РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 491/2008 НА КОМИСИЯТА
от 3 юни 2008 година
за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета относно възстановяванията при производство в сектора на зърнените култури
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 година за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти (Общ регламент за ООП) (1), и по-специално член 98 във връзка с член 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 1784/2003 на Съвета от 29 септември 2003 г. относно общата организация на пазара на зърнени култури (2) следва да бъде отменен от 1 юли 2008 г. съгласно член 201, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
(2)
Регламент (ЕИО) № 1722/93 на Комисията от 30 юни 1993 г. за установяване на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕИО) № 1766/92 на Съвета относно възстановяванията при производство в сектора на зърнените култури (3) беше основно променян няколко пъти. Вследствие на приемането на Регламент (ЕО) № 1234/2007 като общ регламент за ООП е необходимо Регламент (ЕИО) № 1722/93 да бъде съответно адаптиран. За да се постигне по-голяма яснота, посоченият регламент следва да бъде отменен и да се замени с нов регламент.
(3)
С оглед на особената ситуация на пазара на нишесте, и по-специално на необходимостта от запазване на цените на конкурентно равнище по отношение на нишесте, произведено в трети страни и внесено във вид на стоки, спрямо които режимът на внос не предоставя достатъчна защита на производителите от Общността, член 96 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 предвижда предоставяне на възстановяване при производство за нишесте, получено от царевица, пшеница или картофи, както и за някои производни, които се използват при производството на определени продукти, списък на които се съставя от Комисията; при отсъствие на значително местно производство на други зърнени култури за производство на нишесте възстановяване може да се предостави във Финландия и Швеция всяка пазарна година за определено количество нишесте от ечемик или овес, доколкото това не довежда до увеличаване на равнището на производството на нишесте от тези две зърнени култури. Предоставянето на възстановяване цели индустриите, ползващи скорбяла или нишесте, да имат достъп до тях и определени производни на по-ниска цена от цената, която би се формирала в резултат от прилагането на правилата на общата организация на пазара на въпросните продукти.
(4)
Съгласно член 98 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 е необходимо да се приемат подробни правила за отпускане на възстановявания при производство, включително правила за контрол и плащания, така че във всички държави-членки да бъдат прилагани еднакви правила.
(5)
Регламент (ЕО) № 1234/2007 предвижда създаването на списък от продукти, при производството на които се използва скорбяла или нишесте, което води до възникване на правото за получаване на възстановяване.
(6)
За да се гарантира ефективността на мерките за контрол, следва да се предвиди получателите на възстановяване да се одобряват предварително от държавите-членки, на чиято територия се произвеждат посочените по-горе продукти.
(7)
Необходимо е да се определи начинът, по който се изчисляват сумите за възстановяване при производство, и с каква честота се извършва определянето на техния размер. Най-задоволителният метод за изчисление понастоящем се основава на разликата между пазарната цена на зърнените култури и цената, използвана за изчисляване на митото върху вноса. От съображения за стабилност размерът на възстановяването при производство като общо правило следва да се определя всеки месец и за да може да се проверява дали възстановяването при производство е правилно определено, следва да се наблюдават цените на зърнените култури на световния пазар и на най-представителните пазари на Общността. Следва да бъде изяснено кои пазари на Общността ще бъдат наблюдавани, като наблюдението следва да бъде ограничено до царевицата. Поради факта, че вземането предвид на цените на други зърнени храни в миналото на практика не е имало какъвто и да било ефект върху изчисляването на сумата на възстановяването, позоваванията на цените на други зърнени храни не са необходими.
(8)
Възстановяванията при производство следва да се изплащат за използването на скорбяла или нишесте и на някои производни продукти при производството на определени стоки; необходима е подробна информация, за да се улеснят правилният контрол и изплащането на възстановяванията за производство на заявителите; компетентният орган в съответната държава-членка следва да е оправомощен да изисква от заявителите да предоставят всякаква информация и да допускат всякакви проверки и инспекции, необходими за осъществяването на подобен контрол.
(9)
Производителят на продукта не е задължен да използва непременно сурова скорбяла или нишесте, поради което се налага да се състави списък, съдържащ определени продукти, производни на скорбялата или нишестето, използването на които ще даде на производителя правото за получаване на възстановяване.
(10)
Особените характеристики на естерифицираните или етерифицираните скорбяла и нишесте могат да доведат до някои спекулативни преработвателни дейности, които имат за цел многократно получаване на възстановявания при производство; за да се предотвратят подобни спекулации, са необходими мерки, гарантиращи, че естерифицираните или етерифицирани скорбяла и нишесте не се преработват повторно до суровина, използването на която поражда правото на възстановяване. Размерът на гаранцията следва да бъде съответно приспособен за предотвратяване на подобна спекулация.
(11)
Възстановяването при производство не следва да се изплаща, преди да е извършена преработката. След извършването на преработката плащането следва да се извърши в срок пет месеца след като компетентният орган е установил, че скорбялата или нишестето са действително преработени. Все пак на производителя следва да се предостави възможност да получи аванс преди приключване на проверката.
(12)
С оглед на опростяване и намаляване на административната тежест и разходите по преобразуване на модифицирани скорбяла и нишесте е уместно да се повиши сумата на възстановяването при производство, под която контролните мерки не се смятат за необходими, без да се увеличи рискът от неподходящо изразходване на ресурси на Общността.
(13)
Регламент (ЕИО) № 2220/85 на Комисията от 22 юли 1985 г. за определяне на общи подробни правила за прилагането на системата от гаранции за селскостопанските продукти (4) се прилага за режима, предвиден в настоящия регламент. Поради това следва да се определят основните изисквания относно задълженията, поемани от производителите и гарантирани чрез депозирането на гаранции.
(14)
Управителният комитет за общата организация на селскостопанските пазари не е представил становище в срока, определен от неговия председател,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. В съответствие с член 96 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 възстановяване при производство (наричано по-долу „възстановяване“) може да се отпуска на физически или юридически лица, които използват нишесте и скорбяла, извлечени от пшеница, царевица или картофи, или определени производни продукти за производството на стоките, включени в приложение I към настоящия регламент.
За Финландия и Швеция възстановяване може също да се предостави за използването на скорбяла или нишесте от ечемик или овес в границите на общото количество от 50 000 тона за Финландия и 10 000 тона за Швеция.
