
(92)
Ilmoituksen julkaisemisen jälkeen esittämissään huomautuksissa yritys pyysi komissiota hyväksymään hintasitoumuksen tässä käsitellyn tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavan tuen vastapainoksi. Komissio on tutkinut yrityksen ehdotusta ja katsoo, ettei hintasitoumusta voida hyväksyä. Yrityksen ehdottamat tuoteryhmiin perustuvat hintasitoumukset mahdollistavat laajamittaiset joustot ryhmään kuuluvien tuotteiden teknisten ominaisuuksien muuttamiseksi. PET-kalvolla on lukuisia ja jatkuvasti kehittyviä erityispiirteitä, joiden perusteella myyntihinta suurelta osin määräytyy. Ominaispiirteiden muutokset vaikuttavat siten merkittävästi hintoihin. Tuoteryhmien jakaminen yhtenäistämistarkoituksessa alaryhmiin fyysisten ominaisuuksien perusteella johtaisi ryhmien määrän lisääntymiseen ja hankaloittaisi valvontaa, erityisesti koska tulliviranomaisilla olisi vaikeuksia erottaa tuotetyypit ja luokitella tuotteet ryhmiin tuonnin yhteydessä. Näistä syistä sitoumuksen hyväksymistä pidettiin perusasetuksen 13 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla epäkäytännöllisenä. Jindalille ilmoitettiin asiasta ja annettiin tilaisuus esittää huomautuksia. Sen esittämät huomautukset eivät kuitenkaan muuttaneet edellä esitettyä päätelmää.
(93)
Koska Jindaliin aiemmin etuyhteydessä ollut India Polyfilms Limited sulautui Jindaliin 1 päivänä huhtikuuta 1999 eikä enää ole erillinen yksikkö, se poistettiin 1 artiklan 2 kohdassa vahvistetusta luettelosta,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Korvataan asetuksen (EY) N:o 367/2006 1 artiklan 2 kohta seuraavasti:
”2. Seuraavien yritysten Intiassa tuottamien tuontituotteiden vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovelletaan tulleja seuraavasti:
Yritys
Lopullinen tulli (%)
Taric-lisäkoodi
Ester Industries Limited, 75-76, Amrit Nagar, Behind South Extension Part-1,
New Delhi 110 003, Intia
12,0
A026
Flex Industries Limited, A-1, Sector 60, Noida 201 301 (U.P.), Intia
12,5
A027
Garware Polyester Limited, Garware House, 50-A, Swami Nityanand Marg, Vile Parle (East),
Mumbai 400 057, Intia
14,9
A028
Jindal Poly Films Limited, 56 Hanuman Road, New Delhi 110 001, Intia
17,1
A030
MTZ Polyfilms Limited, New India Centre, 5th Floor, 17 Co-operage Road,
Mumbai 400 039, Intia
8,7
A031
Polyplex Corporation Limited, B-37, Sector-1, Noida 201 301, Dist. Gautam Budh Nagar,
Uttar Pradesh, Intia
19,1
A032
Kaikki muut yritykset
19,1
A999”
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 28 päivänä syyskuuta 2007.