31996R2201
L 297/29
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 2201/96 НА СЪВЕТА
от 28 октомври 1996 година
относно общата организация на пазарите на продукти от преработени плодове и зеленчуци
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 42 и 43 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
(1)
като има предвид, че като цяло съществуват различни промени в сектора на плодовете и зеленчуците, които Общността трябва да отчита чрез преориентиране на основните правила на организацията на пазара в този сектор; като има предвид, че по отношение на някои преработени продукти трябва да се отчита ситуацията на международния пазар; като има предвид, че с оглед многобройните промени, на които общата организация на пазара на плодове и зеленчуци е била обект от създаването ѝ, следва да се приеме нов регламент с цел яснота;
(2)
като има предвид, че някои преработени продукти имат особена важност в средиземноморските региони на Общността, където цените са значително по-високи от цените в трети страни; като има предвид, че режимът на производствена помощ, основан на сключването на договори, гарантиращи редовни доставки за промишлеността със заплащане на минимална цена на производителите, както е бил прилаган в миналото, е устоял на изпитанието на времето и следва да бъде продължен; като има предвид, че въпреки това, подобно на пресните продукти, ролята на организациите на производители следва да се засили с цел да се осигури по-голяма концентрация на доставките, да се управляват доставките по-рационално и дълготрайно, да се улесни контролът на съответствието с минималните цени на производителите;
(3)
като има предвид, че връзката, която съществува между цените на продуктите, предназначени за консумация в прясно състояние, и тези, предназначени за преработка, трябва да се постанови, че минималната цена за производителя трябва да се определя с отчитане на отклоненията в пазарните цени в сектора на плодовете и зеленчуците и необходимостта да се поддържа правилен баланс между различните начини на употреба на пресните продукти;
(4)
като има предвид, че размерът на помощта трябва да компенсира разликата между цените, платени на производителите в Общността, и цените, платени в трети страни; като има предвид, че следователно трябва да се установи база за изчисляване с оглед на тази разлика и въздействието на промените върху минималната цена, без да се засяга прилагането на някои технически елементи;
(5)
като има предвид, че поради голямото количество налични суровини и гъвкавостта на преработвателния капацитет, отпускането на производствена помощ в някои случаи може да доведе до значително повишаване на производството; като отчита, че за да се избегнат затрудненията за пласмента, които могат да произтекат от това, следва да бъдат установени ограничения за предоставянето на помощта или под формата на гаранционен праг, или на квотен режим, в зависимост от продукта;
(6)
като има предвид, че с оглед на придобития опит, свързан с преработени продукти на доматена основа, следва да се възприеме гъвкав режим, насочен към повишаване динамиката на предприятията и конкурентноспособността на промишлеността на Общността; като има предвид, че квотите по група продукти и държава-членка трябва да се установят на фиксирана база за първите две години на прилагане на новия режим; като има предвид, че размерът на помощта за концентрати и техните производни трябва да се намали с цел да се компенсират увеличените разходи като резултат от увеличените квоти за доматен концентрат и другите продукти, свързани със стария режим;
(7)
като има предвид, че секторът на сушеното грозде се отличава с особени характеристики, които доведоха до въвеждането на специализирана система за помощ на специализираните реколтни площи; като има предвид, че тази система, заедно със системата на гарантирана максимална площ, насочени към избягване на непропорционално разширяване на лозята за производството на грозде, предназначено за сушене, трябва да се запази, както и преди, в същия регламент;
(8)
като има предвид, че схемите за презасаждане с цел борба с филоксерата продължават; като има предвид, че за да се избегне спирането на тази дейност, когато все още остават обширни площи за презасаждане, е необходимо да продължи да се поддържа системата на помощ на производителите, които презасаждат лозята си с цел да се борят с филоксерата;
(9)
като има предвид, че за да се облекчи пласментът на преработените продукти и да се адаптират техните качества по-добре към пазарните изисквания, трябва да се предвиди възможност за определянето на стандарти;
(10)
като има предвид, че за сектора на сушеното грозде и сушените смокини трябва да се поддържа складова система с определен обем, ограничен за определено количество сушено грозде, без да се засягат определени адаптирания; като има предвид, че нивата на изкупните цени за тези два продукта трябва да се определят с оглед на специфичните характеристики на всеки от тях;
(11)
като има предвид, че е необходимо да се предвиди възможност за въвеждане на специфични мерки в полза на някои сектори, подложени на международна конкуренция, в които производството има значително местно или регионално значение; като има предвид, че тези мерки трябва да включват структурни подобрения, насочени към повишаване на конкурентноспособността и насърчаване на потреблението на въпросните продукти; като има предвид, че в преходния период трябва да се предвиди помощ с определен размер за площи с аспержи, предназначени за преработка, с оглед състоянието на сектора;
(12)
като има предвид, че в Регламент (ЕО) № 3290/94 (4) Съветът прие адаптиранията и преходните мерки, които се изискват в селскостопанския сектор, с цел да се изпълнят споразуменията, сключени в контекста на Уругвайския кръг от многостранните търговски преговори, по-конкретно новия режим на търговия с трети страни в сектора на продуктите от преработени плодове и зеленчуци; като има предвид, че разпоредбите на приложение ХIV към Регламент (ЕО) № 3290/94 следва да се въведат в настоящия регламент; като има предвид, че с цел улеснение Комисията трябва да упражни своите правомощия за въвеждане на някои технически разпоредби, свързани с възможния недостиг на захар;
(13)
като има предвид, че отпускането на определена помощ би изложило на риск функционирането на единния пазар; като има предвид, че следователно обхватът на разпоредбите на Договора, по силата на които помощта, отпускана от държавите-членки, може да бъде проучвана и помощта, несъвместима с общия пазар, може да бъде забранена, следва да бъде разширен, за да обхванат и сектора, посочен в настоящия регламент;
(14)
като има предвид, че Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета от 28 октомври 1996 г. относно общата организация на пазара на плодове и зеленчуци (5) следва да се прилага за сектора на продуктите от преработени плодове и зеленчуци, с цел да се избегне дублирането на стандартите и контролните органи; като има предвид, че е необходимо да се предвидят и санкции, за да се гарантира еднаквото прилагане на новия режим в цялата Общност;
(15)
като има предвид, че общата организация на пазарите на продукти от преработени плодове и зеленчуци трябва надлежно и едновременно да отчита целите, установени в членове 39 и 110 на Договора;
(16)
като има предвид, че за да се облекчи изпълнението на разпоредбите на настоящия регламент, е необходимо за тясното сътрудничество между държавите-членки и Комисията да се създаде управителен комитет,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Настоящият регламент създава обща организация на пазарите на продукти от преработени плодове и зеленчуци.
Общата организация обхваща следните продукти:
код по КН
Описание
a)
ex 0710
Замразени зеленчуци (неварени или варени във вода или на пара), с изключение на сладка царевица от подпозиция 0710 40 00, маслини от подпозиция 0710 80 10 и плодове от вида Capsicum или вида Pimenta от подпозиция 0710 80 59
ex 0711
Зеленчуци, временно консервирани (например посредством серен диоксид или във вода - солена, сулфурирана или с прибавка на други вещества, подсигуряващи временното им консервиране), но негодни за директна консумация в това състояние, с изключение на маслини от подпозиция 0711 20, плодове от вида Capsicum или вида Pimenta от подпозиция 0711 90 10 и сладка царевица от подпозиция 0711 90 30
ex 0712
Зеленчуци, сушени, дори нарязани на парчета или резенки, смлени или на прах, но необработени по друг начин, с изключение на картофи, дехидратирани чрез изкуствено изсушаване с топлина и неподходящи за консумация от човека, попадащи под подпозиция ex 0712 90 05, сладка царевица от подпозиция ex 0712 90 11 и 0712 90 19 и маслини от подпозиция ex 0712 90 90
0804 20 90
Сушени смокини
0806 20
Сушено грозде
ex 0811
Плодове и черупкови плодове, неварени или варени във вода или на пара, замразени, без добавка на захар или други подсладители, с изключение на замразени банани, попадащи под подпозиция ex 0811 90 95
ex 0812
Плодове и черупкови плодове, временно консервирани (например посредством серен диоксид или във вода - солена, сулфурирана или с прибавка на други вещества, подсигуряващи временното им консервиране), но негодни за директна консумация в това състояние, с изключение на замразени банани, попадащи под подпозиция ex 0811 90 95
ex 0813
Плодове, сушени, различни от тези по позиции от 0801 до 0806 включително; смеси от сушени плодове или от черупкови плодове от настоящата глава, с изключение на смеси изключително от черупкови плодове по позиции 0801 и 0802, попадащи в подпозиции 0813 50 31 и 0813 50 39
0814 00 00
Кори от цитрусови плодове или от пъпеши и дини, пресни, замразени, поставени във вода - солена, сулфурирана или с прибавка на други вещества, подсигуряващи временното им консервиране, или сушени
0904 20 10
Изсушени сладки пиперки, ненатрошени и несмлени
б)
ex 0811
Плодове и черупкови плодове, неварени или варени във вода или на пара, замразени, с добавка на захар или други подсладители
ex 1302 20
Пектинови материали и пектинати
ex 2001
Зеленчуци, плодове, черупкови плодове и други годни за консумация части от растения, приготвени или консервирани с оцет или с оцетна киселина, с изключение на:
-
плодове от вида Capsicum, различни от сладките пиперки от подпозиция 2001 90 20
-
сладка царевица (Zea mays var. saccharata) от подпозиция 2001 90 30
-
игнам (индийски картоф), сладки патати и други подобни годни за консумация части от растения, с тегловно съдържание на скорбяла или нишесте 5 % или повече от подпозиция 2001 90 40 и
-
сърцевина от палмово дърво от подпозиция 2001 90 60
-
маслини от подпозиция 2001 90 65
-
лозови листа, израстъци на хмел и други подобни, годни за консумация части от растения, попадащи под подпозиция ex 2001 90 96
2002
Домати, приготвени или консервирани по начин, различен от този с оцет или с оцетна киселина
2003
Гъби и трюфели, приготвени или консервирани по начин, различен от този с оцет или с оцетна киселина
ex 2004
Други зеленчуци, приготвени или консервирани по начин, различен от този с оцет или оцетна киселина, замразени, различни от продуктите от позиция 2006, с изключение на сладката царевица (Zea mays var. saccharata) от подпозиция ex 2004 90 10, маслини от подпозиция 2004 90 30 и картофи, приготвени или консервирани под формата на брашно, грис или люспи от подпозиция 2004 10 91
ex 2005
Други зеленчуци, приготвени или консервирани по начин, различен от този с оцет или с оцетна киселина, незамразени, различни от продуктите от позиция 2006, с изключение на маслините от подпозиция 2005 70, сладка царевица (Zea mays var. saccharata ) отподпозиция 2005 80 00 и плодове от вида Capsicum, с изключение на сладките пиперки от подпозиция 2005 90 10 и картофи, приготвени или консервирани под формата на брашно, грис или люспи от подпозиция 2005 20 10
ex 2006 00
Плодове, черупкови плодове, кори от плодове и други части от растения, варени в захарен сироп (изцедени, захаросани или кристализирани), с изключение на банани, консервирани със захар, от подпозиции ex 2006 00 38 и ex 2006 00 99
ex 2007
Конфитюри, желета, мармалади, пюрета и каши от плодове, приготвени чрез варене, с или без добавка на захар или други подсладители, с изключение на:
-
хомогенизирани продукти от банани от подпозиция ex 2007 10
-
конфитюри, желета, мармалади, пюрета или пасти от банани от подпозиции ex 2007 99 39, ex 2007 99 58 и ex 2007 99 98
ex 2008
Плодове, черупкови плодове и други части от растения, годни за консумация, приготвени или консервирани по друг начин, със или без добавка на захар или други подсладители или алкохол, невключени другаде:
-
фъстъчено масло от подпозиция 2008 11 10
-
сърцевина от палмово дърво от подпозиция 2008 91 00
-
царевица от подпозиция 2008 99 85
-
игнам (индийски картоф), сладки патати и други подобни годни за консумация части от растения, с тегловно съдържание на скорбяла или нишесте 5 % или повече от подпозиция 2008 99 91 и
-
лозови листа, израстъци на хмел и други подобни, годни за консумация части от растения от подпозиция ex 2008 99 99
-
бананови смеси, обработени или консервирани по друг начин, от подпозиции 2008 92 59, ex 2008 92 78 и ex 2008 92 98
-
банани, приготвени или консервирани по друг начин, освен тези от подпозиции ex 2008 99 49, ex 2008 99 68 и ex 2008 99 99
ex 2009
Плодови сокове (с изключение на сок от грозде и мъст от грозде от подпозиция 2009 60 и сок от банани от подпозиция 2009 80) и зеленчукови сокове, неферментирали, без добавка на алкохол, със или без добавка на захар или други подсладители.