2. При вземането на решение за отпускане на възстановяване се вземат предвид по-специално:
а)
равнището на конкуренцията с трети страни, както и степента на защита спрямо подобна конкуренция, осигурявана посредством механизмите на Общата селскостопанска политика и Общата митническа тарифа;
б)
постигнатият напредък по отношение на технологията за производството и използването на скорбяла или нишесте;
в)
степента, в която скорбялата или нишестето се съдържат в крайния продукт, и/или относителната стойност на скорбялата и нишестето в крайния продукт, и/или значимостта на продукта като пазар на скорбяла или нишесте, като се отчита конкуренцията с други продукти.
3. Отпускането на възстановяване за определен продукт не следва да води до нарушаване на конкуренцията с други продукти, които не отговарят на условията за подобно възстановяване.
4. Ако се установи, че е настъпило нарушаване вследствие на отпускането на възстановяване, то това възстановяване:
а)
се премахва, или
б)
се адаптира в степента, необходима за преодоляване на нарушаването на условията на конкуренция.
5. Скорбялата и нишестето, внасяни в Общността съгласно режим на внос, който води до намаляване на вносните мита, не може да се възползват от възстановявания при производство.
6. Предвидените в настоящия член решения се приемат от Комисията в съответствие с процедурата, предвидена в член 195, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
Член 2
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„скорбяла или нишесте“ означава сурова скорбяла или нишесте или продукт, производен на скорбялата и нишестето и включен в приложение II;
б)
„одобрени продукти“ означава всеки от продуктите, включени в приложение I;
в)
„производител“ означава ползвателя на скорбялата или нишестето за производството на одобрени продукти.
Член 3
1. Когато се отпуска възстановяване, размерът му се определя веднъж месечно. Ако обаче цените на царевицата и/или пшеницата в Общността или на световния пазар се променят значително, възстановяването, изчислено съгласно параграф 2, може да се измени през същия месец, за да се вземат предвид промените.
2. Размерът на възстановяването на тон скорбяла или нишесте, извлечени от царевица, пшеница, ечемик или овес, се изчислява по-специално на базата на разликата, умножена по коефициент 1,6, между:
а)
средната цена от пазарните цени на царевицата във Франция и Унгария, валидни през петте дни преди деня на фиксирането; и
б)
средната цена от представителните цени CIF за внос на пристанище Ротердам, които се използват за определянето на митата по вноса на царевицата и които са били отчетени през петте дни, предхождащи деня, от който започва прилагането.
За целите на изчисляването на разликата, посочена в първа алинея, се прилагат следните правила:
а)
ако пазарната цена на царевицата, посочена в буква а), е по-висока от интервенционната цена, посочена в член 18 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, но е по-ниска от 155 % от същата цена, цената, която следва да бъде взета под внимание, е интервенционната цена плюс половината от разликата между реалната цена и интервенционната цена;
б)
ако пазарната цена на царевицата, посочена в буква а), е по-висока от 155 % от интервенционната цена, цената, която следва да бъде взета предвид, е интервенционната цена плюс 27,5 % от интервенционната цена.
По отношение на скорбяла или нишесте, произведени от картофи, може да бъде заложена и различна цена, която да отразява минималната цена, посочена в член 4а от Регламент (ЕИО) № 1868/1994 на Съвета (5). В този случай изчислението се извършва на базата на пазарната цена на царевицата във Франция и Унгария, посочена в първа алинея, буква а), с ограничение до максимум 115 % от интервенционната цена.
През месеците юли, август и септември цената на царевицата, посочена в първа алинея, буква а), се намалява с разликата между интервенционните цени за зърнени храни в съответствие с член 18 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, приложими съответно за юни и юли, освен в случаите, когато цената на царевицата, посочена в първа алинея, буква а), вече съответства на тази, която се прилага по отношение на новата реколта.
3. Възстановяването се изчислява в съответствие с параграф 2 и се умножава по коефициента, посочен в приложение II, който отговаря на кода по КН на нишестето или скорбялата, фактически използвани за производството на одобрените продукти.
4. Предвидените в настоящия член решения се приемат от Комисията в съответствие с процедурата, предвидена в член 195, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
Член 4
1. Производителите, възнамеряващи да искат възстановяване, следва да подадат заявление до компетентния орган в държавата-членка, където са използвани скорбялата или нишестето, като предоставят следната информация:
а)
името и адреса на производителя;
б)
продуктите, в чието производство са използвани нишесте или скорбяла, в това число и продуктите, включени в списъка от приложение I, както и невключените в този списък продукти, придружени с пълно описание и кодовете по КН;
в)
адреса/адресите на мястото/местата, където скорбялата или нишестето се преработват до одобрен продукт, ако тези адреси са различни от адресите на производителя.
Държавите-членки могат да изискат допълнителна информация от производителя.
2. Производителите поемат задължение в писмена форма пред компетентния орган, което дава право на компетентните органи да извършват всякакви проверки и инспекции, необходими за следенето на използването на скорбялата или нишестето, и дават гаранция за предоставянето на всякаква необходима информация.
3. Компетентният орган взема мерки, за да гарантира, че производителят е установен и официално признат в съответната държава-членка.
4. Въз основа на посочената в параграфи 1 и 2 информация компетентният орган съставя списък с одобрените производители, който поддържа и актуализира.
Само одобрените по този начин производители имат право да искат възстановяване в съответствие с член 5.
Член 5
1. Ако даден производител възнамерява да кандидатства за възстановяване, той следва да подаде заявление в писмена форма до компетентния орган за получаването на сертификат за възстановяване. Заявления могат да бъдат подавани през всеки работен ден преди 13:00 ч брюкселско време.
2. Заявлението следва да съдържа:
а)
името и адреса на производителя;
б)
количеството на скорбялата или нишестето, които ще бъдат използвани;
в)
ако се произвежда продукт с код по КН 3505 10 50 - количеството на скорбялата или нишестето, които ще бъдат използвани;
г)
мястото/местата, където ще се използва скорбялата или нишестето;
д)
планираните дати на операциите по преработка.
3. Заявлението се придружава от:
а)
депозиране на гаранция в съответствие с член 8;
б)
декларация от доставчика на скорбяла или нишесте, че продуктът, който ще бъде използван, е произведен директно от царевица, пшеница, ечемик, овес или картофи, без да бъдат използвани други вторични продукти, добивани при производството на други селскостопански продукти или стоки.
4. Държавите-членки могат да изискат допълнителна информация.
Член 6
1. Веднага след получаването на заявленията, подадени в съответствие с член 5, компетентният орган ги проверява и съответно издава сертификата за възстановяване.
