32003R0325
L 047/21
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 325/2003 НА КОМИСИЯТА
от 20 февруари 2003 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1291/2000 за определяне на общи подробни правила за прилагане на режима на разрешителни за вносни и износни лицензии и сертификати за предварително фиксиране за селскостопански продукти
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 1766/92 на Съвета от 30 юни 1992 г. относно общата организация на пазара на зърнени култури (1), последно изменен с Регламент (ЕО) № 1666/2000 (2) и по-специално член 9, параграф 2 и член 13, параграф 11 от него и съответните разпоредби на другите регламенти за общата организация на пазарите на селскостопански продукти,
като има предвид, че:
(1)
Член 50, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 800/1999 на Комисията от 15 април 1999 г. относно установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на селскостопански продукти (3), последно изменен с Регламент (ЕО) № 1253/2002 (4) предвижда, че, ако 60-дневният срок, в който продуктите трябва да са напуснали митническата територия на Общността, посочен в член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 800/1999 или 30-дневният срок, в който стоките трябва да бъдат складирани в продоволствен склад, посочен в член 40, параграф 1 от същия регламент, не е спазен, тогава възстановяването следва да се намали с 15 %, последвано от допълнително намаляване за всеки просрочен ден на определения срок.
(2)
В допълнение, когато тези срокове бъдат просрочени, член 32, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1291/2000 на Комисията (5) , последно изменен с Регламент (ЕО) № 2299/2001 (6), предвижда санкция, състояща се в задържане на част от гаранцията за износната лицензия , като след това се извършва допълнително удържане за всеки просрочен ден на определения срок.
(3)
Кумулирането на санкции, наложени едновременно върху възстановяването и върху гаранцията на лицензията за едно и също просрочено време, е тежко бреме за износителите и не изглежда наложително. Поради това следва да се опростят правилата и да не се прилага в такива случаи предвидената санкция във втора алинея от член 32, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1291/2000, отнасяща се до гаранцията за износната лицензия.
(4)
Член 35, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1291/2000 предвижда, че ако лицензията се върне на издаващия орган в първите две трети от нейния срок на валидност, съответната сума от гаранцията, която следва да се задържи , се намалява с 40 %, а, ако лицензията се върне през последната третина от нейния срок на валидност, или през месеца, следващ датата на изтичането ѝ, съответната сума от гаранцията, която следва да се задържи, се намалява с 25 %. Механизмът, въведен от член 35, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1291/2000 цели да се насърчат износителите да връщат бързо на издаващите органи неизползваните износни лицензии с предварително фиксиране на възстановяването, така че възможностите за износ на селскостопански продукти, за които е приложимо възстановяване , да се използват изцяло.
(5)
В случаите, когато има съществено увеличаване на възстановяването, приложението на механизма, предвиден в член 35, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1291/2000 би могло да доведе до спекулация, като насърчава износителите да не използват лицензиите си и да ги връщат на издаващия орган, ако разликата между новия размер на възстановяването, който може да бъде получен за съответния продукт и предварително фиксирания размер на възстановяването за същия продукт, е по-голяма от сумата на гаранцията, която следва да бъде задържана. Поради това следва да се предприемат подходящи стъпки, за да се предотврати неправилно прилагане на тази разпоредба.
(6)
Приложение III към Регламент (ЕО) № 1291/2000, което определя максималните количества селскостопански продукти, за които не е необходимо да се представят вносни и износни лицензии или сертификати за предварително фиксиране съгласно четвъртото тире на член 5, параграф 1 от споменатия регламент, следва да се актуализира.
(7)
Регламент (ЕО) № 1291/2000 следва да бъде съответно изменен.
(8)
Предвидените в настоящия регламент мерки са в съответствие със становищата на всички съответни управителни комитети,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1291/2000 се изменя, както следва:
1.
към член 32, параграф 1 се добавя следната алинея:
„Задържането на гаранцията съгласно втора алинея не се прилага за количества, за които се намалява възстановяването съгласно член 50, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 800/1999 за неспазване на крайните срокове, посочени в член 7, параграф 1 и член 40, параграф 1 от споменатия регламент.“;
2.
към член 35, параграф 3 се добавят следните алинеи:
„Първа алинея се прилага, освен ако прилагането ѝ е временно спряно. В случай на увеличение на възстановяването за един или повече продукти , Комисията, в съответствие с процедурата, определена в член 38 от Регламент (ЕИО) № 136/66 или в съответните членове на другите регламенти за общата организация на пазарите, може да преустанови прилагането на първа алинея по отношение на лицензиите , които са били заявени преди увеличението на възстановяването и не са върнати на издаващия орган до деня преди увеличението.
Лицензиите по член 25 се считат за върнати на издаващия орган на датата, на която последният получи заявление от титуляра на лицензията за освобождаване на гаранцията.“;
3.
приложение III се заменя с текста в приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент се прилага за лицензии, чието издаване се заявява от влизането му в сила.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 20 февруари 2003 година.