3. Пазарните години на продуктите съгласно параграф 2 се фиксират, ако е необходимо, в съответствие с процедурата съгласно член 29.
ДЯЛ I
Режим на помощите
Член 2
1. Режимът на производствена помощ се прилага за продуктите, изброени в приложение I, получени от плодове и зеленчуци, събрани в Общността.
2. Производствената помощ се отпуска на преработватели, изплатили на производителите цена за суровините не по-ниска от минималната цена по договори между организации на производители, признати или временно оправомощени по Регламент (ЕО) № 2200/96, от една страна, и преработвателите - от друга.
Въпреки това през петте пазарни години след влизането в сила на настоящия регламент могат да се сключват и договори между преработватели и индивидуални производители за количества, непревишаващи за всяка година съответно 75 %, 65 %, 55 %, 40 % и 25 % от количеството, което дава право на производствена помощ.
Организациите на производители разширяват възможността да се възползват от настоящия член и оператори, които не са свързани с колективните структури, посочени в Регламент (ЕО) № 2200/96, които се ангажират да търгуват чрез такива структури цялата си продукция, предназначена за производството на продуктите, посочени в приложение I, и които плащат част от общите разходи по управлението на режима, поети от организацията.
Договорите трябва да бъдат подписани преди началото на пазарната година.
Член 3
1. Минималната цена, която трябва да се плати на производителите, се изчислява на базата на:
а)
минималната цена, която е била приложима за предходната пазарна година;
б)
движението на пазарните цени в сектора на плодовете и зеленчуците;
в)
необходимостта да се осигури нормално пазарно пласиране на основните пресни продукти за различни цели, включително снабдяване на преработвателната индустрия.
2. Минималните цени се фиксират преди началото на всяка пазарна година.
3. Минималните цени и подробните правила за прилагане на настоящия член се приемат в съответствие с процедурата съгласно член 29.
Член 4
1. Производствената помощ не може да надвишава разликата между минималната цена, която се заплаща на производителя в Общността, и цената на суровината в основните трети страни производителки и износителки.
2. Размерът на производствената помощ се фиксира по такъв начин, че да позволява пласирането на продукта, получен в Общността, в границите, определени с параграф 1. При определянето на размера на помощта и без да се засяга прилагането на член 5, се отчита, по-специално, следното:
а)
разликата между цената на суровината в Общността и цената, получавана в главните конкурентни трети страни;
б)
размерът на установената или изчислена помощ преди намалението, предвидено в параграф 10, ако това е приложимо, за предходната пазарна година и
в)
когато производството на даден продукт в Общността представлява значителен дял от пазара, тенденциите в обема на външната търговия и цените, получени от тази търговия, когато последният критерий води до намаление на размера на помощта.
3. Помощта за производство се фиксира в зависимост от нетното тегло на преработения продукт. Коефициентите, отразяващи съотношението между теглото на използваната суровина и нетното тегло на преработения продукт, се дефинират на стандартизирана база. Те редовно се осъвременяват на база на придобития опит.
4. Производствената помощ се отпуска на преработватели само за преработени продукти, които:
а)
са произведени от суровини, събрани в Общността, за които заявителят е платил най-малко минималната цена, посочена в член 3;
б)
отговарят на минималните изисквания за качество.
5. Цената на суровината в главните конкурентни трети страни се определя предимно на базата на цените, които действително се плащат на изхода на земеделското стопанство за пресни продукти със сравнимо качество, използвани за преработка, претеглени на базата на количествата крайни продукти, изнасяни от тези трети страни.
6. Когато продукцията на Общността представлява най-малко 50 % от количествата, съставляващи потребителския пазар на Общността спрямо този продукт, тенденциите на цените и количествата на вноса и износа се определят чрез сравнение с данните за календарната година, предхождаща началото на пазарната година с данните за предходната календарна година.
7. В случая на продукти, преработени от домати, помощта за производителите се изчислява за:
а)
доматен концентрат, попадащ под код по КН 2002 90;
б)
цели белени домати сорт San Marzano или подобни сортове и попадащи под код по КН 2002 10;
в)
цели белени домати сорт Roma или подобни сортове и попадащи под код по КН 2002 10;
г)
доматен сок, попадащ под код по КН 2009 50.
8. Производствената помощ за другите продукти, получени от преработката на домати, се получава, според случая, или от помощта, изчислена за доматения концентрат с отчитане по-специално на съдържанието на сухия екстракт на продукта, или от помощта, изчислена за цели белени домати от сорта Roma или сходни сортове с отчитане, по-специално, на търговските характеристики на продукта.
9. Комисията установява размера на производствената помощ преди началото на всяка пазарна година в съответствие с процедурата, определена в член 29. Коефициентите, посочени в параграф 3, минималните изисквания за качество и другите подробни правила за прилагането на настоящия член се приемат в съответствие със същата процедура.
10. За продукти, преработени от домати, общите разходи не трябва да надвишават, за всяка пазарна година, сумата, която би била достигната, ако френската и португалската квоти за концентрати за 1997-1998 пазарна година са били определени както следва:
- Франция
:
224323 тона,
- Португалия
:
670451 тона.
За тази цел помощта, определена за доматените концентрати и техните производни в съответствие с параграф 9, се намалява с 5,37 %. Ако увеличението на френската и португалската квота не е използвано изцяло, след изтичане на пазарната година може да се изплати допълнителна сума.
Член 5
1. Въвежда се гаранционен праг за цялата Общност за всяка пазарна година за продуктите, посочени по-долу. При надвишаване на гаранционния праг помощта за производство се намалява. Гаранционният праг е:
а)
582000 тона нетно тегло за праскови в сироп и/или натурален плодов сок,
б)
102805 тона нетно тегло круши сорт Williams и Rocha в сироп и/или натурален плодов сок.
2. Размерът, с който праговете по параграф 1 са надвишени, се изчислява на базата на средните количества, произведени през трите пазарни години, предхождащи пазарната година, за която трябва да се определи производствената помощ. При надвишаване на гаранционния праг помощта за следващата пазарна година се намалява пропорционално на размера, с който е надвишен прагът.
Член 6
1. Въвежда се квотен режим за отпускане на производствена помощ за продукти, преработени от домати. Помощта е ограничена до обем на преработените продукти, съответствуващ на тегло от 6836262 тона пресни домати.
2. Обемът на преработените продукти, посочени в параграф 1, се разпределя всеки пет години между трите отделни групи продукти, а именно: доматен концентрат, цели белени домати в консерви и други продукти, на базата на средните количества продукти във всяка група, произведени в съответствие с минималните цени в продължение на петте пазарни години, предхождащи пазарната година за която се извършва разпределението.
Въпреки това първото разпределение за 1997-1998 пазарна година и последващите четири пазарни години е, както следва:
- доматен концентрат: 4585253 тона,
- цели белени домати в консерви: 1366119 тона,
- други продукти: 914890 тона.
3. Количеството пресни домати, определено съгласно параграф 2 за всяка група продукти, се разпределя всяка година между държавите-членки в съответствие със средните количества, произведени съгласно минималните цени през трите пазарни години, предхождащи пазарната година, за която се извършва разпределението.
Въпреки това разпределението за 1997-1998 и 1998-1999 пазарни години е посочено в приложение III към настоящия регламент.
За 1999-2000 пазарна година разпределението е на основата на средните количества, произведени в съответствие с минималните цени през 1997-1998 и 1998-1999 пазарни години.
От 1999-2000 пазарна година нататък разпределението съгласно настоящия параграф не може да води до отклонение, по държава-членка и по група продукти, с повече от 10 % от една пазарна година до друга. Когато разпределението се извършва съгласно параграф 2, този процент се изчислява на базата на количествата през предходната пазарна година, адаптирани с коефициентите на отклонение, които се получават за всяка група продукти от това разпределение.
4. Държавите-членки разпределят предоставените им количества между преработвателните предприятия, установени на тяхна територия, съгласно средните количества, произведени в съответствие с минималните цени през трите пазарни години, предхождащи пазарната година, за която е извършено разпределението, с изключение на 1996-1997 пазарна година, която не се отчита.
Въпреки това за първите три разпределения за пазарните години 1997-1998, 1998-1999 и 1999-2000 количествата, които се взимат предвид спрямо пазарните години 1993-1994, 1994-1995 и 1995-1996, са действително произведените количества.
5. От 1999-2000 пазарна година нататък разпределенията съгласно параграфи 2 и 3 се осъществяват съгласно процедурата, определена в член 29. Подробните правила за прилагането на настоящия член се приемат в съответствие със същата процедура. Те включват, по-специално, правила, които се прилагат за предприятия, които са започнали дейност преди не по-малко от три години, към нови предприятия и в случаите на сливане или прехвърляне на предприятия.
Член 7
1. Помощ се отпуска за култивиране на грозде, предназначено за производство на стафиди от сортове султански стафиди и Moscatel, и коринтски стафиди.
Размерът на помощта се определя на хектар специализирана реколтна площ на основата на среден добив на хектар от въпросната площ. Освен това размерът на помощта се установява, като се взима предвид:
а)
необходимостта да се гарантира, че се поддържат площите, традиционно използвани за отглеждане на горепосочените култури;
б)
възможностите за пласмент на това сушено грозде.
Размерът на помощта може да бъде диференциран според сортовете грозде и други фактори, които могат да повлияят върху добива.
2. За всяка пазарна година се въвежда максимална гарантирана площ в Общността, равна на средните площи в Общността, използвани за културите съгласно параграф 1 през пазарните години 1987-1988, 1988-1989 и 1989-1990. Ако специализираните площи, използвани за производство на сушено грозде, надвишават максималната гарантирана площ на Общността, размерът на помощта се намалява за следващата пазарна година според раз мера, с който тази площ е надвишена.
3. Помощта се отпуска след като реколтата бъде събрана и продуктът - изсушен за преработка.
4. Производители, които презасаждат своите лозя, за да се борят с филоксерата и които не получават помощ, предвидена съгласно структурните мерки срещу това заболяване за сметка на ФЕОГА, секция „Ориентиране“, имат право, през трите пазарни години, на помощ в размер, определен с оглед размера на помощта съгласно параграф 1 и размера на помощта, отпускана по посочените структурни мерки. В този случай параграф 3 не се прилага.
5. Преди началото на всяка пазарна година Комисията установява размера на помощта според процедурата съгласно член 29. В съответствие със същата процедура тя определя подробните правила за прилагането на настоящия член и при необходимост определя надвишаването на максималната гарантирана площ и произтичащото от това намаление на размера на помощта.
Член 8
Може да се въведат общи стандарти за продуктите, изброени в член 7, параграф 1, и тези, изброени в приложение I, предназначени или за консумация в Общността, или за износ в трети страни съгласно процедурата, определена в член 29.
Член 9
1. През последните два месеца на дадена пазарна година органите, одобрени от съответните държави-членки, по-нататък наричани „агенции за съхранение“, могат да изкупуват султански стафиди, коринтски стафиди и сушени смокини, произведени в Общността през текущата пазарна година, при условие че продуктите съответстват на стандартите за качество, които трябва да бъдат определени.
Количествата султански стафиди и коринтски стафиди, закупени съгласно параграф 2, не могат да надвишават 27370 тона.
2. Изкупните цени, на които агенциите за съхранение изкупуват продуктите съгласно параграф 1, са:
а)
за сушени смокини, минималната цена за най-ниския клас качество минус 5 %;
б)
за султански стафиди и коринтски стафиди изкупните цени в сила през 1994-1995 пазарна година, адаптирани всяка година според промяната на минималната вносна цена, посочена в член 13, или, от 2000-та година нататък, според световните цени.
