32001D0792
L 297/7
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 23 октомври 2001 година
за създаване на механизъм на Общността за поощряване на засиленото сътрудничество в рамките на спасителните операции в областта на гражданската защита
(2001/792/ЕО, Евратом)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 308 от него, като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия, и по-специално член 203 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като взе предвид становището на Комитета на регионите (4),
като има предвид, че:
(1)
Дейността на Общността по прилагане на Резолюцията на Съвета и на представителите на правителствата на държавите-членки, заседаващи в рамките на Съвета, от 8 юли 1991 г. за подобряване на взаимопомощта между държавите-членки в случай на природно или технологично бедствие (5) допринесе за защита на хората и опазване на природната среда и имуществото. Понастоящем е необходимо да се осигури още по-надеждна защита в случай на природно, технологично, радиологично или екологично бедствие, включително инцидентното замърсяване на морската среда на или извън територията на Европейския съюз, и да се придаде по-голяма сила на разпоредбите на резолюцията.
(2)
Конвенцията на Икономическата комисия за Европа на ООН относно трансграничното въздействие на промишлените аварии, която урежда въпроси като предотвратяването, степента на готовност за посрещане на извънредни ситуации, информирането и участието на обществеността, системите за оповестяване на промишлените аварии, способността за реагиране и взаимната помощ, влезе в сила на 19 април 2000 г. Тази конвенция бе одобрена от Общността с Решение 98/685/ЕО на Съвета (6).
(3)
Един механизъм за поощряване на засиленото сътрудничество в рамките на спасителните операции в областта на гражданската защита би могъл да допълни настоящата Програма за действие на Общността в областта на гражданската защита (7), като окаже подкрепа при сериозни извънредни ситуации, налагащи спешна реакция. Той ще улесни мобилизацията на спасителните екипи, на експертите и другите необходими ресурси в зависимост от потребностите, благодарение на една засилена общностна структура за гражданска защита, включваща център за наблюдение и информация и обща система за спешна комуникация и информация. Той ще позволи също така да се събере валидирана информация за извънредните ситуации, която да бъде разпратена на държавите-членки, както и да се споделят поуките от спасителните операции.
(4)
Този механизъм ще отчита надлежно законодателството и международните ангажименти на Европейската общност в тази област. Настоящото решение следователно не накърнява взаимните права и задължения на държавите-членки, произтичащи от двустранни и многостранни договори, които се отнасят до въпросите, обхванати от настоящото решение.
(5)
Предотвратяването има особено значение за защитата при природни, технологични и екологични бедствия, поради което следва да се обсъди необходимостта от нови мерки.
(6)
При възникване или риск от възникване на сериозна извънредна ситуация в рамките на Европейската общност, която предизвиква или може да предизвика трансграничен ефект или да доведе до молба за помощ от страна на една или няколко държави-членки, следва при необходимост извънредната ситуация да бъде оповестена чрез обща и надеждна система за спешна комуникация и информация.
(7)
Подготвителни мерки трябва да се вземат както на равнище държави-членки, така и на общностно равнище, за да може спасителните екипи да се мобилизират бързо и да се координират с необходимата гъвкавост, както и благодарение на програма за подготовка, екипите за оценка и/или координация, екипите за намеса и останалите налични ресурси да покажат ефикасна способност за реагиране и при нужда, взаимно допълване. Други подготвителни мерки могат да бъдат централизирането на информацията за медицинските ресурси и поощряването на използването на нови технологии.
(8)
В съответствие с принципа на субсидиарността един общностен механизъм ще спомогне да се подкрепят и допълнят националните политики за взаимопомощ в областта на гражданската защита. Ако държавата-членка, поискала помощ, не е достатъчно подготвена по отношение на наличните ресурси, за да реагира адекватно на сериозна извънредна ситуация, тя може да увеличи своята готовност, прибягвайки до общностния механизъм.
(9)
Механизмът трябва да позволи да се мобилизират спасителните екипи и да улесни тяхната координация, което ще допринесе за гарантирането на по-добра защита, на първо място на хората, но също така на околната среда и материалните блага, включително културното наследство, което ще допринесе да се намали броят на човешките жертви, ранените, материалните и икономическите щети и пораженията върху околната среда и да се направят по-осезаеми целите за социална кохезия и солидарност.
(10)
Изолираните и разположени в крайната периферия зони и някои други региони в Общността често имат своите особености и специфични потребности поради географското си разположение, топографията и преобладаващите в тях икономически и социални условия. Тези особености и потребности имат отрицателни последствия, препятстват предаването на помощта и разгръщането на спасителните екипи, затруднявайки транспортирането на помощта и спасителните средства и създават специфични нужди от помощ в случай на заплаха от сериозна извънредна ситуация. Предвиденият общностен механизъм ще позволи да се реагира по-добре на тези ситуации и потребности.