2. Държавите-членки използват национални формуляри за сертификата за възстановяване, които, без да се засягат останалите разпоредби на законодателството на Общността, съдържат най-малко посочената в параграф 3 информация.
3. Сертификатът за възстановяване съдържа информацията, изисквана съгласно член 5, параграф 2, и в него се определят размерът на възстановяването и последният ден на валидност на сертификата, който е последният ден от третия месец, следващ месеца на издаване.
Въпреки това през юли, август и до 24 септември включително валидността на сертификатите, чието издаване е заявено през въпросните периоди, се ограничава до 30 дни считано от деня, в който са издадени, без да може да надхвърля датата 30 септември.
4. Размерът на приложимото и посочено в сертификата възстановяване отговаря на размера, който е валиден в деня на приемане на заявлението.
Когато обаче някое от количествата скорбяла или нишесте, посочени в сертификата, е преработено по време на пазарната година за зърнените култури след годината, в която е прието заявлението, възстановяването за този вид скорбяла или нишесте, който е преработен през новата пазарна година, се коригира в съответствие с разликата между интервенционната цена, приложима през месеца на издаване на сертификата за възстановяване, и цената, приложима през месеца на преработване, умножена по коефициент 1,60. Правопораждащият факт за обменния курс, приложим за възстановявания за производство, е предвиденият в член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1913/2006.
Член 7
1. Производителите, които притежават сертификат за възстановяване, издаден в съответствие с член 6, имат право, ако са спазени всички условия на настоящия регламент, да изискват изплащане на посоченото в сертификата възстановяване, след като скорбялата или нишестето са използвани за производството на съответните одобрени продукти.
2. Произтичащите от сертификата права не могат да се прехвърлят.
Член 8
1. Издаването на сертификата се извършва, при условие че при компетентния орган се депозира гаранция от производителя в размер на 15 EUR за тон сурова скорбяла или нишесте, умножена, където е приложимо, по коефициента, съответстващ на вида скорбяла и нишесте, както е посочено в приложение II.
2. Гаранцията се освобождава в съответствие с Регламент (ЕИО) № 2220/85. Главното изискване по смисъла на член 20 от същия регламент е преработката на посоченото в заявлението количество скорбяла или нишесте в одобрени продукти да бъде извършена в рамките на срока на валидност на сертификата. Въпреки това, ако даден производител е преработил поне 90 % от посоченото в заявлението количество скорбяла или нишесте, той се смята за изпълнил това основно изискване.
Член 9
1. Окончателното изплащане на възстановяването може да се извърши само след като производителят е уведомил компетентния орган относно следното:
а)
датата или датите на закупуване и доставка на скорбялата или нишестето;
б)
името и адреса на доставчиците на скорбялата или нишестето;
в)
името и адреса на производителите на скорбялата или нишестето;
г)
датата или датите на преработка на скорбялата или нишестето;
д)
количеството и вида на използваното нишесте или скорбяла, включително кодовете по КН;
е)
количеството на одобрения продукт, посочено в сертификата и получено посредством преработката на скорбялата или нишестето.
2. Ако посоченият в сертификата продукт попада под код по КН 3505 10 50, уведомлението, посочено в параграф 1, се придружава от депозирането на гаранция, равняваща се по размер на възстановяването при производство, дължимо за производството на въпросния продукт. Въпреки това, когато размерът на възстановяването при производството е по-малък от 30 EUR/тон скорбяла или нишесте, не се изисква гаранция и не се прилагат мерките по отношение на проверките и контрола, предвидени в член 10.
Главното изискване по смисъла на член 20 от Регламент (ЕИО) № 2220/85 се състои в използването или износа на продукта съгласно съответните разпоредби на член 10, параграф 1, букви а) и б) от настоящия регламент. Използването или износът следва да се осъществят в рамките на 12 месеца след крайния срок на валидност на сертификата. Допустимо е продължаване на този краен срок с максимум шест месеца въз основа на надлежно обосновано искане, представено пред компетентните органи.
3. Преди извършване на плащането компетентният орган се уверява, че скорбялата или нишестето са били използвани за производството на одобрените продукти в съответствие със съдържащата се в сертификата информация. Обикновено това се извършва чрез административни проверки, но последните следва да се допълват от физически проверки, когато това е необходимо.
4. Всички предвидени в настоящия регламент проверки се извършат в срок пет месеца от датата, на която компетентният орган е получил посочената в параграф 1 информация.
5. Ако количеството преработена скорбяла или нишесте надвишава вписаното в сертификата количество, превишаващото количество, в размер до 5 % от вписаното в сертификата, се смята за преработено в съответствие със сертификата, като по този начин се предоставя право на посоченото в сертификата възстановяване.
Член 10
1. Предвидената в член 9, параграф 2 гаранция се освобождава само след като компетентният орган е получил доказателство, че продуктът, попадащ под код по КН 3505 10 50:
а)
е бил използван в митническата територия на Общността за производството на продукти, различни от включените в приложение II; или
б)
е напуснал митническата територия на Общността, в случай на директен износ за трети страни.
2. Посоченото в параграф 1, буква а) доказателство се състои от декларация, подадена от производителя до компетентния орган, посочваща:
а)
дали въпросният продукт ще се преработва;
б)
че продуктът ще се използва само за производството на продукти, различни от включените в приложение II;
в)
че въпросният продукт ще бъде продаден само на лице, което ще поеме посоченото в буква б) задължение или въз основа на клауза в договора, формулирана за тази цел, или въз основа на специално условие, включено във фактурата за продажба; производителят запазва екземпляр от договора за продажба или от фактурата за продажба, който се предоставя на разположение на компетентния орган;
г)
че производителят е запознат с разпоредбите на параграф 8;
д)
името и адреса на лицето, което получава продукта, и неговото количество, ако продуктът се прехвърля;
е)
номера на контролното копие Т 5, ако купувачът се намира в друга държава-членка.
3. В края на всяко тримесечие производителят изпраща копие от посочената в параграф 2 декларация на съответния компетентен орган в срок 20 работни дни. При получаването им съответният компетентен орган препраща същите тези документи на компетентния орган за купувача в срок 20 работни дни.
4. Както производителите, така и купувачите на продукта с код по КН 3505 10 50 следва да разполагат със система за складово счетоводно отчитане от вид, одобрен от държавите-членки, така че да може да се провери спазването на задълженията и съответствието с информацията, съдържаща се в посочената в параграф 2 декларация на производителя. Компетентните органи на държавите-членки провеждат проверки на основата на складовите счетоводни записи във връзка с финансовото счетоводство, включително фактурите и извлеченията от банкови смекти, в обхват, необходим, за да се убедят в достоверността на количествените данни на записаните операции.