3. Изкупените от агенциите за съхранение продукти се пласират при условия, които не застрашават баланса на пазара и които осигуряват равен достъп до продуктите за продажба и еднакво третиране на купувачите.
Когато продуктите не могат да се пласират при нормални условия, е необходимо да се предприемат специални мерки. В този случай може да се наложи изискването на специална гаранция, за да се гарантира изпълнението на поетите ангажименти, по-специално онези, които са свързани с местоназначението на продукта. Гаранцията не се възстановява, изцяло или частично, ако ангажиментът не е изпълнен или е изпълнен само частично.
4. Помощ за съхранение се отпуска на агенциите за съхранение за изкупените количества продукти и за действителното време на складиране. Предоставянето на помощ се прекратява след изтичане на 18 месеца след края на пазарната година, през която е изкупен продуктът.
5. На агенциите за съхранение се предоставя финансова компенсация, равна на разликата между изкупната цена, платена от агенциите за съхранение, и продажната цена. Тази компенсация се намалява с размера на печалбите от разликата между изкупната цена и продажната цена.
6. За целите на прилагането на параграф 1 държавите-членки одобряват агенциите за съхранение, които дават подходящи гаранции, че могат да съхраняват продуктите при задоволителни технически условия и че могат задоволително да боравят със закупените продукти.
От агенциите се изисква, по-специално, да съхраняват продуктите в отделни помещения и да водят отделно счетоводство за тези продукти.
7. Продажбата на закупените съгласно параграф 1 продукти се организира чрез тръжна процедура или на предварително фиксирани цени.
Подадените оферти се взимат под внимание само когато е предоставена гаранция.
8. Изкупната цена съгласно параграф 2 и подробните правила за прилагане на настоящия член, по-специално, условията за отпускане на помощ за складова дейност, финансовата компенсация, изкупуването и продажбата на продуктите от агенциите за съхранение, се приемат в съответствие с процедурата съгласно член 29.
Член 10
1. В случая на продуктите, обхванати от член 1, параграф 2, които имат важно икономическо или екологично значение на регионално или местно равнище и които, по-специално, са предмет на силна международна конкуренция, могат да бъдат предприети специални мерки за насърчаването на конкурентноспособността им, в съответствие с процедурата съгласно член 29.
Подобни мерки, могат да включват, по-специално:
а)
дейности за подобряване на състоянието на събраната реколта за преработване и адаптиране на нейните характеристики към нуждите на преработвателната промишленост;
б)
дейности за усъвършенстване на научните и техническите аспекти на новите производствени методи и процедури с цел да се подобри качеството и/или намалят производствените разходи за преработените продукти;
в)
дейности, свързани с разработката на нови продукти и/или нови сфери на използване на преработените продукти;
г)
извършване на икономически и пазарни проучвания;
д)
дейности за насърчаване на потреблението и използването на въпросните продукти.
2. Мерките съгласно параграф 1 се осъществяват от организациите на производители или техните асоциации, признати съгласно Регламент (ЕО) № 2200/96, съвместно с организации, представляващи операторите, които преработват и/или търгуват продукта/продуктите в дадения сектор.
3. За да се улесни въвеждането на специфичните мерки, целящи подобряването на конкурентноспособността съгласно параграф 1 по отношение на аспержите, по силата на настоящия член се отпуска фиксирана помощ от 500 ECU на хектар за максимум 9 000 хектара, през първите три години след въвеждането на тези мерки.
4. Подробните правила за приложението на настоящия член, и по-специално за осигуряване на съвместимостта и взаимното допълване на мерките съгласно настоящия член и тези, приети съгласно член 17 от Регламент (ЕО) № 2200/96, от една страна, и мерките, финансирани съгласно членове 2, 5 и 8 от Регламент (ЕИО) № 4256/88 (6), от друга, се приемат в съответствие с процедурата съгласно член 29.
ДЯЛ II
Търговия с трети страни
Член 11
1. Вносът в Общността или износът от нея на всеки от продуктите, изброени в член 1, параграф 2, може да бъде подчинен на представянето на лицензия за внос или износ.
Лицензиите се издават от държавите-членки на всеки заявител, независимо от неговото място на установяване в Общността и без да се засягат мерките, предприети за прилагане на членове 15, 16, 17 и 18.
Лицензиите са валидни в цялата Общност. Издаването на такава лицензия може да е свързано с представянето на гаранция, че продуктите са внесени или изнесени през срока на валидност на лицензията; освен в случаите на непреодолима сила, гаранцията не се възстановява изцяло или частично, ако през този период вносът или износът не е извършен или е извършен само частично.
2. Срокът на валидност на лицензиите за внос и износ и другите подробни правила за прилагането на настоящия член се приемат съгласно процедурата, определена в член 29.
Член 12
1. Ако не е предвидено друго в настоящия регламент, към продуктите съгласно член 1, параграф 2 се прилагат митническите ставки от Общата митническа тарифа.
2. Подробните правила за прилагане на настоящия член се приемат съгласно процедурата, определена в член 29.
Член 13
1. За продуктите, изброени в приложение II, се фиксира минимална вносна цена за пазарните 1997-1998, 1998-1999 и 1999-2000 години. Минималната вносна цена се определя с оглед, по-специално, на:
-
цените франко граница на вноса в Общността,
-
цените на световните пазари,
-
положението на вътрешния пазар на Общността и
-
тенденцията на търговията с трети страни.
Ако минималната вносна цена не се спазва, към митото се налага и компенсаторна такса въз основа на цените на главните доставчици - трети страни.
2. Минималната вносна цена за стафиди се фиксира преди началото на пазарната година.
Определя се минимална вносна цена за коринтски стафиди и други видове стафиди. За всяка от двете групи продукти тази цена може да се определи за продуктите в еднократни опаковки с нетно тегло, което трябва да се установи и за продукти в еднократни опаковки с нетно тегло, превишаващо това тегло.
3. Минималната вносна цена за преработени череши се определя преди началото на пазарната година. Цената може да се определя за продукти в еднократни опаковки с установено нетно тегло.
4. Минималната вносна цена, която трябва да се спазва за стафиди, е тази, приложима в деня на вноса. Компенсационната такса, която се начислява, ако има такава, е тази, която е приложима в същия ден.
5. Минималната вносна цена, която трябва да се спазва за преработените череши, е приложимата в деня на приемането на декларацията за пускане в свободно обращение.
6. Компенсационните такси за стафиди се определят чрез препратка към скала на вносните цени. Разликата между минималната вносна цена и всяка стъпка на скалата е:
-
1 % от минималната цена за първата стъпка,
-
3, 6 и 9 % съответно за втората, третата и четвъртата стъпка.
Петата стъпка на скалата обхваща всички случаи, когато вносната цена е по-ниска от тази, която се прилага за четвъртата стъпка.
Максималната компенсационна такса, която трябва да се определи за стафидите, не трябва да надвишава разликата между минималната цена и сумата, определена на основата на най-благоприятните цени на световния пазар за значителни количества от най-представителните трети страни, които не са членки на Общността.
7. Когато вносната цена за преработени череши е по-ниска от минималната цена за тези продукти, се налага компенсационна такса, равна на разликата между тези две цени.
8. Минималната вносна цена, размерът на компенсационната такса и другите правила за прилагането на настоящия член се приемат в съответствие с процедурата съгласно член 29.
Член 14
1. За да се предотвратят или да се противодействува на неблагоприятните ефекти върху пазара на Общността, които могат да произтекат от вноса на определени продукти, изброени в член 1, параграф 2, за вноса на един или повече от тези продукти с митническа ставка, определена в Общата митническа тарифа, допълнително се заплаща вносно мито, ако условията, установени в член 5 от Споразумението за селското стопанство (7) сключено в рамките на Уругвайския кръг от многостранните търговски преговори, са изпълнени, освен ако вносът вероятно няма да наруши пазара на Общността или последствията ще бъдат непропорционални на поставената цел.
2. Началните цени, под които може да се наложи допълнително мито, са тези, за които Общността съобщава на Световната търговска организация съгласно своята оферта, представена на Уругвайския кръг от търговските преговори.
Началните обеми, при надвишаване на които се налага допълнително вносно мито, се определят, по-специално, въз основа на вноса в Общността през последните три години преди годината, когато настъпят или има вероятност да настъпят неблагоприятните последствия съгласно параграф 1.
3. Вносните цени, които трябва да се вземат предвид за налагане на допълнително вносно мито, се определят на базата на вносни цени CIF за съответната пратка.
Вносните цени CIF се проверяват за тази цел на базата на представителните цени за въпросния продукт на световния пазар или на вносния пазар на Общността за продукта.
4. Подробните правила за прилагането на настоящия член се приемат в съответствие с процедурата, определена в член 29. Тези подробни правила определят, по-специално:
а)
продуктите, за които могат да се налагат допълнителните вносни мита съгласно член 5 от Споразумението за селското стопанство, посочено в параграф 1 от настоящия член;
б)
другите критерии, необходими за прилагането на параграф 1 в съответствие с член 5 от Споразумението за селското стопанство.
Член 15
1. Тарифните квоти за продуктите, изброени в член 1, параграф 2, произтичащи от споразуменията, сключени в рамките на Уругвайския кръг от многостранните търговски преговори, се откриват и се управляват съгласно подробните правила, приети в съответствие с процедурата, определена в член 29.
2. Квотите могат да се управляват чрез прилагане на един от следните методи или комбинация от тях:
а)
по хронологичен ред, по който заявленията са представени (на база „пръв дошъл, пръв обслужен“);
б)
метод за разпределение на квотите пропорционално на изискваните количества, когато са представени заявления (използване на метода на „едновременно проучване“);
в)
метод с отчитане на традиционните търговски потоци („метод на традиционните/нови постъпления“).
Могат да бъдат приети и други подходящи методи. Те трябва да избягват дискриминацията между съответните оператори.
3. Избраният метод на управление отчита, когато е подходящо, потребностите от доставка на пазара на Общността и необходимостта да се запази равновесието на този пазар и заедно с това да се разработват методи, използвани в миналото към квотите, съответстващи на тези, посочени в параграф 1, без да се засягат правата, произтичащи от споразуменията, сключени в рамките на Уругвайския кръг от търговските преговори.
4. Подробните правила, посочени в параграф 1, определят годишните квоти, надлежно разпределени през цялата година, определят административния метод, който трябва да се използва и, когато е подходящо, включват:
а)
гаранции за естеството, източника и произхода на продукта;
б)
признаване на документа, използван за проверка на гаранциите, посочени в буква а), и
в)
условията, при които са издадени лицензиите за внос и техния срок на валидност.
Член 16
1. В степента, необходима за допускане на износа на:
а)
икономически значими количества от продуктите без добавка на захар съгласно член 1, параграф 2:
б)
-
бяла и сурова захар, попадащи под код по КН 1701:
-
глюкоза и глюкозен сироп, попадащи под кодове по КН 1702 30 51, 1702 30 59, 1702 30 91, 1702 30 99 и 1702 40 90, и
-
изоглюкоза, попадаща под кодове по КН 1702 30 10, 1702 40 10, 1702 60 10 и 1702 90 30, и
-
сиропи от цвекло и захарна тръстика, попадащи под код по КН ex 1702 90 99,
използвани в продуктите съгласно член 1, параграф 2, буква б),
на базата на цените на тези продукти в международната търговия и в рамките, произтичащи от споразуменията, сключени в съответствие с член 228 от Договора, разликата между тези цени и цените, използвани в Общността, може да се покрие чрез възстановявания при износ.
2. Методът, който трябва да бъде приет за разпределение на количествата, които могат да се експортират с възстановяване, е методът, който е:
а)
най-подходящ за естеството на продукта и ситуацията на въпросния пазар, като позволява най-ефективното възможно използване на наличните ресурси с отчитане на ефективността и структурата на износа от Общността, без обаче да създава дискриминация между големите и малките оператори;
б)
най-малко административно тромав за операторите, с оглед и на административните изисквания;
в)
избягва всяка дискриминация между съответните оператори.
3. Възстановяванията са едни и същи за цялата Общност.
Когато международната търговска ситуация или специфичните изисквания на определени пазари го изискват, възстановяването за даден продукт може да варира според местоназначението на продукта.