(11)
По отношение на спасителните операции в областта на гражданската защита, осъществявани извън Общността, механизмът би могъл да се използва като средство за улесняване и подкрепа на действията, предприети от Общността и държавите-членки в рамките на съответните им компетенции.
(12)
Общностният механизъм може при определени условия да се използва като средство за улесняване и подкрепа на управлението на кризи, посочено в дял V от Договора за Европейския съюз.
(13)
Спасителните операции се осъществяват или самостоятелно, или в рамките на операция, ръководена от международна организация, като в последния случай Общността би следвало да укрепи връзките си със съответните международни организации, световни или регионални.
(14)
Механизмът ще бъде отворен за участие за страните кандидатки.
(15)
Следва да се увеличи прозрачността, да се укрепят и засилят различните дейности в гражданската защита, за да се преследват неуморно целите на Договора.
(16)
Мерките, необходими за прилагането на настоящото решение, се приемат в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (8).
(17)
Използването на същия комитет за настоящия общностен механизъм, както този за съществуващата Програма за действие на Общността в областта на гражданската защита, следва да гарантира еднородност и взаимно допълване при прилагането на механизма.
(18)
За приемането на настоящото решение Договорът за създаване на Европейската общност и договорът за създаване на Европейската общност за атомна енергия не предвиждат други правомощия, освен тези, посочени съответно в членове 308 и 203,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Създава се общностен механизъм (наричан по-долу „механизмът“), с цел да се поощри засиленото сътрудничество между Общността и държавите-членки по време на спасителни операции в областта на гражданската защита при сериозни извънредни ситуации, които са възникнали или могат да възникнат и които могат да наложат спешно реагиране.
2. Механизмът има за цел да допринесе за гарантирането на по-добра защита, на първо място, на хората, но също така на околната среда и материалните блага, включително на културното наследство, в случай на сериозна извънредна ситуация, а именно природно бедствие, технологична, радиологична или екологична катастрофа, възникнали на или извън територията на Общността, включително инцидентното замърсяване на морската среда, както се предвижда в Решение № 2850/2000/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2000 г. за определяне на рамка на Общността за сътрудничество в областта на случайното или умишленото замърсяване на водите (9).
Той не засяга задълженията, произтичащи от законодателството на Европейската общност или на Европейската общност за атомна енергия или на подписаните в тази област международни споразумения.
Главната му цел е при поискване да дава подкрепа в извънредни ситуации от този тип и да допринася за подобряване на координацията на спасителните операции, предприети от държавите-членки и Общността, като отчита специфичните потребности на изолираните, разположените в крайната периферия, островните и други региони в Общността.
3. Механизмът се състои от редица елементи и действия, а именно:
-
списък на спасителните екипи и другите спасителни средства, с които разполагат държавите-членки за организиране на спасителните работи в извънредна ситуация;
-
изготвяне и прилагане на програма за подготовка на спасителните екипи и другите спасителни средства, както и на експертите от екипите за оценка и/или координация;
-
практически и научни семинари и пилотни проекти по основните аспекти на спасителните операции;
-
сформиране и при необходимост изпращане на екипи за оценка и координация;
-
създаване и управление на център за наблюдение и информация;
-
създаване и управление на обща система за спешна комуникация и информация;
-
други дейности за подкрепа, като мерки за улесняване на транспорта на средствата, предназначени за спасителните операции.
Член 2
1. В случай на сериозна извънредна ситуация, която е възникнала или има риск да възникне в Общността и която може да има трансграничен ефект или да принуди една или няколко държави-членки да поискат помощ, държавата-членка, на чиято територия е възникнала извънредната ситуация, предупреждава незабавно:
а)
държавите-членки, които могат да бъдат засегнати от въпросната извънредна ситуация, освен ако това задължение за предупреждение не е вече изпълнено по силата на съответното законодателство на Европейската общност или на Европейската общност за атомна енергия или по силата на действащи международни споразумения, и
б)
Комисията, когато е възможно да бъде отправено евентуално искане за помощ към центъра за наблюдение и информация, за да може Комисията, ако е необходимо, да уведоми останалите държави-членки и да осигури намесата на компетентните си служби.
2. Ако е необходимо, нотифицирането се извършва посредством системата за комуникация и информация.