Купувачите обаче, които използват всяко тримесечие под 1 000 kg количество от продуктите с този код по КН, могат да бъдат освободени от това задължение.
5 Посочената в параграф 4 проверка се извършва от компетентните органи на съответната държава-членка в помещенията на производителя и на купувача след края на всяко тримесечие. Предмет на тези проверки е съгласуването на общите данни за производителя и купувача за съответния период с данните от подробната проверка на най-малко 10 % от извършените сделки и операции по преработка.
Тези проверки се определят от компетентните органи въз основа на анализ на риска, вземайки предвид значението на обхванатите количества и суми, заключения от предишни проверки и други фактори, определени от компетентните контролни органи.
Всяка проверка следва да бъде завършена не по-късно от пет месеца след края на всяко тримесечие.
Компетентният орган за производителя следва да разполага с резултатите от всяка проверка не по-късно от 20 работни дни след нейното приключване.
Ако проверките се извършват в две или повече държави-членки, съответните компетентни органи оповестяват резултатите от извършените проверки като част от процедурите, посочени в Регламент (ЕИО) № 1468/81 на Съвета (6).
6. Ако в 3 % или повече от предвидените в параграф 5 проверки се установят нередности, компетентните органи засилват проверките.
Когато резултатите от проверките дават основание за това, органът, освободил гаранцията, налага на съответния производител предвидената в параграф 8 санкция.
7. Когато съответният продукт е предмет на вътреобщностна търговия или се изнася за трети страни през територията на друга държава-членка, се издава контролен екземпляр Т 5 съгласно Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията (7).
В позицията „Други“ от клетка 104 от контролния екземпляр се вписва един от текстовете, посочени в приложение III към настоящия регламент.
8. Ако определените в параграфи 1-7 условия не са изпълнени, компетентният орган на съответната държава-членка, без да се засягат националните санкции, изисква изплащането на сума, съответстваща на 150 % от максималния размер на възстановяването, приложимо към въпросния продукт в продължение на 12-те предходни месеца.
Член 11
1. Вписаният в сертификата размер на възстановяването се изплаща само за действително преработените количества скорбяла или нишесте. Заедно с това предвидената в член 8, параграф 1 гаранция се освобождава в съответствие с дял V от Регламент (ЕИО) № 2220/85.
2. Възстановяването се изплаща не по-късно от пет месеца след датата на приключване на предвидената в член 9, параграф 3 проверка. Въпреки това, по молба на производителя, компетентният орган може да изплати авансово сума, равна на възстановяването, 30 дни след получаването на въпросната информация. Освен в случаите, когато продуктът попада под код по КН 3505 10 50, тази авансова сума се изплаща, при условие че производителят депозира гаранция, равняваща се на 115 % от изплатената авансово сума. Гаранцията се освобождава в съответствие с член 19, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2220/85.
Член 12
Държавите-членки съобщават на Комисията:
а)
до края на първата седмица на всеки месец данни за количествата скорбяла или нишесте, за които са били подадени заявления за сертификати през предходния месец, както е посочено в член 5, параграф 1;
б)
в рамките на три месеца след края на всяко тримесечие от календарната година данни за вида, количествата и произхода на скорбялата или нишестето (царевица, пшеница, картофи, ечемик или овес), за което са били изплатени възстановявания, както и данни за количествата продукти, за които скорбялата или нишестето са били използвани.
Член 13
Регламент (ЕИО) № 1722/93 се отменя.
Член 14
Настоящият регламент влиза в сила на 1 юли 2008 година.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 3 юни 2008 година.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 491/2008,
annettu 3 päivänä kesäkuuta 2008,
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä vilja-alan tuotantotukien osalta
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (1), jäljempänä ’yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus’, ja erityisesti sen 98 artiklan yhdessä sen 4 artiklan kanssa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Vilja-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 29 päivänä syyskuuta 2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1784/2003 (2) kumotaan asetuksen (EY) N:o 1234/2007 201 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti 1 päivästä heinäkuuta 2008 alkaen.
(2)
Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä vilja-alan tuotantotukien osalta 30 päivänä kesäkuuta 1993 annettua komission asetusta (ETY) N:o 1722/93 (3) on muutettu huomattavasti useita kertoja. Nyt kun asetus (EY) N:o 1234/2007 on hyväksytty yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevaksi asetukseksi, asetusta (ETY) N:o 1722/93 on aiheellista mukauttaa. Selkeyden vuoksi mainittu asetus olisi kumottava ja korvattava se uudella asetuksella.
(3)
Tärkkelysmarkkinoiden erityistilanteen vuoksi ja erityisesti sen vuoksi, että on tarpeen pitää yllä kilpailukykyisiä hintoja suhteessa kolmansissa maissa tuotettuun tärkkelykseen, joka tuodaan sellaisina tavaroina, joiden osalta tuontijärjestelmä ei takaa yhteisön tuotteille riittävää suojaa, asetuksen (EY) N:o 1234/2007 96 artiklassa säädetään tuotantotuen myöntämisestä maissista, vehnästä tai perunasta saatavalle tärkkelykselle sekä tietyille johdannaisille, joita käytetään tiettyjen tuotteiden valmistukseen ja joita koskevan luettelon komissio laatii, tai Suomessa ja Ruotsissa ohrasta tai kaurasta kunakin markkinointivuonna saatavalle tärkkelykselle, koska mainituissa jäsenvaltioissa ei ole muiden tärkkelyksen tuotannossa käytettävien viljalajien merkittävää kotimaista tuotantoa, sikäli kuin tuki ei lisää näistä kahdesta viljalajista saatavan tärkkelyksen tuotantoa. Tuen myöntämisen tavoitteena on, että tärkkelystä käyttävä teollisuus saisi käyttöönsä tärkkelystä ja tiettyjä siitä johdettuja tuotteita alhaisemmalla hinnalla kuin kyseisten tuotteiden yhteisen markkinajärjestelyn sääntöjä sovellettaessa.
(4)
Asetuksen (EY) N:o 1234/2007 98 artiklan nojalla on tarpeen antaa tuotantotukien myöntämisen soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, valvontaa ja maksamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt mukaan luettuina, jotta kaikissa jäsenvaltioissa sovelletaan samoja sääntöjä.