Възстановяванията се фиксират в съответствие с процедурата, определена в член 29. Възстановяванията се фиксират на редовни интервали.
Възстановявания, фиксирани на редовни интервали, могат, ако е необходимо, да бъдат изменени от Комисията по искане на държава-членка или по нейна собствена инициатива.
4. Възстановяванията се предоставят само по заявление и при представяне на съответната лицензия за износ.
5. Приложимото възстановяване е това, приложимо в деня на подаване на заявление за лицензия, а в случай на диференцирано възстановяване - приложимото в същия ден:
а)
за местоназначението, посочено в лицензията, или
б)
за действителното местоназначение, ако то се различава от посоченото в лицензията. В този случай приложимият размер не може да превишава размера, приложим за местоназначението, посочено в лицензията.
За предотвратяване на злоупотреба с гъвкавостта, предвидена в настоящия параграф, могат да бъдат взети подходящи мерки.
6. В съответствие с процедурата съгласно член 29 могат да бъдат предвидени дерогации от параграфи 4 и 5 в случай на продукти, за които се изплащат възстановявания в рамките на дейности по предоставяне на хранителни помощи.
7. Съответствието с ограниченията в обемите, произтичащо от споразуменията, сключени в съответствие с член 228 от Договора, се гарантира на базата на лицензиите за износ, издадени за референтните периоди, предвидени в тях и приложими към въпросните продукти. По отношение на спазването на задълженията, произтичащи от споразуменията, сключени в рамките на Уругвайския кръг от многостранните търговски преговори, изтичането на референтен период не засяга валидността на лицензиите за износ.
8. Подробните правила за прилагането на настоящия член, включително разпоредбите за преразпределение на неразпределени или неизползувани количества, подлежащи на износ, се приемат в съответствие с процедурата, определена в член 29.
Член 17
1. Настоящият член се прилага за възстановяването, посочено в член 16, параграф 1, буква а).
2. При определяне на възстановяването трябва да се отчита следното:
а)
съществуващата ситуация и бъдещите тенденции по отношение на:
-
цени и наличност на пазара на Общността на продукти, преработени от плодове и зеленчуци,
-
цените, доминиращи в международната търговия;
б)
минималните търговски и транспортни разходи от пазарите на Общността до пристанищата или други пунктове на износ от Общността, както и разходите за превоз до страните на местоназначение;
в)
икономическите аспекти на предлагания износ;
г)
границите, произтичащи от споразуменията, сключени в съответствие с член 228 от Договора.
3. При определяне на цените на пазара на Общността за продуктите, посочени в член 16, параграф 1, буква а), се отчитат доминиращите цени, които са най-благоприятни с оглед на износа.
При определяне на международните цени се има предвид следното:
а)
цените, доминиращи на пазарите на трети страни;
б)
най-благоприятните цени за вноса от трети страни, практикувани в третите страни на местоназначение;
в)
цени на производителите в трети страни износителки;
г)
офертни цени на границите на Общността.
4. Възстановяването се изплаща след доказване, че:
-
продуктите са били изнесени от Общността,
-
продуктите са с произход от Общността и
-
в случая на диференцирано възстановяване - продуктите са стигнали до местоназначението, посочено в лицензията, или до друго местоназначение, за което е определено възстановяване, без да се засяга член 16, параграф 5, буква б). Въпреки това от това правило може да се правят изключения в съответствие с процедурата, определена в член 29, при условие че се предоставят равностойни гаранции.
5. Подробните правила за прилагането на настоящия член се приемат в съответствие с процедурата, определена в член 29.
Член 18
1. Настоящият член се прилага за възстановяването, посочено в член 16, параграф 1, буква б).
2. Размерът на възстановяването е равен на:
-
за сурова захар, бяла захар и сироп от цвекло и захарна тръстика, размера на възстановяването при износ за тези продукти в непреработен вид, определен съгласно член 17 от Регламент (ЕИО) № 1785/81 на Съвета от 30 юни 1981 г. относно общата организация на пазарите в сектора на захарта (8) и разпоредбите за прилагането му,
-
за изоглюкозата, размера на възстановяването при износ на този продукт в непреработен вид, определен в съответствие с член 17 от Регламент (ЕИО) № 1785/81 и разпоредбите за прилагането му,
-
за глюкоза и глюкозен сироп, размера на възстановяване при износ за тези продукти в непреработен вид, определен за всеки от продуктите в съответствие с член 13 от Регламент (ЕИО) № 1766/92 на Съвета от 30 юни 1992 г. относно общата организация на пазара на зърнени култури (9) и разпоредбите за прилагането му.
3. За да могат да се възползват от възстановяването, преработените продукти трябва да бъдат придружени, при износ, от декларация от заявителя, в която се посочват количествата сурова и бяла захар, сиропи от захарно цвекло и захарна тръстика, изоглюкоза, глюкоза и сироп от глюкоза, използвани в производството.
Точността на декларацията, посочена в първата алинея, е предмет на проверка от компетентните органи в съответните държави-членки.
4. Ако възстановяването е недостатъчно да се допусне износ на продуктите, изброени в член 1, параграф 2, буква б), разпоредбите, определени за възстановяването, посочено в член 16, параграф 1, буква а), се прилагат към тези продукти вместо тези - в член 16, параграф 1, буква б).
5. Възстановяването се предоставя за износ на продукти:
а)
които са с произход от Общността;
б)
които са внесени от трети страни, за които са платени вносните мита, посочени в член 12, при условие че износителят докаже:
-
че продуктът за износ и внесеният по-рано продукт е един и същ;
-
че вносните мита са събрани при вноса.
В случая, обхванат от буква б), възстановяването за всеки продукт е равно на митата, събрани при вноса, когато последните са по-ниски от приложимото възстановяване; когато митата, събрани при вноса, са по-високи от това възстановяване, се прилага последното.
6. Възстановяването се изплаща след доказване, че:
-
продуктите отговарят на едно от двете условия, посочени в параграф 5,
-
продуктите са изнесени от Общността и
-
в случай на диференцирано възстановяване, продуктите са стигнали до местоназначението, посочено в лицензията, или до друго местоназначение, за което е било определено възстановяването, без да се засяга член 16, параграф 5, буква б). Въпреки това от това правило може да се правят изключения в съответствие с процедурата, определена в член 29, ако са определени условия, които предлагат равностойни гаранции.
7. Подробните правила за прилагането на настоящия член се приемат в съответствие с процедурата, определена в член 29.
Член 19
1. За правилното функциониране на общата организация на пазарите на зърнени култури, захар и плодове и зеленчуци, Съветът в съответствие с процедурата за гласуване, определена в член 43, параграф 2 от Договора, по предложение на Комисията, може в конкретни случаи да забрани изцяло или частично използването на режима за активно усъвършенстване по отношение на:
-
продуктите, посочени в член 16, параграф 1, буква б), и
-
плодове и зеленчуци, предназначени за производство на продуктите, изброени в член 1, параграф 2.
2. Въпреки това, чрез дерогация от параграф 1, ако възникнат обстоятелства съгласно параграф 1, които са изключително спешни и пазарът на Общността претърпява сътресение или може да претърпи сътресения от режима на активно усъвършенстване, Комисията, по искане на държава-членка или по собствена инициатива, определя необходимите мерки; Съветът и държавите-членки се уведомяват за тези мерки, които са валидни не повече от 6 месеца и влизат незабавно в сила. Ако Комисията получи искане от държава-членка, тя взима решение не по-късно от една седмица от получаването на искането.
3. Решението на Комисията може да бъде отнесено до Съвета от всяка държава-членка не по-късно от една седмица от деня на уведомяването. Съветът с квалифицирано мнозинство може да потвърди, измени или отмени решението на Комисията. Ако Съветът не е взел решение в продължение на три месеца, решението на Комисията се счита за отменено.
Член 20
1. Когато съгласно член 20 от Регламент (ЕИО) № 1785/81 при износа на бяла захар се начислява такса, надвишаваща 5 ECU за 100 килограма, налагането на експортна такса за продуктите, изброени в член 1, параграф 2, съдържащи не по-малко от 35 % добавена захар, може да се реши съгласно процедурата, определена в член 29.
2. Размерът на експортните такси се определя с оглед на:
-
естеството на продукта, преработен от плодове или зеленчуци, който съдържа добавена захар,
-
съдържанието на добавена захар в съответния продукт,
-
цените на бялата захар в Общността и на световните пазари,
-
таксата върху износа, приложима за бялата захар,
-
икономическите последствия от прилагането на тази такса.
3. Подробните правила за прилагането на настоящия член се приемат в съответствие с процедурата, определена в член 29.
Член 21
1. Общите правила за тълкуване на Комбинираната номенклатура и специалните правила за нейното прилагане се прилагат към на тарифната класификация на продуктите, обхванати от настоящия регламент; тарифната номенклатура, която е резултат от прилагането на настоящия регламент, се инкорпорира в Общата митническа тарифа.
2. Освен ако в настоящия регламент или в приетите съгласно него разпоредби не е предвидено друго, в търговията с трети страни е забранено следното:
-
начисляване на такси с равностоен на мито ефект,
-
прилагането на всякакви количествени ограничения или мерки, имащи равностоен ефект.
Член 22
1. Ако поради внос или износ пазарът на Общността на един или повече продукти, посочени в член 1, параграф 2, е засегнат или е застрашен от сериозно сътресение, което може да застраши постигането на целите, установени в член 39 от Договора, в търговията с трети страни могат да се приложат надлежни мерки, докато спре това сътресение или заплахата от сътресение.
Съветът, по предложение на Комисията, в съответствие с процедурата за гласуване, определена в член 43, параграф 2 от Договора, приема общите правила за прилагането на настоящия параграф и определя случаите и границите, в които държавите-членки могат да вземат защитни мерки.
2. Ако възникне ситуацията, посочена в параграф 1, Комисията, по искане на държава-членка или по собствена инициатива, решава необходимите мерки; държавите-членки се уведомяват за тези мерки, които влизат в сила незабавно. Ако Комисията получи искане от държава-членка, тя трябва да вземе решение в рамките на три работни дни от получаване на искането.
3. Всяка държава-членка може да отнесе до Съвета взетите от Комисията мерки не по-късно от три работни дни от деня, в който те са съобщени. Съветът заседава незабавно. С квалифицирано мнозинство той може да потвърди, измени или отмени съответната мярка.
4. Настоящият член се прилага с оглед на задълженията, произтичащи от международните споразумения, сключени в съответствие с член 228, параграф 2 от Договора.
ДЯЛ III
Общи разпоредби
Член 23
Членове 92, 93 и 94 на Договора се прилагат за производството и търговията с продуктите, посочени в член 1, параграф 2.
Член 24
Дял I (Национални проверки и проверки на Общността) от Регламент (ЕО) № 2200/96 се прилага за проверки на спазването на правилата на Общността, свързани с пазара на продукти от преработени плодове и зеленчуци.
Член 25
В съответствие с процедурата, определена в член 29, за специфичните нужди на сектора се приемат финансови или други административни санкции.
Член 26
Ако се изискват мерки за улесняване на прехода от стария режим към режима, установен в настоящия регламент, те се приемат в съответствие с процедурата, определена в член 29.
Член 27
1. Държавите-членки и Комисията взаимно си съобщават информацията, необходима за прилагането на настоящия регламент. Данните, които следва да се съобщават, се определят съгласно процедурата, определена в член 29. В съответствие със същата процедура се приемат подробни правила за съобщаване и разпространение на тази информация.
2. Законовите, подзаконовите и административните разпоредби, приети от държавите-членки за прилагане на настоящия регламент, включително всички изменения в тях, се съобщават на Комисията не по-късно един месец след приемането им.
3. Държавите-членки предприемат всички подходящи мерки за санкциониране на нарушенията на разпоредбите на настоящия регламент, както и за предотвратяването и спирането на всяка измама.
Член 28
Създава се Управителен комитет за продуктите от преработени плодове и зеленчуци, наричан по-нататък „Комитета“, състоящ се от представители на държавите-членки и председателстван от представител на Комисията.
Член 29
1. Когато се прави позоваване на процедурата, определена в настоящия член, председателят отнася проблема до Комитета или по собствена инициатива, или по искане на представителя на държавата-членка.