Член 3
За да могат ефикасно да реагират в случай на извънредна ситуация, държавите-членки:
а)
предварително определят, в рамките на компетентните си служби и по-специално службите за гражданска защита или всяка друга служба за извънредни ситуации, спасителните екипи, с които разполагат за спасителни операции, както и екипите, които могат да се сформират в много кратки срокове, за да бъдат изпратени, обикновено в срок от 12 часа от искането за помощ, като отчитат факта, че съставът на екипите зависи от типа извънредна ситуация и специфичните потребности, които тя налага;
б)
подбират експертите, които може да се наложи да работят в екип за оценка и координация на мястото на бедствието;
в)
в шестмесечен срок от приемането на настоящото решение предоставят всякаква информация от общ характер за тези екипи и експерти, както и за медицинските ресурси, посочени в член 4, буква д), и при нужда бързо актуализират тази информация;
г)
обсъждат възможността да предоставят също, според нуждите, други средства за помощ, които могат да бъдат получени от компетентните служби, като специализиран персонал и специално екипиране за извънредни ситуации, както и да се използват ресурсите, които могат да бъдат предоставени от неправителствени и други компетентни организации;
д)
с цел прилагане на настоящото решение назначават компетентни органи, определят точки за контакт и съответно информират за това Комисията.
Член 4
За постигане на целите и извършване на дейностите, определени в член 1, Комисията:
а)
създава и ръководи център за наблюдение и информация, достъпен и денонощно готов за незабавна реакция, който е на разположение на държавите-членки и на Комисията за нуждите на механизма;
б)
създава и ръководи обща система за спешна комуникация и информация, която да бъде надеждна и да позволява комуникацията и обмена на информация между центъра за наблюдение и информация и посочените от държавите-членки контактни точки;
в)
предвижда средства за мобилизиране и изпращане в най-кратки срокове на малки експертни екипи, които имат за задача:
-
да направят оценка на ситуацията, предназначена за държавите-членки, центъра за наблюдение и информация и държавата, поискала помощ;
-
при необходимост да улеснят координацията на място на спасителните операции и ако е нужно да осигурят връзка с компетентните органи на държавата, поискала помощ;
г)
изготвя програма за подготовка, с цел да се подобри координацията на спасителните операции в областта на гражданската защита, като се осигури съвместимостта и взаимното допълване на спасителните екипи, упоменати в член 3, буква а), или евентуално на другите спасителни средства, посочени в член 3, буква б), и като се усъвършенстват оценителските качества на експертите. Програмата следва да включва общи занятия и учения, както и система за обмен, позволяваща командироването на лица в екипи на други държави-членки;
д)
централизира информацията за възможностите на държавите-членки да осигурят производството на серуми и ваксини или на всякакви други необходими медицински средства, както и за възможните налични резерви за операции при сериозна извънредна ситуация, и въвежда тази информация в информационната система;
е)
създава програма за отчитане на поуките, извлечени по време на операции, извършени в рамките на механизма, и разпространява тези поуки чрез системата за информация;
ж)
стимулира и насърчава за нуждите на механизма въвеждането и използването на нови технологии, включително системи за предупреждение и тревога, за обмен на информация, използване на сателитни технологии и подпомагане на процеса на вземане на решения при регулирането на извънредни ситуации;
з)
взема мерки за улесняване на транспорта на необходимите средства за спасителните операции и другите дейности за поддръжка.
Член 5
1. В случай на извънредна ситуация, възникнала в Общността, една държава-членка може да отправи искане за помощ, формулирано максимално точно:
а)
към останалите държави-членки посредством центъра за наблюдение и информация. В този случай веднага след получаване на искането според обстоятелствата Комисията:
-
предава искането на звената за връзка на останалите държави-членки,
-
улеснява мобилизирането на екипите, експертите и останалите спасителни средства,
-
събира потвърдена информация за извънредната ситуация и я разпространява на останалите държави-членки, или
б)
пряко към другите държави-членки.
2. Всяка държава-членка, към която е отправено искане за помощ, бързо преценява дали е в състояние да окаже помощ на искащата държава и я уведомява или посредством центъра за наблюдение и информация, или пряко, като в този случай впоследствие информира и центъра, като уточнява обхвата и условията на помощта, която може да предостави.
3. Ръководенето на спасителните операции е отговорност на държавата-членка, която иска помощ. Органите на тази държава-членка дават основните насоки и ако е необходимо, определят ограниченията при извършването на задачите, поверени на спасителните екипи, без да навлизат в подробности относно тяхното изпълнение, които са задължение на отговорното лице, посочено от оказващата помощ държава-членка.
4. Искащата помощ държава-членка може да поиска екипите да ръководят операциите от нейно име. В този случай екипите, осигурени от държавите-членки и Общността, се стараят да координират операциите си.
5. Екипът за оценка и/или координация се старае да улеснява координацията между спасителните екипи и при нужда да осигурява връзка с компетентните органи на държавата-членка, поискала помощ.
Член 6
Разпоредбите на член 5 се прилагат също, ако има отправено искане за това, към операциите, извършвани извън територията на Общността. Тези операции могат да се провеждат или като самостоятелни спасителни операции, или в рамките на операция, ръководена от международна организация.
Координацията на спасителните операции в областта на гражданската защита, осъществявани в рамките на механизма извън Общността, се осигурява от държавата-членка, която в момента председателства Съвета на Европейския съюз.