(5)
Asetuksessa (EY) N:o 1234/2007 säädetään luettelon laatimisesta tuotteista, joiden valmistuksessa tärkkelyksen käyttö oikeuttaa tukeen.
(6)
Valvontatoimenpiteiden tehokkuuden varmistamiseksi on syytä säätää, että tuen saajien on oltava sen jäsenvaltion ennakolta hyväksymiä, jonka alueella kyseiset tuotteet valmistetaan.
(7)
On tarpeen määritellä tuotantotuen laskentamenetelmä ja vahvistamistiheys. Tyydyttävin laskentamenetelmä on tällä hetkellä menetelmä, joka perustuu viljojen markkinahinnan ja tuontitullin laskemisessa käytetyn hinnan väliseen erotukseen. Vakaussyistä tuotantotuki olisi pääsääntöisesti vahvistettava joka kuukausi, ja viljojen hintoja maailmanmarkkinoilla ja yhteisön edustavimmilla markkinoilla olisi seurattava sen tarkistamiseksi, että tuotantotuella on oikea arvo. Olisi täsmennettävä, mitä yhteisön markkinoita seurataan, ja seurannan olisi koskettava ainoastaan maissia. Viittaukset muihin viljoihin eivät ole tarpeen, koska aiemmin muiden viljojen hinnoilla ei käytännössä ole ollut vaikutusta tuen määrää laskettaessa.
(8)
Tuotantotukia maksetaan tärkkelyksen ja tiettyjen siitä johdettujen tuotteiden käytöstä tiettyjen tavaroiden valmistuksessa. Tarvitaan yksityiskohtaisia tietoja, joilla helpotetaan asianmukaista valvontaa sekä tuotantotukien maksamista hakijoille. Jäsenvaltion toimivaltaisilla viranomaisilla olisi oltava oikeus vaatia hakijoilta, että he toimittavat viranomaisille kaikki tiedot ja sallivat heidän suorittaa valvontaan tarvittavat tarkastukset tai tutkimukset.
(9)
Tuotteen valmistuksessa ei välttämättä käytetä perustärkkelystä, minkä vuoksi on laadittava luettelo tärkkelyksestä johdetuista tuotteista, joiden käyttö antaa tuottajalle oikeuden saada tukea.
(10)
Esteröidyn tai eetteröidyn tärkkelyksen erityisluonne voi johtaa tiettyihin laskelmoiviin jalostustoimiin tuotantotuen saamiseksi useammin kuin kerran. Tällaisen laskelmoinnin estämiseksi on tarpeen säätää toimenpiteistä sen varmistamiseksi, ettei esteröityä tai eetteröityä tärkkelystä jalosteta uudelleen raaka-aineeksi, jonka käyttö oikeuttaisi tuen hakemiseen. Vakuuden tasoa olisi mukautettava niin, että se estää tällaisen laskelmoinnin.
(11)
Tuotantotukea ei pitäisi maksaa ennen jalostusta. Kun jalostus on tehty, maksu olisi kuitenkin suoritettava viiden kuukauden kuluessa siitä, kun toimivaltainen viranomainen on varmistanut, että tärkkelys on jalostettu. Valmistajan olisi kuitenkin voitava saada ennakkomaksu ennen kuin tarkastukset on saatu päätökseen.
(12)
Yksinkertaistamisen sekä hallinnollisen taakan ja modifioitujen tärkkelysten uudelleenmuuntamiskustannusten vähentämisen vuoksi on aiheellista korottaa sitä tuotantotuen määrää, jota pienemmästä määrästä alkaen valvontatoimenpiteitä ei katsota tarpeellisiksi, ilman että vaara yhteisön varojen asiattomasta käytöstä kasvaisi.
(13)
Maataloustuotteiden vakuusjärjestelmän soveltamista koskevien yhteisten yksityiskohtaisten sääntöjen vahvistamisesta 22 päivänä heinäkuuta 1985 annettua komission asetusta (ETY) N:o 2220/85 (4) sovelletaan tässä asetuksessa säädettyihin järjestelyihin. Sen vuoksi olisi määriteltävä tuottajien velvoitteiden ensisijaiset vaatimukset, jotka taataan antamalla vakuus.
(14)
Maatalouden yhteisen markkinajärjestelyn hallintokomitea ei ole antanut lausuntoa puheenjohtajansa asettamassa määräajassa,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Asetuksen (EY) N:o 1234/2007 96 artiklan mukaisesti tuotantotuki, jäljempänä ’tuki’, voidaan myöntää jokaiselle luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle, joka käyttää vehnästä, maissista tai perunoista saatua tärkkelystä tai tiettyjä tärkkelyksestä johdettuja tuotteita tämän asetuksen liitteen I luettelossa mainittujen tavaroiden valmistukseen.
Suomen ja Ruotsin osalta tukea voidaan myöntää myös ohra- ja kauratärkkelyksen käytölle Suomessa 50 000 tonnin ja Ruotsissa 10 000 tonnin suuruisen vuotuisen kokonaismäärän rajoissa.
2. Tukea myönnettäessä otetaan huomioon erityisesti seuraavat seikat:
a)
kolmansien maiden kanssa käytävä kilpailu ja tätä kilpailua koskeva suoja, jotka on saavutettu yhteisen maatalouspolitiikan mekanismeilla ja yhteisellä tullitariffilla;
b)
tärkkelyksen valmistus- ja käyttötekniikan kehitys;
c)
tärkkelyksen määrä lopullisessa tuotteessa ja/tai tärkkelyksen suhteellinen arvo lopullisessa tuotteessa ja/tai tuotteen merkitys tärkkelyksen markkina-alueena muiden tuotteiden kanssa käytävään kilpailuun verrattuna.
3. Tuotantotuen myöntäminen tuotteelle ei saa aiheuttaa vääristymiä kilpailussa muiden tuotteiden kanssa, joille ei myönnetä tällaisia tukia.
4. Jos todetaan, että tuotantotuen myöntämisestä on aiheutunut vääristymä, tämä tuki
a)
joko poistetaan;
b)
tai sitä mukautetaan siinä määrin kuin on tarpeen kilpailuedellytysten vääristymän poistamiseksi.
5. Tuontitullin alennukseen oikeuttavan tuontĳärjestelmän mukaisesti yhteisöön tuotu tärkkelys ei voi saada tuotantotukea.