2. Представителят на Комисията предоставя на Комитета проект на необходимите за предприемане мерки. Комитетът представя своето становище по проекта в срок, определен от председателя, в зависимост от спешността на въпроса. Становището се взема от мнозинството, определено в член 148, параграф 2 от Договора, в случая на решения, които Съветът трябва да приеме по предложение на Комисията. Гласовете на представителите на държавите-членки в Комитета се претеглят по начина, посочен в същия член. Председателят не гласува.
3.
а)
Комисията приема мерки, които се прилагат незабавно.
б)
Въпреки това, ако тези мерки не са в съответствие със становището на Комитета, те се съобщават от Комисията на Съвета. В този случай Комисията може да отложи прилагането на мерките, които тя е определила, за период от не повече от един месец от датата на уведомяването.
С квалифицирано мнозинство Съветът може в рамките на един месец да вземе друго решение.
Член 30
Комитетът може да разгледа всеки друг въпрос, препратен му от председателя по негова собствена инициатива или по искане на представител на държава-членка.
Член 31
Разходите съгласно член 2, член 7, член 9, параграфи 4 и 5 и член 10, параграф 3 се считат за интервенция с оглед стабилизиране на селскостопанските пазари по смисъла на член 1, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕИО) № 729/70 на Съвета от 21 април 1970 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (10).
Член 32
Настоящият регламент се прилага, така че едновременно да се вземат под внимание целите, установени в членове 39 и 110 от Договора.
Член 33
1. Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Той се прилага от 1 януари 1997 г. Въпреки това дял I не се прилага за всеки съответен продукт до началото на 1997-1998 пазарна година.
2. Следните регламенти се отменят от датата на прилагане на съответните разпоредби на настоящия регламент:
-
Регламент (ЕИО) № 426/86 на Съвета от 24 февруари 1986 г. относно общата организация на пазара на продукти от преработени плодове и зеленчуци (11),
-
Регламент (ЕИО) № 2245/88 на Съвета от 19 юли 1988 г. относно въвеждане на гаранционни прагови системи за праскови и круши в сироп и/или натурални плодови сокове (12),
-
Регламент (ЕИО) № 1206/90 на Съвета от 7 май 1990 г. относно определяне на общи правила за режима на производствена помощ за преработени плодове и зеленчуци (13),
-
Регламент (ЕИО) № 668/93 на Съвета от 17 март 1993 г. относно въвеждането на граница за предоставяне производствена помощ за продукти от преработени домати (14).
Позоваванията на отменените регламенти се разбират като позоваване на настоящия регламент и следва да се четат в съответствие с таблиците на съответствие в приложение IV.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Люксембург на 28 октомври 1996 година.
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 2201/96,
annettu 28 päivänä lokakuuta 1996,
hedelmä- ja vihannesjalostealan yhteisestä markkinajärjestelystä
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 42 ja 43 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),
sekä katsoo, että
1) hedelmä- ja vihannesalaan yleensä vaikuttavat useat erilaiset muutostekijät, jotka yhteisön on otettava huomioon muuttamalla markkinajärjestelyjään koskevia perussääntöjä; tiettyjen jalosteiden osalta olisi lisäksi otettava huomioon tilanne kansainvälisillä markkinoilla; hedelmä- ja vihannesjalostealan yhteiseen markkinajärjestelyyn sen käyttöönoton jälkeen tehtyjen lukuisten muutosten johdosta olisi selkeyden vuoksi annettava uusi asetus,
2) tietyt jalosteet ovat erityisen tärkeitä yhteisön Välimeren alueilla, joilla tuotantohinnat ovat merkittävästi korkeammat kuin kolmansissa maissa; sellaisten sopimusten tekemiseen, joilla taataan jalostusteollisuuden säännöllinen tuotteiden saanti tuottajille maksettavan vähimmäishinnan maksamista vastaan, perustuva tuotantotukijärjestelmä, sellaisena kuin sitä on aiemmin sovellettu, on vakiintunut ja on suotavaa jatkaa sen soveltamista; samoin kuin tuoretuotteiden osalta myös jalostusalalla tuottajaorganisaatioiden asemaa olisi kuitenkin lujitettava, jotta voitaisiin taata tarjonnan keskittyminen entisestään, hallita tarjontaa järkevämmällä tavalla ja helpottaa tuottajille maksettavan vähimmäishinnan noudattamisen valvontaa,
3) tuoreina kulutettaviksi tarkoitettujen ja jalostettaviksi tarkoitettujen tuotteiden hintojen välisen yhteyden vuoksi olisi säädettävä, että tuottajalle maksettava vähimmäishinta määritetään ottaen huomioon hedelmä- ja vihannesalan markkinahintojen kehitys sekä tarve säilyttää tuoretuotteen eri käyttötapojen välinen riittävä tasapaino,
4) tuen on korvattava yhteisössä tuottajille maksettavien hintojen ja kolmansien maiden hintojen välinen erotus; tästä syystä olisi säädettävä laskentatavasta, jossa otetaan erityisesti huomioon kyseinen erotus sekä vähimmäishinnan muuttumisen vaikutus, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tiettyjen teknisten osatekijöiden soveltamista,
5) käytettävissä olevien raaka-aineiden suurien määrien ja jalostusmahdollisuuksien joustavuuden vuoksi tuotantotuen myöntäminen voi tietyissä tapauksissa aiheuttaa tuotannon huomattavaa kasvamista; tästä mahdollisesti seuraavien menekkivaikeuksien välttämiseksi olisi säädettävä tuen myöntämisen rajoista tuotekohtaisesti joko takuukynnysjärjestelmän tai kiintiöjärjestelmän muodossa,
6) tomaattijalosteiden osalta saadun kokemuksen perusteella päädyttiin ottamaan käyttöön joustavampi järjestelmä, jonka tarkoituksena on lisätä yritysten elinvoimaisuutta ja yhteisön teollisuuden kilpailukykyä; tuoteryhmäkohtaiset ja jäsenvaltiokohtaiset kiintiöt olisi vahvistettava kiinteästi uuden järjestelmän kahdelle ensimmäiselle soveltamisvuodelle; tiivisteitä ja niistä valmistettuja tuotteita koskevaa tukea olisi vähennettävä sen kustannuskasvun vastapainoksi, joka aiheutuu tomaattitiivisteitä ja muita tuotteita koskevan kiintiön nostamisesta aikaisempaan järjestelmään verrattuna,
7) kuivattujen viinirypäleiden alan erityisluonteen vuoksi päädyttiin soveltamaan erikoisviljelyalaan perustuvaa tukijärjestelmää; tämä järjestelmä sekä yhteisön takaamaan enimmäisviljelyalaan perustuva järjestelmä, jolla pyritään välttämään kuivattaviksi tarkoitettujen viinirypäleiden viljelyn kohtuuton lisääntyminen, on säilytettävä samassa asetuksessa kuten aiemminkin,
8) uudelleenistutustoimet viinikirvan torjumiseksi jatkuvat; tämän toiminnan jatkumisen turvaamiseksi, koska suuria aloja on vielä istutettava uudelleen, olisi säilytettävä tukijärjestelmä, jolla tuetaan niitä tuottajia, jotka istuttavat viiniviljelyksensä uudelleen viinikirvan torjumiseksi,
9) jalosteiden menekin edistämiseksi ja niiden laadun mukauttamiseksi paremmin markkinoiden tarpeisiin olisi säädettävä mahdollisuudesta vahvistaa asiaa koskevat vaatimukset,
10) kuivattujen viinirypäleiden ja kuivattujen viikunoiden aloilla markkinointivuoden lopulla tapahtuva, tiettyyn määrään kuivattuja viinirypäleitä rajoitettava varastoimisjärjestely olisi säilytettävä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tiettyjen mukautusten tekemistä; näille molemmille tuotteille olisi vahvistettava ostohintataso ottaen huomioon kummankin erityispiirteet,
11) olisi säädettävä mahdollisuudesta toteuttaa erityistoimenpiteitä tietyillä kansainväliseen kilpailuun joutuvilla aloilla, joiden tuotannolla on hyvin suuri paikallinen tai alueellinen merkitys; näihin toimenpiteisiin olisi sisällyttävä rakenteellisia parannuksia, joilla pyritään lisäämään kyseisten tuotteiden kilpailukykyä ja edistämään niiden käyttöä; olisi säädettävä väliaikaisesti kiinteästä tuesta jalostettavaksi tarkoitetun parsan nykyisille viljelypinta-aloille alalla vallitsevan tilanteen vuoksi,
12) asetuksessa (EY) N:o 3290/94 (4) vahvistettiin Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen osana tehtyjen sopimusten täytäntöönpanemiseksi maatalousalalla tarvittavat mukautukset ja siirtymätoimenpiteet sekä erityisesti kolmansien maiden kanssa käytävän hedelmä- ja vihannesjalostealan kaupan uusi järjestely; asetuksen (EY) N:o 3290/94 liitteessä XIV olevat määräykset otetaan tähän asetukseen; yksinkertaisuuden vuoksi komissiolle olisi kuitenkin annettava toimivalta tiettyjen teknisten, sokerin mahdollista hyvin vähäistä tarjontaa koskevien säännösten täytäntöönpanon osalta,
13) tiettyjen tukien myöntäminen saattaa vaarantaa yhteismarkkinoiden toiminnan; tämän vuoksi tässä asetuksessa tarkoitetulla alalla olisi sovellettava niitä perustamissopimuksen määräyksiä, joiden perusteella voidaan arvioida jäsenvaltioiden myöntämää tukea ja kieltää tuki, joka ei sovellu yhteismarkkinoille,
14) hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä 28 päivänä lokakuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2200/96 (5) säännöksiä olisi sovellettava hedelmä- ja vihannesjalostealalla asiaa koskevien vaatimusten ja tarkastusjärjestelmien päällekkäisyyksien välttämiseksi; on tarpeen säätää myös seuraamuksista, jotta voidaan varmistaa uuden järjestelmän yhdenmukainen soveltaminen kaikkialla yhteisössä,
15) hedelmä- ja vihannesjalostealan yhteisessä markkinajärjestelyssä on otettava samanaikaisesti ja tarkoituksenmukaisella tavalla huomioon perustamissopimuksen 39 ja 110 artiklassa määrätyt tavoitteet, ja
16) tämän asetuksen säännösten täytäntöönpanon helpottamiseksi olisi säädettävä menettelystä, jolla toteutetaan jäsenvaltioiden ja komission välinen tiivis yhteistyö hallintokomiteassa,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Tällä asetuksella perustetaan hedelmä- ja vihannesjalostealan yhteinen markkinajärjestely.
2. Yhteinen järjestely koskee seuraavia tuotteita:
TAULUKON PAIKKA
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden markkinointivuodet vahvistetaan tarvittaessa 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
I OSASTO Tukijärjestelmä
2 artikla
1. Tuotantotukijärjestelmää sovelletaan liitteessä I lueteltuihin tuotteisiin, jotka on valmistettu yhteisössä korjatuista hedelmistä ja vihanneksista.
2. Tuotantotukea myönnetään jalostajalle, joka on maksanut tuottajalle raaka-aineesta vähintään asetuksen (EY) N:o 2200/96 nojalla hyväksyttyjen tai esihyväksyttyjen tuottajaorganisaatioiden ja jalostajien välillä tehtyjen sopimusten mukaista vähimmäishintaa vastaavan hinnan.
Tämän asetuksen täytäntöönpanosta seuraavien viiden markkinointivuoden aikana sopimukset voidaan kuitenkin tehdä myös jalostajien ja yksittäisten tuottajien välisiksi sellaisen määrän osalta, joka eri markkinointivuosien aikana on enintään 75, 65, 55, 40 tai 25 prosenttia tuotantotukeen oikeuttavasta määrästä.
Edellä tarkoitetut tuottajaorganisaatiot saattavat tämän artiklan säännösten tarjoamat edut koskemaan niitä viljelijöitä, jotka eivät kuulu mihinkään asetuksessa (EY) N:o 2200/96 säädettyyn kollektiiviseen rakenteeseen, mutta jotka sitoutuvat pitämään liitteessä I esitettyjen tuotteiden valmistamiseen tarkoitetun koko tuotantonsa kaupan tuottajaorganisaation välityksellä ja osallistuvat tämän järjestelmän hallinnosta organisaatiolle aiheutuviin kokonaiskustannuksiin.