Член 7
Механизмът е отворен за участие на:
-
страните кандидатки от Централна и Източна Европа съгласно условията, определени в споразуменията за асоцииране, в допълнителните протоколи към тях и в решенията на съответните съвети за асоцииране;
-
Кипър, Малта и Турция на базата на двустранни споразумения, които ще бъдат сключени с тези страни.
Член 8
1. Комисията осъществява дейностите, свързани с механизма, съгласно процедурите, предвидени в член 9, параграф 2.
2. Освен това Комисията изготвя, съгласно процедурите по член 9, параграф 3, общи правила, по-специално по отношение на:
а)
ресурсите, които могат да се предоставят за спасителните операции съгласно член 3;
б)
центъра за наблюдение и информация, предвиден в член 4, буква а);
в)
общата система за спешна комуникация и информация, предвидена в член 4, буква б);
г)
екипите за оценка и/или координация, предвидени в член 4, буква в), включително и критериите за избор на експерти;
д)
програмата за подготовка, предвидена в член 4, буква г);
е)
информацията за медицинските средства, предвидена в член 4, буква д);
ж)
операциите, осъществявани на територията на Общността на базата на Резолюцията от 8 юли 1991 г., както и операциите извън територията на Общността, предвидени в член 6.
Член 9
1. Комисията се подпомага от комитет, създаден съгласно член 4, параграф 1 от Решение 1999/847/ЕО.
2. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 4 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.
Периодът, предвиден в член 4, параграф 3 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на три месеца.
3. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.
Периодът, предвиден в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на три месеца.
4. Комитетът приема свой процедурен правилник.
Член 10
Комисията оценява прилагането на настоящото решение на всеки три години, считано от влизането му в сила, и представя заключенията от тази оценка, както и всякакви предложения за изменение на решението, на Европейския парламент и на Съвета.
Член 11
Настоящото решение влиза в сила на 1 януари 2002 г.
Член 12
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Люксембург на 23 октомври 2001 година.
Neuvoston päätös,
tehty 23 päivänä lokakuuta 2001,
yhteisön mekanismin perustamisesta tiiviimmän yhteistyön edistämiseksi pelastuspalvelualan avustustoimissa
(2001/792/EY, Euratom)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 308 artiklan sekä Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 203 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,(1)
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),
ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon(4),
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Vaikka jäsenvaltioiden keskinäisen avunannon parantamisesta luonnonkatastrofin tai teknologisen suuronnettomuuden tapahtuessa 8 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston päätöslauselman(5) täytäntöönpanemiseksi toteutetut yhteisön toimet ovat edistäneet ihmisten, ympäristön ja omaisuuden suojelua, nyt on tarpeen varmistaa entistäkin parempi suojelu sekä Euroopan unionin alueella että sen ulkopuolella tapahtuvien luonnonkatastrofien, teknologian aiheuttamien suuronnettomuuksien, säteilyonnettomuuksien ja ympäristökatastrofien yhteydessä, onnettomuuksista aiheutuva meren pilaantuminen mukaan luettuna, sekä lujittaa päätöslauselman säännöksiä.
(2) Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission yleissopimus teollisuusonnettomuuksien rajojen yli ulottuvista vaikutuksista tuli voimaan 19 päivänä huhtikuuta 2000, ja se sisältää säännöksiä muun muassa ennaltaehkäisystä, hätävalmiudesta, julkisesta tiedotuksesta ja osallistumisesta, teollisuusonnettomuuksien ilmoitusjärjestelmästä, pelastustoimista ja keskinäisestä avunannosta. Yhteisö hyväksyi yleissopimuksen neuvoston päätöksellä 98/685/EY(6).
(3) Mekanismi, jolla edistetään tiiviimpää yhteistyötä pelastuspalvelun avustustoimissa, voisi täydentää nykyistä yhteisön pelastuspalvelun alan toimintaohjelmaa siten(7), että sen avulla voidaan tarjota tukea vakavissa hätätilanteissa, jotka saattavat edellyttää kiireellisiä toimia. Se helpottaisi pelastusyksiköiden, asiantuntijoiden ja muiden tarvittavien voimavarojen mobilisointia seuranta- ja tiedotuskeskuksesta ja yhteisestä hätäviestintä- ja tietojärjestelmästä koostuvan yhteisön vahvistetun pelastuspalvelurakenteen kautta. Se tarjoaisi myös mahdollisuuden kerätä hätätilannetta koskevia validoituja tietoja niiden levittämiseksi jäsenvaltioille ja niiden kokemusten jakamiseksi, joita pelastuspalvelutoimista on saatu.