6. Komissio tekee tässä artiklassa säädetyt päätökset asetuksen (EY) N:o 1234/2007 195 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
2 artikla
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
a)
’tärkkelyksellä’ perustärkkelystä tai liitteessä II lueteltua tärkkelyksestä johdettua tuotetta;
b)
’hyväksytyillä tuotteilla’ mitä tahansa liitteessä I olevassa luettelossa lueteltua tuotetta;
c)
’valmistajalla’ käyttäjää, joka käyttää tärkkelystä hyväksyttyjen tuotteiden tuottamiseen.
3 artikla
1. Jos tukea myönnetään, se vahvistetaan kerran kuukaudessa. Jos maissin ja/tai vehnän hinnat kuitenkin muuttuvat merkittävästi yhteisössä tai maailmanmarkkinoilla, 2 kohdan mukaisesti laskettua tukea voidaan muuttaa kyseisen kuukauden kuluessa näiden muutosten huomioon ottamiseksi.
2. Maissista, vehnästä, ohrasta tai kaurasta saatuina tärkkelystonneina ilmaistu tuki lasketaan erityisesti seuraavien tekijöiden välisen erotuksen perusteella kerrottuna kertoimella 1,6:
a)
vahvistamispäivää edeltävinä viitenä päivänä Ranskassa ja Unkarissa voimassa olevien maissin markkinahintojen keskiarvo; sekä
b)
maissin tuontitullien määrittelemiseen käytettyjen ja soveltamisen alkamispäivää edeltävinä viitenä päivänä todettujen edustavien Rotterdamin cif-tuontihintojen keskiarvo.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun erotuksen laskemiseksi sovelletaan seuraavia sääntöjä:
a)
jos a alakohdassa tarkoitettu maissin markkinahinta on korkeampi kuin asetuksen (EY) N:o 1234/2007 18 artiklassa tarkoitettu interventiohinta, mutta alle 155 prosenttia kyseisestä hinnasta, huomioon otettava hinta vastaa interventiohintaa korotettuna puolella tosiasiallisen ja interventiohinnan välisestä erotuksesta;
b)
jos a alakohdassa tarkoitettu maissin markkinahinta on yli 155 prosenttia interventiohinnasta, huomioon otettava hinta vastaa interventiohintaa korotettuna 27,5 prosentilla interventiohinnasta.
Perunatärkkelykselle voidaan vahvistaa eri suuruinen tuki neuvoston asetuksen (EY) N:o 1868/1994 (5) 4 a artiklassa tarkoitetun vähimmäishintatason huomioon ottamiseksi. Tällöin laskenta tapahtuu ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitetun, Ranskassa ja Unkarissa voimassa olevan maissin markkinahinnan perusteella, ja enimmäismääräksi vahvistetaan 115 prosenttia interventiohinnasta.
Heinä-, elo- ja syyskuussa ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitettua maissin hintaa vähennetään asetuksen (EY) N:o 1234/2007 18 artiklassa tarkoitetun kesäkuussa ja heinäkuussa voimassa olevan vehnän interventiohinnan välisellä erotuksella, paitsi jos ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitettu maissin hinta vastaa jo uudelle sadolle voimassa olevaa hintaa.
3. Maksettava tuki on 2 kohdan mukaisesti laskettu tuki, joka on kerrottu liitteessä II osoitetulla kertoimella ja joka vastaa hyväksyttyjen tuotteiden valmistuksessa tosiasiallisesti käytetyn tärkkelyksen CN-koodia.
4. Komissio tekee tässä artiklassa säädetyt päätökset asetuksen (EY) N:o 1234/2007 195 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
4 artikla
1. Valmistajien, jotka aikovat hakea tukia, on käännyttävä sen jäsenvaltion, jossa tärkkelystä käytetään, toimivaltaisen viranomaisen puoleen ja toimitettava seuraavat tiedot:
a)
valmistajan nimi ja osoite;
b)
tärkkelyksestä saatujen tuotteiden valikoima, mukaan luettuna sekä liitteen I luettelossa olevat tuotteet että siihen kuulumattomat tuotteet, niiden täydellinen kuvaus ja CN-koodit;
c)
sen paikan osoite tai niiden paikkojen osoite, jossa tai joissa tärkkelys jalostetaan hyväksytyksi tuotteeksi, jos eri kuin valmistajan osoite.
Jäsenvaltiot voivat pyytää valmistajalta lisätietoja.
2. Valmistajien on esitettävä toimivaltaiselle viranomaiselle kirjallinen sitoumus, jolla annetaan toimivaltaisille viranomaisille lupa suorittaa kaikki vaaditut tarkastukset ja tutkimukset tärkkelyksen käytön valvomiseksi ja jossa todetaan, että valmistajat toimittavat kaikki vaaditut tiedot.
3. Toimivaltainen viranomainen toteuttaa toimenpiteet sen varmistamiseksi, että valmistaja on yhteisöön sijoittautunut ja yhteisössä virallisesti hyväksytty.
4. Toimivaltainen viranomainen laatii 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen tietojen perusteella hyväksyttyjen valmistajien luettelon, jota se pitää ajan tasalla.
Ainoastaan tällä tavalla hyväksytyt valmistajat voivat hakea tukea 5 artiklan mukaisesti.
5 artikla
1. Jos valmistaja haluaa hakea tukea, hänen on käännyttävä kirjallisesti toimivaltaisen viranomaisensa puoleen saadakseen tukitodistuksen. Hakemus voidaan jättää jokaisena työpäivänä kello 13.00 mennessä Brysselin aikaa.
2. Hakemuksessa on oltava seuraavat tiedot:
a)
valmistajan nimi ja osoite;
b)
käytettävän tärkkelyksen määrä;
c)
valmistettaessa CN-koodiin 3505 10 50 kuuluvaa tuotetta: tärkkelyksen määrä, joka aiotaan käyttää;
d)
paikka tai paikat, joissa tärkkelystä aiotaan käyttää;
e)
jalostustoimien suunnitellut päivämäärät.
3. Hakemukseen on liitettävä
a)
vakuuden asettaminen 8 artiklan mukaisesti;
b)
tärkkelyksen toimittajan ilmoitus siitä, että käytettävä tuote on valmistettu suoraan maissista, vehnästä, ohrasta, kaurasta tai perunasta siten, että sivutuotteita ei käytetä muiden maataloustuotteiden tai tavaroiden valmistuksessa.
4. Jäsenvaltiot voivat vaatia lisätietoja.
6 artikla
1. Saatuaan 5 artiklan mukaisesti jätetyn hakemuksen toimivaltainen viranomainen tarkastaa sen viipymättä ja myöntää välittömästi tukitodistuksen.