Sopimukset on allekirjoitettava ennen kunkin markkinointivuoden alkua.
3 artikla
1. Tuottajalle maksettava vähimmäishinta määritetään seuraavien tekijöiden perusteella:
a) edeltävän markkinointivuoden vähimmäishinta,
b) hedelmä- ja vihannesalan markkinahintojen kehitys,
c) tarve turvata eri käyttötarkoituksiin tarkoitettujen perustuoretuotteiden tavanomainen menekki, mukaan lukien tuotteiden toimittaminen jalostusteollisuudelle.
2. Vähimmäishinta vahvistetaan ennen kunkin markkinointivuoden alkua.
3. Vähimmäishinta ja tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt annetaan 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
4 artikla
1. Tuotantotuki ei saa olla suurempi kuin tuottajalle yhteisössä maksettavan vähimmäishinnan ja tärkeimmissä yhteisön ulkopuolisissa tuottaja- ja viejämaissa maksetun raaka-aineen hinnan välinen erotus.
2. Tuotantotuki vahvistetaan siten, että yhteisössä valmistettu tuote saadaan myydyksi 1 kohdassa säädetyt rajoitukset huomioon ottaen. Tuen vahvistamisessa otetaan 5 artiklan mukaisesti huomioon erityisesti:
a) yhteisössä maksettujen raaka-ainekustannusten ja tärkeimpien kilpailevien kolmansien maiden raaka-ainekustannusten välinen erotus,
b) edeltävälle markkinavuodelle vahvistettu tai ennen 10 kohdassa säädettyä mahdollista vähennystä laskettu tuki,
c) niiden tuotteiden osalta, joiden markkinoista on yhteisössä tuotetuilla tuotteilla huomattava markkinaosuus, ulkomaan kaupan määrän ja tuotteiden hinnan kehitys, jos jälkimmäisen arviointiperusteen vuoksi tukea vähennetään, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 5 artiklan soveltamista.
3. Tuotantotuki vahvistetaan jalostetun tuotteen nettopainon perusteella. Käytetyn raaka-aineen ja jalostetun tuotteen nettopainon välisen suhteen ilmaisevat kertoimet määritetään kiinteiksi. Ne päivitetään säännöllisesti saatujen tietojen perusteella.
4. Jalostajille myönnetään tuotantotukea ainoastaan jalostetuista tuotteista, jotka:
a) on valmistettu yhteisössä korjatuista raaka-aineesta, josta asianomainen jalostaja on maksanut vähintään 3 artiklassa tarkoitetun vähimmäishinnan;
b) ovat vähimmäislaatuvaatimusten mukaisia.
5. Tärkeimpien kilpailevien kolmansien maiden raaka-aineen hinta määritetään sellaisten tuoretuotteiden kohdalla, joiden laatu on verrattavissa jalostukseen käytettyjen tuotteiden laatuun, lähinnä tosiasiallisesti käytettyjen tilahintojen perusteella, jotka painotetaan näiden kolmansien maiden maailmanmarkkinoille viemän lopputuotteiden määrän mukaan.
6. Niiden tuotteiden osalta, joiden yhteisössä tapahtuvasta kulutuksesta yhteisön oma tuotanto on vähintään 50 prosenttia, tuonti- ja vientihintojen ja -määrien kehitystä arvioidaan vertaamalla markkinointivuoden alkua edeltäneen kalenterivuoden tietoja sitä edeltävän kalenterivuoden tietoihin.
7. Tomaattijalosteiden osalta tuotantotuki lasketaan:
a) CN-koodiin 2002 90 kuuluville tomaattitiivisteille,
b) CN-koodiin 2002 10 kuuluville San Marzano-lajikkeesta tai vastaavista lajikkeista saaduille kokonaisille kuorituille tomaateille,
c) CN-koodiin 2002 10 kuuluville Roma-lajikkeesta tai vastaavista lajikkeista saaduille kokonaisille kuorituille tomaateille,
d) CN-koodiin 2009 50 kuuluville tomaattimehuille.
8. Muiden tomaattijalosteiden tuotantotuki saadaan tapauskohtaisesti joko tomaattitiivisteille vahvistetusta määrästä ottaen huomioon erityisesti tuotteiden kuiva-ainepitoisuus tai Roma- lajikkeesta tai vastaavista lajikkeista saaduille kokonaisille kuorituille tomaateille vahvistetusta määrästä ottaen huomioon erityisesti tuotteiden kaupalliset ominaisuudet.
9. Komissio vahvistaa tuotantotuen 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen ennen kunkin markkinointivuoden alkua.
Komissio vahvistaa 3 kohdassa tarkoitetut kertoimet, vähimmäislaatuvaatimukset ja muut tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt saman menettelyn mukaisesti.
10. Tomaattijalosteiden kohdalla kokonaiskustannukset eivät saa ylittää minkään markkinointivuoden aikana sitä määrää, joka olisi saavutettu, jos Ranskan ja Portugalin markkinointivuotta 1997/1998 koskevat tiivisteiden kiintiöt olisi vahvistettu seuraavasti:
TAULUKON PAIKKA
Tämän vuoksi 9 kohdan mukaisesti tomaattitiivisteille ja niistä valmistetuille tuotteille vahvistettua tukea alennetaan 5,37 prosentilla. Markkinointivuoden jälkeen voidaan mahdollisesti maksaa täydennystä, jos Ranskan ja Portugalin lisättyä kiintiötä ei ole täysin käytetty.
5 artikla
1. Otetaan jokaiseksi markkinointivuodeksi ja jäljempänä lueteltujen tuotteiden osalta käyttöön yhteisössä takuukynnys, jonka ylittäminen johtaa tuotantotuen vähenemiseen. Takuukynnys vahvistetaan:
a) sokeriliemeen ja/tai omaan mehuunsa säilötyille persikoille 582 000 tonnin määrälle nettopainona ilmoitettuna,
b) sokeriliemeen ja/tai omaan mehuunsa säilötyille Williams- ja Rocha-päärynöille 102 805 tonnin määrälle nettopainona ilmoitettuna.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen takuukynnysten ylitys lasketaan sitä markkinointivuotta, jolle tuki on vahvistettava, edeltävien kolmen markkinointivuoden aikana keskimäärin tuotettujen määrien perusteella. Jos takuukynnys ylitetään, seuraavan markkinointivuoden tukea vähennetään kyseisen tuotteen osalta todetun ylityksen mukaisesti.
6 artikla
1. Otetaan käyttöön kiintiöjärjestelmä tomaattijalosteiden tuotantotuen myöntämiseksi. Tuotantotuki rajoitetaan sellaiseen jalosteiden määrään, joka vastaa 6 836 262 tonnia tuoreita tomaatteja.
2. Edellä 1 kohdassa esitetty määrä jaetaan joka viides vuosi kolmen tuoteryhmän eli tomaattitiivisteiden, säilöttyjen kuorittujen kokonaisten tomaattien ja muiden tomaatista peräisin olevien tuotteiden kesken sitä markkinointivuotta, jolle jako tehdään, edeltävien viiden markkinointivuoden aikana vähimmäishinnoilla tuotettujen keskimääräisten määrien perusteella.
Ensimmäinen, markkinointivuotta 1997/1998 koskeva jako, ja neljän sitä seuraavan markkinointivuoden jako tehdään kuitenkin seuraavasti:
- tomaattitiivisteet:
4 585 253 tonnia,
- säilötyt kuoritut kokonaiset tomaatit:
1 336 119 tonnia,
- muut tuotteet:
914 890 tonnia.
3. Jäsenvaltiot jakavat vuosittain 2 kohdan mukaisesti kullekin tuoteryhmälle vahvistettavan tuoreiden tomaattien määrän keskenään sitä markkinointivuotta, jolle jako tehdään, edeltävien kolmen markkinointivuoden aikana vähimmäishinnoilla tuotettujen keskimääräisten määrien perusteella.
Markkinointivuosiksi 1997/1998 ja 1998/1999 tehtävä jako on kuitenkin esitetty tämän asetuksen liitteessä III.
Markkinointivuodelle 1999/2000 jako tehdään niiden keskimääräisten tuotantomäärien perusteella, joiden osalta on noudatettu vähimmäishintaa markkinointivuosina 1997/1998 ja 1998/1999.
Markkinointivuodesta 1999/2000 alkaen yhdessäkään tämän kohdan mukaisesti tehtävässä jaossa muutos ei saa olla jäsenvaltion ja tuoteryhmän osalta enempää kuin 10 prosenttia edelliselle markkinointivuodelle myönnettyihin määriin verrattuna. Jos 2 kohdan mukaisesti tehdään jako, tämä prosenttiluku lasketaan suhteessa edellisen markkinointivuoden määriin, joihin sovelletaan edellä mainitun kunkin tuoteryhmän jaon perusteella saatavia muutoskertoimia.
4. Jäsenvaltiot jakavat niille myönnetyt määrät alueelleen sijoittautuneiden jalostusyritysten kesken sitä markkinointivuotta, jolle jako tehdään, edeltävien kolmen markkinointivuoden aikana vähimmäishinnoilla tuotettujen keskimääräisten määrien perusteella, lukuun ottamatta markkinointivuotta 1996/1997, jota ei oteta huomioon.
Kolmessa ensimmäisessä jaossa, markkinointivuosina 1997/1998, 1998/1999 ja 1999/2000, on kuitenkin otettava huomioon markkinointivuosina 1993/1994, 1994/1995 ja 1995/1996 tosiasiallisesti tuotetut määrät.
5. Edellä 2 ja 3 kohdassa tarkoitetut jaot tehdään markkinointivuodesta 1999/2000 alkaen 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan samaa menettelyä noudattaen. Näihin sääntöihin sisältyy erityisesti niihin yrityksiin, jotka ovat aloittaneet toimintansa enintään kolme vuotta aiemmin, uusiin yrityksiin sekä yritysten fuusioiden tai omistajanvaihdosten yhteydessä sovellettavia sääntöjä.
7 artikla
1. Kuivattaviksi tarkoitettujen, sultana- ja Moscatel-lajikkeisiin kuuluvien viinirypäleiden ja kuivattujen korinttien viljelylle myönnetään tukea.
Tuki vahvistetaan korjattua erikoisviljelyalan hehtaaria kohti näiden alojen keskimääräisen hehtaarisadon perusteella. Tuki vahvistetaan ottaen huomioon lisäksi:
a) tarve varmistaa mainittuihin viljelyksiin entuudestaan käytettyjen alojen säilyminen,
b) kuivattujen viinirypäleiden menekkimahdollisuudet.
Tuki voi vaihdella viinirypälelajikkeiden sekä satoon vaikuttavien muiden tekijöiden mukaan.
2. Otetaan käyttöön jokaiseksi markkinointivuodeksi 1 kohdassa tarkoitetussa viljelyssä markkinointivuosina 1987/1988, 1988/1989 ja 1989/1990 ollutta keskimääräistä alaa vastaava yhteisön takaama enimmäisviljelyala. Jos kuivattavaksi tarkoitettujen viinirypäleiden tuotantoon tarkoitettu erikoisviljelyala on suurempi kuin yhteisön takaama enimmäisviljelyala, seuraavan markkinointivuoden tukea vähennetään todetun ylityksen mukaisesti.
3. Tukea maksetaan, kun alalta on korjattu sato ja kun tuotteet on kuivattu jalostettaviksi.
4. Tuottajat, jotka istuttavat viiniviljelyksensä uudelleen viinikirvan torjumiseksi ja jotka eivät saa EMOTR:n ohjausosastosta rahoitettavissa, viinikirvan torjumiseen tarkoitetuissa rakenteellisissa tukitoimenpiteissä määrättyjä tukia, saavat kolmen markkinointivuoden ajan tukea, joka vahvistetaan ottaen huomioon 1 kohdassa tarkoitetun tuen määrä sekä mainittujen rakenteellisten tukitoimenpiteiden mukaisesti myönnetyn tuen määrä. Tässä tapauksessa 3 kohdan säännöstä ei sovelleta.