(4) Tällaisessa mekanismissa otettaisiin asianmukaisesti huomioon asiaa koskeva Euroopan yhteisön lainsäädäntö ja kansainväliset sitoumukset. Tällä päätöksellä ei tästä syystä saisi vaikuttaa jäsenvaltioille sellaisten kahden- tai monenvälisten sopimusten nojalla kuuluviin keskinäisiin oikeuksiin tai velvollisuuksiin, jotka liittyvät tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluviin asioihin.
(5) Ennaltaehkäisyllä on huomattava merkitys suojautumisessa luonnon- ja ympäristökatastrofeja ja teknologian aiheuttamia suuronnettomuuksia vastaan ja sen suhteen olisi harkittava jatkotoimia.
(6) Jos yhteisön alueella syntyy vakava hätätilanne tai on olemassa välitön uhka tällaisesta tilanteesta, joka aiheuttaa tai voi aiheuttaa rajojen yli ulottuvia vaikutuksia tai joka voi johtaa yhden tai useamman jäsenvaltion esittämään avunpyyntöön, asiasta olisi asianmukaisesti ilmoitettava yhteisen vakiintuneen ja luotettavan hätäviestintä- ja tietojärjestelmän kautta.
(7) Jäsenvaltioiden ja yhteisön tasolla on ryhdyttävä valmistelutoimiin, jotta pelastusyksiköt voidaan hätätilanteissa nopeasti lähettää ja koordinoida riittävän joustavasti ja jotta koulutusohjelman avulla varmistetaan arviointi- ja/tai koordinointiryhmien, avustusyksiköiden ja muiden tarvittavien voimavarojen tehokas toimintakyky ja niiden keskinäinen täydentävyys. Muita valmistelutoimia ovat esimerkiksi tarvittavia lääkintäresursseja koskevien tietojen yhteenkokoaminen ja kannustaminen uuden tekniikan käyttöön.
(8) Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti yhteisön mekanismi tarjoaisi lisäarvoa tukemalla ja täydentämällä kansallisia politiikkoja pelastuspalveluun liittyvän vastavuoroisen avunannon alalla. Jos apua pyytävän jäsenvaltion valmiudet käytettävissä olevien resurssien osalta eivät riitä vakavan hätätilan edellyttämiin pelastustoimiin, kyseinen valtio voisi täydentää valmiuksiaan pyytämällä apua yhteisön mekanismilta.
(9) Mekanismin avulla pitäisi olla mahdollista käynnistää avustustoimia ja helpottaa niiden koordinointia, jotta voitaisiin parantaa ensisijaisesti ihmisten turvallisuutta mutta myös ympäristön ja omaisuuden, mukaan lukien kulttuuriperintö, suojelua ja näin vähentää ihmishenkien menetyksiä, vammoja, aineellisia vahinkoja sekä taloudellisia ja ympäristövahinkoja, mikä puolestaan tekee sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja yhteisvastuullisuuden tavoitteiden saavuttamisen entistä konkreettisemmaksi.
(10) Yhteisön eristyneillä ja syrjäisimmillä alueilla sekä eräillä muilla alueilla on usein niiden maantieteellisestä sijainnista, maastosta sekä sosiaalisista ja taloudellisista olosuhteista johtuvia erityispiirteitä ja tarpeita. Näillä piirteillä on haitallinen vaikutus, sillä ne vaikeuttavat avustus- ja pelastusresurssien käyttöä sekä avun ja avustustoimintaan käytettävien välineiden perille toimittamista ja luovat näin erityisiä avustustarpeita hätätilanteen vaaran ollessa vakava. Tällaisella yhteisön mekanismilla mahdollistettaisiin myös se, että nämä tilanteet ja tarpeet voitaisiin ottaa paremmin huomioon.
(11) Mekanismia voitaisiin käyttää edistämään ja tukemaan yhteisön ja jäsenvaltioiden omien toimivaltuuksiensa nojalla yhteisön alueen ulkopuolella toteuttamia pelastuspalvelun avustustoimia.
(12) Tällaista yhteisön mekanismia voitaisiin myöhemmin määriteltävin edellytyksin myös käyttää edistämään ja tukemaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen V osastossa tarkoitettua kriisinhallintaa.
(13) Avustustoimet suoritettaisiin joko itsenäisesti tai osallistumalla jonkin kansainvälisen järjestön johtamaan operaatioon, minkä vuoksi yhteisön olisi kehitettävä suhteitaan asiaankuuluvien maailmanlaajuisten ja alueellisten kansainvälisten järjestöjen kanssa.
(14) Ehdokasvaltiot voisivat osallistua mekanismiin.
(15) On tarpeen lisätä avoimuutta sekä koota yhteen ja lujittaa nykyisiä erilaisia pelastuspalveluun liittyviä toimia perustamissopimuksen tavoitteiden saavuttamiseksi.
(16) Tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet olisi hyväksyttävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY(8) mukaisesti.