Komission asetus (EY) N:o 325/2003,
annettu 20 päivänä helmikuuta 2003,
maataloustuotteiden tuonti-, vienti- ja ennakkovahvistustodistusten järjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 1291/2000 muuttamisesta
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, sekä katsoo seuraavaa:
ottaa huomioon vilja-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1666/2000(2), ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan ja 13 artiklan 11 kohdan sekä maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä annettujen muiden asetusten vastaavat säännökset,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Maataloustuotteiden vientitukijärjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 15 päivänä huhtikuuta 1999 annetun komission asetuksen (EY) N:o 800/1999(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1253/2002(4), 50 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jos asetuksen (EY) N:o 800/1999 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tuotteiden poistumiselle yhteisön tullialueelta asetettua 60 päivän määräaikaa tai mainitun asetuksen 40 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tuotteiden sijoittamiselle muonitusvarastoon asetettua 30 päivän määräaikaa ei ole noudatettu, tukea alennetaan 15 prosenttia, minkä lisäksi sitä alennetaan asteittain kasvavasti jokaiselta kyseisen määräajan ylittävältä päivältä.
(2) Komission asetuksen (EY) N:o 1291/2000(5), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2299/2001(6), 32 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa säädetään myös, että näiden määräaikojen ylityksen vuoksi menetetään vientitodistukseen liittyvästä vakuudesta osa, minkä lisäksi sitä alennetaan asteittain kasvavasti jokaiselta kyseisen määräajan ylittävältä päivältä.
(3) Se, että saman määräajan ylitys aiheuttaa seuraamuksia sekä tuen että todistukseen liittyvän vakuuden osalta on raskas rasitus toimijoille, eikä se vaikuta välttämättömältä. Sääntelyä olisi siksi yksinkertaistettava eikä tällaisessa tapauksessa pitäisi soveltaa asetuksen (EY) N:o 1291/2000 32 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa säädettyä vientitodistuksiin liittyvää vakuutta koskevaa seuraamusta.
(4) Asetuksen (EY) N:o 1291/2000 35 artiklan 3 kohdassa säädetään, että jos todistus palautetaan sen myöntäneelle viranomaiselle todistuksen voimassaoloajan ensimmäistä kahta kolmannesta vastaavan ajanjakson aikana, menetettävää vakuuden määrää alennetaan 40 prosenttia, ja jos todistus palautetaan sen myöntäneelle viranomaiselle todistuksen voimassaoloajan viimeistä kolmannesta vastaavan ajanjakson aikana tai voimassaoloajan päättymistä seuraavan kuukauden aikana, menetettävää vakuuden määrää alennetaan 25 prosenttia. Asetuksen (EY) N:o 1291/2000 35 artiklan 3 kohdassa käyttöön otetun järjestelmän tarkoituksena on kannustaa toimijoita palauttamaan käyttämättömät ennakkovahvistuksen sisältävät vientitodistukset nopeasti ne myöntäneelle viranomaiselle, jotta tukea saavien maataloustuotteiden vientimahdollisuudet voitaisiin käyttää mahdollisimman tehokkaasti.
(5) Jos tuen korotus on merkittävä, asetuksen (EY) N:o 1291/2000 35 artiklan 3 kohdan soveltaminen saattaisi johtaa keinotteluun houkuttelemalla toimijoita olemaan käyttämättä todistuksia ja palauttamaan ne todistukset myöntäneelle viranomaiselle, jos tuotteelle myönnettävän uuden tuen ja samalle tuotteelle ennalta vahvistetun tuen välinen erotus on menetettävää vakuutta suurempi. On siis syytä toteuttaa aiheellisia toimenpiteitä tämän säännöksen mahdollisen väärinkäytön estämiseksi.
(6) Asetuksen (EY) N:o 1291/2000 liite III, jossa vahvistetaan maataloustuotteiden enimmäismäärät, joita pienemmille määrille ei voida esittää tuonti-, vienti- tai ennakkovahvistustodistusta mainitun asetuksen 5 artiklan 1 kohdan neljännen luetelmakohdan mukaisesti, olisi saatettava ajan tasalle.
(7) Asetus (EY) N:o 1291/2000 olisi muutettava vastaavasti.
(8) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat kaikkien asianomaisten hallintokomiteoiden lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (EY) N:o 1291/2000 seuraavasti:
1) Lisätään 32 artiklan 1 kohtaan kolmas alakohta seuraavasti:
"Toisen alakohdan mukaista vakuuden menettämistä ei sovelleta niihin määriin, joiden tukea alennetaan asetuksen (EY) N:o 800/1999 50 artiklan 1 kohdan mukaisesti sen 7 artiklan 1 kohdassa tai 40 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen määräaikojen noudattamatta jättämisen vuoksi."
2) Lisätään 35 artiklan 3 kohtaan kolmas ja neljäs alakohta seuraavasti:
"Ensimmäistä alakohtaa sovelletaan vain jos sen soveltamista ei keskeytetä väliaikaisesti. Jos yhden tai useamman tuotteen vientitukea korotetaan, komissio voi asetuksen N:o 136/66/ETY 38 artiklassa tai muiden rasva-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annettujen asetusten vastaavissa artikloissa säädettyä menettelyä noudattaen keskeyttää ensimmäisen alakohdan soveltamisen niiden ennen tuen korottamista haettujen todistusten osalta, joita ei ole palautettu myöntävälle viranomaiselle viimeistään korottamista edeltäneenä päivänä.
Tämän asetuksen 25 artiklan mukaisesti jätetyt todistukset katsotaan palautetun myöntävälle viranomaiselle päivänä, jona myöntävä viranomainen saa todistuksen haltijalta vakuuden vapauttamista koskevan pyynnön.".
3) Korvataan liite III tämän asetuksen liitteessä olevalla tekstillä.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan todistuksiin, joita on haettu sen voimaantulon jälkeen.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 20 päivänä helmikuuta 2003.