5. Komissio vahvistaa tuen 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen ennen kunkin markkinointivuoden alkua. Komissio antaa samaa menettelyä noudattaen myös yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta ja toteaa tarvittaessa yhteisön takaaman enimmäisviljelyalan ylityksen ja määrittää siitä seuraavan tuen alenemisen.
8 artikla
Edellä 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille ja liitteessä I luetelluille, yhteisössä kulutettaviksi tai kolmansiin maihin vietäviksi tarkoitetuille tuotteille voidaan vahvistaa yhteiset vaatimukset 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
9 artikla
1. Asianomaisten jäsenvaltioiden hyväksymät elimet, jäljempänä `varastointielimet`, ostavat markkinointivuoden kahden viimeisen kuukauden aikana yhteisössä kuluvan markkinointivuoden aikana tuotetut sultanarusinat, kuivatut korintit ja kuivatut viikunat siinä määrin kuin tuotteet vastaavat määritettäviä laatuvaatimuksia.
Sultanarusinoiden ja korinttien kohdalla 2 kohdan mukaiset ostot eivät saa ylittää 27 370 tonnia.
2. Ostohinta, jolla varastointielimet ostavat 1 kohdassa tarkoitettuja tuotteita, on yhtä suuri kuin:
a) kuivattujen viikunoiden osalta alimpaan laatuluokkaan kuuluvien viikunoiden vähimmäishinta, josta on vähennetty 5 prosenttia,
b) sultanarusinoiden ja kuivattujen korinttien osalta markkinointivuoden 1994/1995 aikana voimassa ollut sultanarusinoiden ja kuivattujen korinttien ostohinta, jota mukautetaan vuosittain 13 artiklassa tarkoitetun vähimmäistuontihinnan kehityksen mukaisesti tai vuodesta 2000 alkaen maailmanmarkkinahintojen perusteella.
3. Varastointielinten ostamien tuotteiden myynti tapahtuu sellaisin edellytyksin, että markkinoiden tasapaino ei vaarannu ja että myytävien tuotteiden tasapuolinen saanti ja ostajien tasapuolinen kohtelu taataan.
Niiden tuotteiden osalta, joita ei voida myydä tavanomaisin edellytyksin, voidaan toteuttaa erityistoimenpiteitä. Tässä tapauksessa voidaan vaatia erityistä vakuutta tehtyjen, erityisesti tuotteen käyttötarkoitusta koskevien sitoumusten noudattamiseksi. Vakuus menetetään kokonaan tai osittain, jos sitoumuksia ei noudateta tai niitä noudatetaan vain osittain.
4. Varastointielimille myönnetään varastointitukea niiden ostamille tuotteille tuotteiden varastoinnin tosiasiallisen keston ajan. Tukea ei kuitenkaan makseta enää niiden 18 kuukauden jälkeen, jotka seuraavat sen markkinointivuoden päättymistä, jona tuote ostettiin.
5. Varastointielimelle myönnetään varastointielinten maksaman ostohinnan ja myyntihinnan välisen erotuksen suuruinen rahallinen korvaus. Korvauksesta vähennetään osto- ja myyntihinnan välisestä erotuksesta mahdollisesti saatava etu.
6. Edellä 1 kohdan soveltamiseksi jäsenvaltiot hyväksyvät varastointielimet, jotka antavat aiheelliset takuut varastoinnin moitteettomien teknisten edellytysten varmistamisesta ja varastoon ostettujen tuotteiden tyydyttävän hallinnoimisen toteuttamisesta.
Näillä elimillä on erityisesti velvollisuus varastoida ostetut tuotteet erillisiin tiloihin ja pitää erillistä kirjanpitoa näistä tuotteista.
7. Edellä 1 kohdan mukaisesti ostetut tuotteet on saatettava myyntiin joko tarjouskilpailulla tai ennalta vahvistetuilla myyntihinnoilla.
Tarjoukset otetaan huomioon ainoastaan vakuuden antamista vastaan.
8. Edellä 2 kohdassa tarkoitettu ostohinta sekä yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta erityisesti varastointituen, rahallisen korvauksen ja varastointielimien suorittamien tuotteiden ostamisen ja myymisen osalta annetaan 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
10 artikla
1. Edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta, joilla on suuri taloudellinen tai ekologinen merkitys tietylle alueelle tai paikkakunnalle ja joihin erityisesti kohdistuu voimakasta kansainvälistä kilpailua, voidaan vahvistaa 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen erityiset toimenpiteet niiden kilpailukyvyn parantamiseksi ja niiden menekin edistämiseksi.
Näitä toimenpiteitä ovat erityisesti:
a) toimet, joilla pyritään parantamaan korjattujen tuotteiden soveltuvuutta jalostukseen sekä kehittämään niiden ominaisuuksia jalostusteollisuuden tarpeisiin,
b) toimet, joilla pyritään tieteellisesti tai teknisesti kehittämään uusia toimintatapoja tai menetelmiä laadun parantamiseksi ja/tai jalosteiden tuotantokustannusten alentamiseksi,
c) uusien tuotteiden ja/tai jalosteiden uusien käyttötapojen kehittämistä koskevat toimet,
d) taloudellisten tutkimusten ja markkinatutkimuksien tekeminen,
e) toimet, joilla pyritään edistämään kyseisten tuotteiden kulutusta ja käyttöä.
2. Asetuksen (EY) N:o 2200/96 nojalla hyväksytyt tuottajaorganisaatiot tai niiden liitot toteuttavat 1 kohdassa säädetyt toimenpiteet yhdessä muiden kyseisen alan tuotteen tai tuotteiden jalostamistoimintaa ja/tai kaupan pitämistä harjoittavia toimijoita edustavien organisaatioiden kanssa.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen, kilpailukykyä parantavien erityistoimenpiteiden käyttöön ottamisen helpottamiseksi jalostettavaksi tarkoitetulle parsalle myönnetään osalta tämän artiklan mukaisesti 500 ecun suuruinen kiinteä hehtaarituki enintään 9 000 hehtaarille kyseisten toimenpiteiden käyttöön ottamista seuraavien kolmen ensimmäisen vuoden aikana.
4. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta ja erityisesti ne säännöt, joilla voidaan taata, että säädetyt toimenpiteet ovat täydentäviä ja yhdenmukaisia toisaalta asetuksen (EY) N:o 2200/96 17 artiklan nojalla vahvistetut ja toisaalta asetuksen (ETY) N:o 4256/88 (6) 2, 5 ja 8 artiklan nojalla rahoitettuihin toimenpiteisiin nähden, annetaan 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
II OSASTO Kolmansien maiden kanssa käytävä kauppa
11 artikla
1. Edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden yhteisöön suuntautuvaan tuontiin tai yhteisöstä tapahtuvaan vientiin vaaditaan tuonti- tai vientitodistuksen esittämistä.
Jäsenvaltiot myöntävät tällaisen todistuksen hakemuksesta jokaiselle riippumatta siitä, mihin hakija on sijoittautunut yhteisössä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 15, 16, 17 ja 18 artiklan soveltamiseksi vahvistettuja säännöksiä.
Tuonti- ja vientitodistukset ovat voimassa kaikkialla yhteisössä. Näiden todistusten myöntämisen edellytyksenä voi olla vakuuden antaminen, jolla taataan, että tuonti ja vienti tapahtuvat todistuksen voimassaoloaikana; ylivoimaista estettä lukuun ottamatta vakuus menetetään kokonaan tai osittain, jos toimintaa ei toteuteta tässä määräajassa tai se toteutetaan ainoastaan osittain.
2. Tuonti- ja vientitodistusten voimassaoloaika ja muut yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta vahvistetaan 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
12 artikla
1. Edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin tuotteisiin sovelletaan yhteisen tullitariffin tulleja, jollei tässä asetuksessa toisin säädetä.
2. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
13 artikla
1. Liitteessä II luetelluille tuotteille vahvistetaan vähimmäistuontihinta markkinointivuosiksi 1997/1998, 1998/1999 ja 1999/2000. Vähimmäistuontihinnan määräämisessä otetaan huomioon erityisesti:
- hinta vapaasti rajalla yhteisöön tuotaessa,
- maailmanmarkkinahinnat,
- tilanne yhteisön sisämarkkinoilla,
- kolmansien maiden kanssa käytävän kaupan kehitys.
Jos vähimmäistuontihintaa ei noudateta tullin lisäksi, sovelletaan tärkeimpien kolmansien maiden tavarantoimittajien noudattamien hintojen perusteella laskettavaa tasausmaksua.
2. Kuivattujen viinirypäleiden vähimmäistuontihinta vahvistetaan ennen markkinointivuoden alkua.
Kuivatuille korinteille ja muille kuivatuille viinirypäleille on vahvistettava vähimmäistuontihinta. Kummankin ryhmän osalta vähimmäistuontihinta voidaan vahvistaa tuotteille, joiden yksittäisen pakkauksen nettopaino määritellään, ja tuotteille, joiden yksittäisen pakkauksen nettopaino on suurempi kuin tämä määriteltävä paino.
3. Jalostettujen kirsikoiden vähimmäistuontihinta vahvistetaan ennen markkinointivuoden alkua. Hinta voidaan vahvistaa tuotteille, joiden yksittäisen pakkauksen nettopaino on määritelty.
4. Kuivattujen viinirypäleiden tuonnissa noudatettava vähimmäishinta on tuontipäivänä sovellettava hinta. Tarvittaessa perittävä tasausmaksu on samana päivänä sovellettava tasausmaksu.
5. Jalostettujen kirsikoiden tuonnissa noudatettava vähimmäishinta on vapaaseen liikkeeseen luovuttamista koskevan ilmoituksen hyväksymispäivänä sovellettava hinta.
6. Kuivattujen viinirypäleiden tasausmaksut vahvistetaan tuontihinta-asteikon perusteella. Vähimmäistuontihinnan ja asteikon kunkin tason välinen ero on:
- 1 prosentti vähimmäishinnasta ensimmäisellä tasolla,
- 3 prosenttia toisella, 6 prosenttia kolmannella ja 9 prosenttia neljännellä tasolla.
Viides taso kattaa kaikki tapaukset, joissa tuontihinta on alempi kuin neljänteen tasoon sovellettava hinta.
Kuivatuille viinirypäleille vahvistettava korkein tasausmaksu ei saa olla suurempi kuin erotus, joka saadaan aikaan vähentämällä vähimmäishinnasta määrä, joka saadaan maailmanmarkkinoilla edustavimmissa kolmansissa maissa edustavien määrien kohdalla käytettyjen edullisimpien hintojen perusteella.
7. Jos jalostettujen kirsikoiden tuontihinta on alempi kuin kyseisten tuotteiden vähimmäishinta, peritään näiden hintojen erotuksen suuruinen tasausmaksu.
8. Vähimmäistuontihinta, tasausmaksu ja muut yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
14 artikla
1. Sellaisten yhteisön markkinoille haitallisten vaikutusten välttämiseksi tai poistamiseksi, jotka voivat johtua tiettyjen 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden tuonnista, yhden tai useamman tällaisen tuotteen tuonti, josta kannetaan yhteisen tullitariffin mukainen tulli, edellyttää lisätullin maksamista, jos Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen osana maataloudesta tehdyn sopimuksen (7) 5 artiklasta johtuvat edellytykset täyttyvät, paitsi jos tuonti ei uhkaa aiheuttaa häiriötä yhteisön markkinoille tai jos vaikutukset olisivat suhteettomat verrattuna asetettuun tavoitteeseen.
2. Yhteisö ilmoittaa maailman kauppajärjestölle Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen osana tehdyn tarjouksensa mukaisesti laukeamishinnat, joiden alapuolella lisätulli voidaan ottaa käyttöön.
Laukeamismäärät, jotka on ylitettävä lisätullin käyttöön ottamiseksi tuonnissa, määritellään erityisesti sitä vuotta, jona 1 kohdassa tarkoitetut haitalliset vaikutukset ilmenevät tai ovat vaarassa ilmetä, edeltävien kolmen vuoden aikana yhteisöön suuntautuneen tuonnin perusteella.
3. Lisätullia määrättäessä huomioon otettavat tuontihinnat määritellään kyseisen lähetyksen cif-tuontihintojen perusteella.