(17) Käyttämällä tätä mekanismia varten samaa komiteaa kuin nykyistä yhteisön pelastuspalvelualan toimintaohjelmaa varten varmistetaan, että mekanismin täytäntöönpanotoimet ovat yhdenmukaisia ja toisiaan täydentäviä.
(18) Euroopan yhteisön perustamissopimuksessa ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksessa ei anneta muita valtuuksia tämän päätöksen tekemiselle kuin EY:n perustamissopimuksen 308 artikla ja Euratomin perustamissopimuksen 203 artikla,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1. Tällä päätöksellä perustetaan yhteisön mekanismi, jäljempänä "mekanismi", jonka tarkoituksena on edistää Euroopan yhteisön ja jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä sellaisissa pelastuspalvelun avustustoimissa, jotka vakavissa hätätilanteissa tai sellaisen tilanteen uhatessa saattavat edellyttää kiireellisiä toimia.
2. Mekanismin tarkoituksena on auttaa varmistamaan ensisijaisesti ihmisten mutta myös ympäristön ja omaisuuden, kulttuuriperintö mukaan luettuna, parempi suojelu vakavissa hätätilanteissa, kuten sekä yhteisön alueella että sen ulkopuolella tapahtuvien luonnonkatastrofien, teknologian aiheuttamien onnettomuuksien tai säteilyonnettomuuksien sekä ympäristökatastrofien yhteydessä, onnettomuuksista aiheutuva meren pilaantuminen mukaan luettuna siten kuin yhteisön yhteistyöjärjestelyistä onnettomuuksista tai tahallisista päästöistä aiheutuvan meren pilaantumisen alalla 20 päivänä joulukuuta 2000 tehdyssä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä N:o 2850/2000/EY säädetään(9).
Mekanismi ei vaikuta voimassa olevan asiaa koskevan Euroopan yhteisön tai Euroopan atomienergiayhteisön asiaa koskevan lainsäädännön tai voimassa olevien kansainvälisten sopimusten mukaisiin velvoitteisiin.
Mekanismin yleisenä tarkoituksena on pyydetyn avun antaminen tällaisissa hätätilanteissa sekä jäsenvaltioiden ja yhteisön tarjoaman avustustoiminnan koordinoimisen tehostaminen ottaen huomioon yhteisön eristyneiden ja syrjäisimpien alueiden sekä saarien erityiset tarpeet.
3. Mekanismiin sisältyvät muun muassa seuraavat tekijät ja toimet:
- hätätilanteissa toteutettavia avustustoimia varten jäsenvaltioissa käytettävissä olevien avustusyksiköiden ja muunlaisen tukitoiminnan kartoitus
- avustusyksiköille ja muulle tukitoiminnalle ja asiantuntijoille sekä arviointi- ja/tai koordinointiryhmille tarkoitetun koulutusohjelman perustaminen ja toteuttaminen
- avustustoimien pääasiallisia näkökohtia käsittelevät työkokoukset, seminaarit ja pilottihankkeet
- arviointi- ja/tai koordinointiryhmien perustaminen ja tarvittaessa paikalle lähettäminen
- seuranta- ja tiedotuskeskuksen perustaminen ja hallinnointi
- yhteisen hätäviestintä- ja tietojärjestelmän perustaminen ja hallinnointi
- muu tukitoiminta, kuten toimenpiteet, joilla helpotetaan voimavarojen kuljetusta avustustoimia varten.
2 artikla
1. Kun yhteisön alueella syntyy tai uhkaa syntyä vakava hätätilanne, joka aiheuttaa tai voi aiheuttaa rajojen yli ulottuvia vaikutuksia tai joka voi johtaa yhden tai useamman jäsenvaltion esittämään avunpyyntöön, sen jäsenvaltion, jossa hätätilanne on syntynyt, on välittömästi ilmoitettava asiasta:
a) niille jäsenvaltioille, joihin hätätilanteen vaikutukset voivat ulottua, ellei ilmoitusvelvollisuudesta ole muuta määrätty Euroopan yhteisön tai Euroopan atomienergiayhteisön asiaa koskevan lainsäädännön tai voimassa olevien kansainvälisten sopimusten nojalla, ja
b) komissiolle, kun seuranta- ja tiedotuskeskuksen kautta välitettävä mahdollinen avunpyyntö on ennakoitavissa, jotta komissio voi tarpeen vaatiessa ilmoittaa asiasta muille jäsenvaltioille ja käynnistää toimivaltaisten yksikköjensä toiminnan.