2. Jäsenvaltiot käyttävät tukitodistuksena kansallisia lomakkeita, joissa on oltava vähintään 3 kohdassa tarkennetut tiedot, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisön lainsäädännön muiden säännösten soveltamista.
3. Tukitodistuksessa on annettava 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut tiedot, ja lisäksi siinä on ilmoitettava tuen määrä ja todistuksen viimeinen voimassaolopäivä, joka on todistuksen myöntämiskuukautta seuraavan kolmannen kuukauden viimeinen päivä.
Heinä- ja elokuussa ja 24 päivään syyskuuta asti haettujen todistusten voimassaoloaika rajoitetaan kuitenkin 30 päivään niiden myöntämispäivästä, niin että voimassaolo päättyy viimeistään 30 päivänä syyskuuta.
4. Todistuksessa mainittu sovellettava tuen määrä, joka mainitaan todistuksessa, on hakemuksen vastaanottopäivänä voimassa olevan tuen määrä.
Jos todistuksessa mainittu tietty tärkkelysmäärä jalostetaan viljojen markkinointivuonna, joka seuraa sitä markkinointivuotta, jona hakemus on saatu, uuden markkinointivuoden aikana jalostettuun tärkkelykseen sovellettavaa tukea tarkistetaan kuitenkin tukitodistuksen myöntämiskuukauden aikana sovellettavan interventiohinnan ja jalostuskuukauden aikana sovellettavan interventiohinnan välisellä erotuksella kerrottuna kertoimella 1,60. Tukeen sovellettava valuuttakurssin määräytymisperuste on asetuksen (EY) N:o 1913/2006 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu määräytymisperuste.
7 artikla
1. Jos kaikkia tämän asetuksen vaatimuksia on noudatettu, valmistajilla, joilla on 6 artiklan mukaisesti myönnetty tukitodistus, on oikeus vaatia todistukseen merkityn tuen maksamista sen jälkeen, kun tärkkelys on käytetty kyseisten hyväksyttyjen tuotteiden valmistukseen.
2. Todistuksesta johtuvia oikeuksia ei voida siirtää.
8 artikla
1. Todistuksen myöntämisen edellytyksenä on se, että valmistaja asettaa toimivaltaiselle viranomaiselle vakuuden, joka on 15 euroa perustärkkelystonnilta, kerrottuna tarvittaessa käytettävän tärkkelystyypin kohdalla liitteessä II vahvistetulla kertoimella.
2. Vakuus vapautetaan asetuksen (ETY) N:o 2220/85 säännösten mukaisesti. Mainitun asetuksen 20 artiklassa tarkoitettu ensisijainen vaatimus on hakemukseen merkityn tärkkelysmäärän jalostus hyväksytyiksi tuotteiksi todistuksen voimassaoloaikana. Jos valmistaja on kuitenkin jalostanut vähintään 90 prosenttia hakemukseen merkitystä tärkkelysmäärästä, valmistajan katsotaan täyttäneen tämän ensisijaisen vaatimuksen.
9 artikla
1. Tukea ei voida maksaa lopullisesti ennen kuin valmistaja on antanut tiedoksi toimivaltaiselle viranomaiselle seuraavat tiedot:
a)
tärkkelyksen osto- ja toimituspäivä tai -päivät;
b)
tärkkelyksen toimittajien nimi ja osoite;
c)
tärkkelyksen tuottajien nimi ja osoite;
d)
tärkkelyksen jalostuspäivä tai -päivät;
e)
käytetyn tärkkelyksen määrä ja laatu sekä CN-koodit;
f)
todistukseen merkityn, tärkkelyksestä valmistetun hyväksytyn tuotteen määrä.
2. Jos todistukseen merkitty tuote kuuluu CN-koodiin 3505 10 50, 1 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen yhteydessä on asetettava vakuus, joka on samansuuruinen kuin kyseisen tuotteen valmistamisesta maksettava tuotantotuki. Jos tuotantotuen määrä on kuitenkin alle 30 euroa tärkkelystonnilta, kyseistä vakuutta ei tarvitse asettaa eikä 10 artiklassa säädettyjä tarkastus- ja valvontatoimenpiteitä sovelleta.
Asetuksen (ETY) N:o 2220/85 20 artiklassa tarkoitettuna ensisijaisena vaatimuksena on tuotteen käyttö tai vienti tämän asetuksen 10 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan säännösten mukaisesti. Käytön tai viennin on tapahduttava 12 kuukauden kuluessa todistuksen viimeisestä voimassaolopäivästä. Toimivaltaiselle viranomaiselle osoitetun, asianmukaisesti perustellun hakemuksen perusteella voidaan harkita kyseisen voimassaoloajan jatkamista enintään kuudella kuukaudella.
3. Ennen maksamista toimivaltainen viranomainen varmistaa, että tärkkelys on käytetty hyväksyttyjen tuotteiden valmistukseen todistuksessa olevien tietojen mukaisesti. Tarkastus suoritetaan tavallisesti hallinnollisilla tarkastuksilla, mutta niitä on tarvittaessa tuettava käytännön tarkastuksilla.
4. Kaikki tässä asetuksessa säädetyt tarkastukset on saatava päätökseen viiden kuukauden kuluessa siitä päivästä, jolloin toimivaltainen viranomainen on saanut 1 kohdassa vaaditut tiedot.
5. Jos jalostetun tärkkelyksen määrä on suurempi kuin tukitodistukseen merkitty määrä, tätä lisämäärää pidetään 5 prosenttiin asti kyseisen asiakirjan mukaisesti jalostettuna, ja se on oikeutettu asiakirjaan merkityn tuen maksamiseen.
10 artikla
1. Edellä 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu vakuus vapautetaan ainoastaan, jos toimivaltainen viranomainen on saanut todisteen siitä, että CN-koodiin 3505 10 50 kuuluva tuote
a)
on käytetty muiden kuin liitteessä II lueteltujen tuotteiden valmistamiseen yhteisön tullialueella; tai
b)
suoraan kolmanteen maahan vietäessä on poistunut yhteisön tullialueelta.