2. Tällainen ilmoitus on tarvittaessa tehtävä viestintä- ja tietojärjestelmän välityksellä.
3 artikla
Varmistaakseen tehokkaan toimintakykynsä vakavissa hätätilanteissa jäsenvaltioiden on:
a) nimettävä toimivaltaisista yksiköistään ja erityisesti pelastustoimen tai muista pelastustoimeen osallistuvista organisaatioistaan ne toimintaryhmät, jotka voivat olla käytettävissä tällaisiin toimiin tai jotka voidaan koota toimintaa varten lähetettäviksi erittäin lyhyellä varoitusajalla, yleensä 12 tunnin kuluessa avunpyynnön esittämisestä, ottaen huomioon sen, että yksikön kokoonpanon olisi voitava vaihdella erittäin vakavan hätätilanteen luonteen ja siinä ilmenevien erityistarpeiden mukaan;
b) valittava asiantuntijat, jotka voidaan lähettää hätätilanteessa paikalle arviointi- ja/tai koordinointiryhmän mukana;
c) toimitettava tarvittavat yleiset tiedot näistä ryhmistä ja asiantuntijoista sekä 4 artiklan e alakohdassa säädetyistä lääkintäresursseista kuuden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tekemisestä ja tarvittaessa päivitettävä kyseiset tiedot;
d) tarkasteltava mahdollisuuksia tarjota tarvittaessa myös muunlaista apua, jota mahdollisesti on saatavilla toimivaltaisista yksiköistä, kuten erikoishenkilöstöä ja laitteita, joita tarvitaan jossain erityisessä hätätilanteessa, sekä tiedustella valtioista riippumattomilta järjestöiltä ja muilta asiaankuuluvilta organisaatioilta voimavaroja, jotka ne voisivat toimittaa;
e) nimettävä tämän päätöksen soveltamiseksi toimivaltaiset viranomaiset ja yhteyspisteet sekä ilmoitettava nämä komissiolle.
4 artikla
Edellä 1 artiklassa asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi ja toimien täytäntöönpanemiseksi komissio:
a) perustaa vuorokauden ympäri käytettävissä olevan, välittömästi toimintavalmiin ja jäsenvaltioita ja komissiota mekanismin puitteissa palvelevan seuranta- ja tiedotuskeskuksen ja hallinnoi sitä;
b) perustaa yhteisen luotettavan hätäviestintä- ja tietojärjestelmän seuranta- ja tiedotuskeskuksen ja jäsenvaltioiden tarkoitusta varten nimeämien yhteyspisteiden välisen viestinnän ja tiedonsaannin mahdollistamiseksi ja hallinnoi sitä;
c) luo valmiuden koota ja lähettää mahdollisimman lyhyessä ajassa pieniä asiantuntijaryhmiä, joiden tehtävänä on:
- arvioida tilanne jäsenvaltioiden, seuranta- ja tiedotuskeskuksen sekä avunpyytäjävaltion puolesta
- edistää tarvittaessa avustusoperaatioiden koordinointia kyseisellä paikalla sekä pitää tarvittaessa yhteyttä apua pyytäneen maan toimivaltaisiin viranomaisiin
d) perustaa koulutusohjelman, jolla on tarkoitus parantaa pelastuspalvelun avustusoperaatioiden koordinointia siten, että taataan 3 artiklan a kohdan mukaisesti avustusyksiköiden ja 3 artiklan b kohdan mukaisesti muun tarvittavan tuen yhteensopivuus ja keskinäinen täydentävyys ja lisätään asiantuntijoiden arviointivalmiuksia. Ohjelmaan olisi sisällyttävä yhteisiä kursseja ja harjoituksia sekä vaihtojärjestelmä, jonka puitteissa yksittäisiä henkilöitä voidaan lähettää komennukselle muiden jäsenvaltioiden yksiköihin;
e) kokoaa yhteen tiedot jäsenvaltioiden valmiuksista ylläpitää seerumien ja rokotteiden tai muiden välttämättömien lääkinnällisten resurssien tuotantoa sekä varastoista, joita voidaan mahdollisesti käyttää pelastustoiminnassa vakavan hätätilanteen sattuessa, ja syöttää nämä tiedot tietojärjestelmään;
f) perustaa ohjelman niistä kokemuksista, joita on saatu mekanismin puitteissa hoidetuista pelastuspalvelutoimista, ja levittää tiedot näistä kokemuksista tietojärjestelmän kautta;
g) edistää ja suosii mekanismin tarkoituksia varten uuden teknologian käyttöönottoa ja käyttöä mukaan lukien ilmoitus- ja hälytysjärjestelmät, tietojenvaihto, satelliittiteknologian käyttö ja päätöksenteon apuvälineet hätätilanteiden hoidossa;
h) toteuttaa toimenpiteitä helpottaakseen resurssien kuljetusta avustustoimia ja muita tukitoimia varten.
5 artikla
1. Kun hätätilanne syntyy yhteisön alueella, jäsenvaltio voi pyytää apua muilta jäsenvaltioilta esittämällä mahdollisimman täsmällisesti muotoillun pyynnön:
a) tiedotus- ja seurantakeskuksen kautta, jolloin komission on tällaisen pyynnön vastaanotettuaan tarpeen mukaan ja viivytyksettä
- toimitettava pyyntö edelleen toisten jäsenvaltioiden yhteyspisteisiin
- helpotettava yksiköiden, asiantuntijoiden ja muun avustustoiminnan tuen mobilisointia
- kerättävä hätätilannetta koskevia vahvistettuja tietoja ja levitettävä niitä jäsenvaltioille
b) tai suoraan toisille jäsenvaltioille.
2. Avunpyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion on pikaisesti määritettävä, voiko se antaa pyydettyä apua, ja ilmoitettava tästä apua pyytävälle jäsenvaltiolle joko seuranta- ja tiedotuskeskuksen kautta tai suoraan ja sen jälkeen olosuhteiden mukaan myös keskukselle, ilmoittaen, missä laajuudessa ja millä ehdoin se voi mahdollisesti antaa apua.
3. Pyynnön esittävän jäsenvaltion on vastattava avustustoimien johtamisesta. Kyseisen jäsenvaltion viranomaisten on annettava ohjeita ja määriteltävä tarvittaessa pelastusyksiköille annettujen tehtävien rajat määräämättä kuitenkaan niiden toteuttamisen yksityiskohdista, joista päättää avusta vastaava, jäsenvaltion nimeämä henkilö.
4. Apua pyytävä jäsenvaltio voi pyytää yksiköitä johtamaan pelastustoimia puolestaan, jolloin jäsenvaltioiden yksiköt ja yhteisö pyrkivät koordinoimaan pelastustoimensa.
5. Arviointi- ja/tai koordinointiryhmän on määrä edistää pelastusyksiköiden välistä koordinointia ja pitää tarvittaessa asianmukaisella tavalla yhteyttä apua pyytävän jäsenvaltion toimivaltaisiin viranomaisiin.
6 artikla
Edellä olevan 5 artiklan säännöksiä voidaan pyynnöstä soveltaa myös yhteisön ulkopuolella toteutettaviin pelastuspalvelutoimiin. Tällaiset pelastuspalvelutoimet voidaan suorittaa joko itsenäisinä avustustoimina tai osallistumalla kansainvälisen järjestön johtamaan pelastuspalveluoperaatioon.
Tämän mekanismin puitteissa yhteisön ulkopuolella toteutettavien pelastuspalvelualan avustustoimien koordinoinnista huolehtii Euroopan unionin neuvoston puheenjohtajana toimiva jäsenvaltio.
7 artikla
Mekanismiin voivat osallistua:
- Keski- ja Itä-Euroopan ehdokasvaltiot Eurooppa-sopimuksissa, niiden lisäpöytäkirjoissa ja asianomaisten assosiaationeuvostojen päätöksissä määrättyjen edellytysten mukaisesti
- Kypros, Malta ja Turkki näiden maiden kanssa tehtävien kahdenvälisten sopimusten perusteella.
8 artikla
1. Komissio panee mekanismiin liittyvät toimet täytäntöön 9 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
2. Komissio laatii lisäksi 9 artiklan 3 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti yhteisiä sääntöjä erityisesti:
a) avustustoimia varten käytettävissä olevista voimavaroista 3 artiklan mukaisesti;
b) seuranta- ja tiedotuskeskuksesta 4 artiklan a alakohdan mukaisesti;
c) yhteisestä hätäviestintä- ja tietojärjestelmästä 4 artiklan b alakohdan mukaisesti;
d) arviointi- ja/tai koordinointiryhmistä 4 artiklan c alakohdan mukaisesti, mukaan lukien asiantuntijoiden valintakriteerit;
e) koulutusohjelmasta 4 artiklan d alakohdan mukaisesti;
f) lääkintäresursseja koskevista tiedoista 4 artiklan e alakohdan mukaisesti;
g) 8 päivänä heinäkuuta 1991 annetun päätöslauselman perusteella yhteisön sisällä toteutettavista pelastuspalvelutoimista sekä toimista yhteisön ulkopuolella 6 artiklan mukaisesti.
9 artikla
1. Komissiota avustaa päätöksen 1999/847/EY 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti perustettu komitea.
2. Kun tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 4 ja 7 artiklaa.
Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu määräaika on kolme kuukautta.
3. Kun tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa.
Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika on kolme kuukautta.
4. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
10 artikla
Sen jälkeen kun tämä päätös on tullut voimaan, komissio arvioi sen täytäntöönpanoa kolmen vuoden välein ja esittää arvioinnin johtopäätökset sekä mahdolliset päätöksen muutosehdotukset Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
11 artikla
Tämä päätös tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2002.
12 artikla
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Luxemburgissa 23 päivänä lokakuuta 2001.