2. Edellä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu todiste koostuu ilmoituksesta, jonka valmistaja jättää toimivaltaiselle viranomaiselle ja jossa ilmoitetaan seuraavaa:
a)
onko kyseinen tuote jalostettava;
b)
että kyseistä tuotetta käytetään ainoastaan muiden kuin liitteessä II lueteltujen tuotteiden valmistamiseen;
c)
että kyseinen tuote myydään ainoastaan osapuolelle, joka antaa b alakohdassa tarkoitetun sitoumuksen tätä varten laaditun sopimuslausekkeen tai myyntilaskussa olevan erityisehdon perusteella; valmistajan on pidettävä myyntisopimuksen tai myyntilaskun jäljennös toimivaltaisen viranomaisen käytettävissä;
d)
että valmistaja on tietoinen 8 kohdan säännöksistä;
e)
tuotteen vastaanottajan nimi ja osoite sekä vastaanotettu määrä, jos tuote siirretään;
f)
T5-valvontakappaleen numero, jos tuotteen ostaja on toisessa jäsenvaltiossa.
3. Kunkin kalenterivuoden vuosineljänneksen lopussa valmistajan on toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselleen 20 työpäivän kuluessa jäljennökset 2 kohdassa tarkoitetusta ilmoituksesta. Vastaanotettuaan kyseiset jäljennökset valmistajan toimivaltaisen viranomaisen on toimitettava 20 työpäivän kuluessa nämä samat asiakirjat ostajan toimivaltaiselle viranomaiselle.
4. CN-koodiin 3505 10 50 kuuluvan tuotteen valmistajien ja ostajien on käytettävä jäsenvaltioiden hyväksymää varastokirjanpitojärjestelmää, jolla voidaan varmistaa, että 2 kohdassa tarkoitetussa valmistajan ilmoituksessa olevia sitoumuksia ja tietoja on noudatettu. Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset tekevät varastokirjanpidon perusteella tarkastuksia verraten sitä liikekirjanpitoon, johon sisältyvät laskut ja pankin tiliotteet, sikäli kuin se on tarpeen siihen, että viranomaiset saavat varmuuden kirjanpitoon otetuista määrällisistä toimista.
Ostajat, jotka käyttävät kalenterivuoden vuosineljänneksen aikana vähemmän kuin 1 000 kilogrammaa kyseiseen koodiin kuuluvia tuotteita, voidaan kuitenkin vapauttaa tästä velvoitteesta.
5. Valmistajan ja ostajan jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on tehtävä 4 kohdassa säädetyt tarkastukset valmistajan ja ostajan tiloissa kunkin vuosineljänneksen loputtua. Näiden tarkastusten on koskettava tähän ajanjaksoon liittyvien kokonaistietojen täsmäyttämistä kyseisten valmistajien ja ostajien osalta sekä vähintään kymmentä prosenttia kaikista jäsenvaltiossa tai jäsenvaltioissa tapahtuvista liiketoimista ja käyttötarkoituksista.
Toimivaltaisten viranomaisten on määritettävä tällaiset tarkastustoimet riskianalyysin perusteella ottaen huomioon kyseessä olevien määrien ja summien suuruuden, edellisten tarkastusten havainnot ja muut tekijät, joista päättävät toimivaltaiset valvontaviranomaiset.
Kukin tarkastus on saatava päätökseen viiden kuukauden kuluessa kunkin vuosineljänneksen lopusta laskien.
Valmistajan toimivaltaisella viranomaisella on oltava käytettävissään kunkin tarkastuksen tulokset 20 työpäivän kuluessa kunkin tarkastustoimen päättymisestä.
Jos tarkastuksia tehdään kahdessa tai useammassa jäsenvaltiossa, kyseiset toimivaltaiset viranomaiset toimittavat toisilleen neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 1468/81 (6) tarkoitettuja menettelyjä noudattaen suoritettujen tarkastusten tulokset.
6. Jos vähintään 3 prosentissa 5 kohdassa tarkoitetuista tarkastustoimista havaitaan, ettei säännöksiä ole noudatettu, toimivaltaisten viranomaisten on tehostettava tarkastuksia.
Näiden tarkastusten tulosten perusteella viranomainen, joka vapautti vakuuden, soveltaa kyseiseen valmistajaan 8 kohdassa säädettyä seuraamusta.
7. Kun kyseinen tuote on yhteisön sisäisen kaupan kohteena tai se viedään kolmansiin maihin toisen jäsenvaltion alueen kautta, on annettava T5-valvontakappale komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (7) mukaisesti.
Valvontakappaleen 104 kohdassa on oltava otsikon ”Muu” alla jokin tämän asetuksen liitteessä III luetelluista maininnoista.
8. Jollei 1-7 kohdassa vahvistettuja edellytyksiä noudateta, kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on vaadittava maksettavaksi summaa, joka on 150 prosenttia kyseiseen tuotteeseen 12 edeltävän kuukauden aikana sovelletusta korkeimmasta tuesta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kansallisten seuraamusten soveltamista.
11 artikla
1. Todistukseen merkitty tuki maksetaan ainoastaan sen tärkkelysmäärän osalta, joka on tosiasiallisesti jalostettu. Samanaikaisesti vapautetaan 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu vakuus asetuksen (ETY) N:o 2220/85 V osaston mukaisesti.
2. Tuki on maksettava viimeistään 9 artiklan 3 kohdassa säädetyn tarkastuksen päättymispäivää seuraavan viiden kuukauden kuluessa. Valmistajan hakemuksesta toimivaltainen viranomainen voi kuitenkin myöntää tuen suuruisen ennakkomaksun 30 päivää näiden tietojen vastaanottamisen jälkeen. Lukuun ottamatta tapauksia, joissa tuote kuuluu CN-koodiin 3505 10 50, tämän ennakkomaksun edellytyksenä on se, että valmistaja asettaa vakuuden, jonka suuruus on 115 prosenttia ennakolta maksetusta tuesta. Vakuus vapautetaan asetuksen (ETY) N:o 2220/85 19 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
12 artikla
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle:
a)
viimeistään kunkin kuukauden ensimmäisen viikon lopussa tärkkelyksen määrät, joista on edeltävän kuukauden aikana jätetty 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja todistushakemuksia;
b)
kolmen kuukauden kuluessa kalenterivuoden kunkin vuosineljänneksen päättymisestä tärkkelyksen (maissi, vehnä, peruna, ohra tai kaura), jolle on maksettu tukia, tyyppi, määrä ja alkuperä sekä niiden tuotteiden määrät, joihin tärkkelystä on käytetty.
13 artikla
Kumotaan asetus (ETY) N:o 1722/93.
14 artikla
Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä heinäkuuta 2008.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 3 päivänä kesäkuuta 2008.