Cif-tuontihinnat tarkistetaan tätä varten kyseisen tuotteen osalta maailmanmarkkinoilla tai yhteisön tuontimarkkinoilla todettujen edustavien hintojen perusteella.
4. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Nämä yksityiskohtaiset säännöt koskevat erityisesti:
a) tuotteita, joihin sovelletaan lisätulleja maataloudesta tehdyn sopimuksen 5 artiklan mukaisesti,
b) muita sen varmistamiseksi tarvittavia arviointiperusteita, että 1 kohtaa sovelletaan tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetun sopimuksen 5 artiklan mukaisesti.
15 artikla
1. Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen osana tehtyihin sopimuksiin perustuvat, edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden tariffikiintiöt avataan ja niitä hallinnoidaan 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen annettujen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti.
2. Kiintiöitä voidaan hallinnoida soveltamalla yhtä tai useampaa seuraavista menetelmistä:
a) tehtyjen hakemusten saapumisjärjestykseen perustuva menetelmä (periaatteen "ensiksi tullut hakemus käsitellään ensin" mukaisesti),
b) tehdyissä hakemuksissa haettujen määrien mukaiseen jakoon perustuva menetelmä (niin kutsutun "haettujen määrien samanaikainen tarkastelu" -menetelmän mukaisesti),
c) perinteisten suuntausten huomioon ottamiseen perustuva menetelmä (niin kutsutun "vanhat/uudet tulokkaat" -menetelmän mukaisesti).
Muita asianmukaisia menetelmiä voidaan laatia. Niissä on pyrittävä välttämään kaikkea kyseisten toimijoiden välistä syrjintää.
3. Hallinnoimiseen käytettävässä menetelmässä otetaan tarvittaessa huomioon yhteisön markkinoiden hankintatarpeet ja tarve säilyttää näiden markkinoiden tasapaino, mutta samalla voidaan omaksua piirteitä 1 kohdassa tarkoitettuja kiintiöitä vastaaviin kiintiöihin aiemmin sovelletuista menetelmistä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen osana tehtyihin sopimuksiin perustuvien tullien soveltamista.
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa yksityiskohtaisissa säännöissä määrätään kiintiöiden avaamisesta vuosittain tarvittaessa tarkoituksenmukaisen asteikon mukaisesti ja määritellään hallinnoimisessa käytettävä menetelmä, ja näihin sääntöihin sisältyvät tarvittaessa:
a) säännökset, joilla varmistetaan tuotteen luonne, lähtömaa ja alkuperä,
b) asiakirjan hyväksymistä koskevat säännökset, joilla voidaan tarkistaa a alakohdassa tarkoitetut seikat, ja
c) tuontitodistusten myöntämisedellytykset ja voimassaoloaika.
16 artikla
1. Jotta yhteisöstä voitaisiin viedä:
a) taloudellisesti merkittäviä määriä edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja lisättyä sokeria sisältämättömiä tuotteita,
b) CN-koodiin 1701 kuuluvaa valkoista sokeria ja raakasokeria:
- CN-koodeihin 1702 30 51, 1702 30 59, 1702 30 91, 1702 30 99 ja 1702 40 90 kuuluvaa glukoosia ja glukoosisiirappia,
- CN-koodeihin 1702 30 10, 1702 40 10, 1702 60 10 ja 1702 90 30 kuuluvaa isoglukoosia ja
- CN-koodiin 1702 90 99 kuuluvia juurikas- ja sokeriruokosiirappeja,
joita käytetään 1 artiklan 2 kohdan b alakohdassa luetelluissa tuotteissa, näiden tuotteiden kansainvälisessä kaupassa käytettävien hintojen perusteella ja perustamissopimuksen 228 artiklan mukaisesti tehdyistä sopimuksista johtuvin rajoituksin, näiden hintojen ja yhteisössä käytettävien hintojen välinen erotus voidaan kattaa vientituella.
2. Niiden määrien myöntämisen osalta, jotka voidaan viedä vientituella, vahvistetaan menetelmä:
a) joka sopii parhaiten tuotteen luonteeseen ja kyseiseen markkinatilanteeseen ja jolla voidaan hyödyntää käytettävissä olevia voimavaroja tehokkaimmalla mahdollisella tavalla ja jossa otetaan huomioon yhteisön viennin tehokkuus ja rakenne ilman, että se aiheuttaa syrjintää pienten ja suurten toimijoiden välillä,
b) joka on toimijoille hallinnollisesti kevein ottaen huomioon hallinnoimisen vaatimukset,
c) jolla voidaan välttää asianosaisten toimijoiden välistä syrjintää.
3. Vientituki on samansuuruinen kaikkialla yhteisössä.
Vientituki voi määrätyn tuotteen osalta vaihdella kyseisen tuotteen määräpaikan mukaisesti, jos kansainvälisen kaupan tilanne tai tiettyjen markkinoiden erityisvaatimukset sitä edellyttävät.
Vientituki vahvistetaan 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Vahvistaminen tapahtuu määräajoin.
Tarvittaessa komissio voi jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan muuttaa määräajoin vahvistettua vientitukea muuna ajankohtana.
4. Vientituki myönnetään ainoastaan hakemuksesta ja se edellyttää siihen liittyvän vientitodistuksen esittämistä.
5. Tuen määrä on todistuksen hakemispäivänä voimassa oleva määrä ja eriytetyn tuen osalta määrä, jota samana päivänä sovelletaan:
a) todistuksessa esitettyyn määräpaikkaan, tai
b) tosiasialliseen määräpaikkaan, jos se on eri kuin todistuksessa esitetty määräpaikka. Tässä tapauksessa sovellettava määrä ei saa olla suurempi kuin todistuksessa esitettyyn määräpaikkaan sovellettava määrä.
Tässä kohdassa säädetyn jouston väärinkäytön välttämiseksi voidaan toteuttaa asianmukaisia toimenpiteitä.
6. Siitä, mitä 4 ja 5 kohdassa säädetään, voidaan poiketa elintarvikeaputoimien yhteydessä vientitukea saavien tuotteiden osalta 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
7. Perustamissopimuksen 228 artiklan mukaisesti tehdyistä sopimuksista johtuvien määrällisten rajoitusten noudattaminen on taattava kyseisiin tuotteisiin sovellettavilla, näissä sopimuksissa määrättyjen viiteajanjaksojen mukaisesti myönnettävillä vientitodistuksilla.
Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen osana tehdyistä sopimuksista johtuvien velvoitteiden noudattamisen osalta viiteajanjakson päättyminen ei saa vaikuttaa vientitodistusten voimassaoloon.
8. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta, mukaan lukien myöntämättömien tai käyttämättömien, vientiin tarkoitettujen määrien uudelleen jakamista koskevat säännökset, annetaan 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
17 artikla
1. Tätä artiklaa sovelletaan 16 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuun vientitukeen.
2. Vientituen vahvistamisessa on otettava huomioon seuraavat osatekijät:
a) tilanne ja kehitysnäkymät:
- hedelmä- ja vihannesjalosteiden hinnat yhteisön markkinoilla ja niiden saatavuus,
- kansainvälisessä kaupassa käytetyt hinnat,
b) kaupan pitämisen ja kuljetuksen vähimmäiskustannukset yhteisön markkinoilta satamiin tai muihin yhteisön vientipaikkoihin sekä kuljetuskustannukset määrämaihin,
c) suunnitellun viennin taloudelliset näkymät,
d) perustamissopimuksen 228 artiklan mukaisesti tehdyistä sopimuksista johtuvat rajoitukset.
3. Edellä 16 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden hinnat yhteisön markkinoilla vahvistetaan ottaen huomioon viennin kannalta edullisimmiksi osoittautuvat hinnat.
Kansainvälisessä kaupassa käytettävät hinnat vahvistetaan ottaen huomioon:
a) kolmansien maiden markkinoilla todetut hinnat,
b) kolmansissa määrämaissa käytetyt, kolmansista maista tulevan tuonnin edullisimmat tuontihinnat,
c) kolmansissa viejämaissa todetut tuottajahinnat,
d) tarjoushinta yhteisön rajalla.
4. Vientituki maksetaan, kun esitetään todistus siitä, että tuotteet:
- on viety yhteisön ulkopuolelle,
- ovat peräisin yhteisöstä, ja
- eriytetyn vientituen osalta ovat saapuneet todistuksessa esitettyyn määräpaikkaan tai muuhun määräpaikkaan, jolle on vahvistettu vientituki, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 16 artiklan 5 kohdan b alakohdan soveltamista. Tästä säännöstä voidaan kuitenkin poiketa 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen vastaavien takuiden tarjoamiseksi, jollei määritettävistä edellytyksistä muuta johdu.
5. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
18 artikla
1. Tätä artiklaa sovelletaan 16 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuun vientitukeen.
2. Vientituki on:
- raakasokerille, valkoiselle sokerille ja juurikas- ja sokeriruokosiirapeille samansuuruinen kuin näiden sellaisenaan vientiin tarkoitettujen tuotteiden vientituki, joka vahvistetaan sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 30 päivänä kesäkuuta 1981 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1785/81 (8) 17 artiklan ja sen soveltamiseksi annettujen säännöksien mukaisesti,
- isoglukoosille samansuuruinen kuin tämän sellaisenaan vientiin tarkoitetun tuotteen vientituki, joka vahvistetaan asetuksen (ETY) N:o 1785/81 17 artiklan ja sen soveltamiseksi annettujen säännöksien mukaisesti,
- glukoosille ja glukoosisiirapille samansuuruinen kuin näiden sellaisenaan vientiin tarkoitettujen tuotteiden vientituki, joka vahvistetaan näille kummallekin tuotteelle vilja-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 (9) 13 artiklan ja sen soveltamiseksi annettujen säännösten mukaisesti.
3. Vientituen myöntämiseksi jalosteille niiden mukana on niitä vietäessä oltava hakijan ilmoitus valmistuksessa käytettyjen raakasokerin, valkoisen sokerin ja juurikas- ja sokeriruokosiirappien, isoglukoosin, glukoosin ja glukoosisiirapin määristä.
Kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on tarkastettava ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun ilmoituksen oikeellisuus.
4. Jos vientituki ei riitä mahdollistamaan 1 artiklan 2 kohdan b alakohdassa lueteltujen tuotteiden vientiä, näihin tuotteisiin sovelletaan 16 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua vientitukea koskevia säännöksiä mainitun kohdan b alakohdan säännösten asemesta.
5. Vientitukea myönnetään vietäessä tuotteita:
a) jotka ovat peräisin yhteisöstä,
b) jotka on tuotu kolmansista maista ja joista on tuotaessa maksettu 12 artiklassa tarkoitettu tuontitulli, edellyttäen että viejä osoittaa, että:
- vietävä tuote on sama kuin aiemmin tuotu tuote ja
- tästä tuotteesta on tuotaessa maksettu tuontitulli.
Ensimmäisen alakohdan b alakohdan tapauksessa vientituki on jokaiselle tuotteelle samansuuruinen kuin tuotaessa peritty tulli, jos tulli on alempi kuin sovellettava vientituki; jos tuotaessa peritty tulli on suurempi kuin vientituki, sovelletaan vientitukea.
6. Vientituki maksetaan, kun esitetään todistus siitä, että tuotteet:
- täyttävät jomman kumman 5 kohdassa tarkoitetuista edellytyksistä,
- on viety yhteisön ulkopuolelle ja
- eriytetyn vientituen osalta ovat saapuneet todistuksessa esitettyyn määräpaikkaan tai muuhun määräpaikkaan, jolle on vahvistettu vientituki, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 16 artiklan 5 kohdan b alakohdan soveltamista. Tästä säännöstä voidaan kuitenkin poiketa 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen vastaavien takuiden tarjoamiseksi, jollei määritettävistä edellytyksistä muuta johdu.
7. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
19 artikla
1. Siinä määrin kuin on tarpeen vilja-, sokeri-, hedelmä- ja vihannesalojen yhteisten markkinajärjestelyjen moitteettoman toiminnan kannalta, neuvosto voi komission ehdotuksesta perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa määrättyä äänestysmenettelyä noudattaen erityistapauksissa estää kokonaan tai osittain sisäisen jalostusmenettelyn käytön
- 16 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden ja
- tämän asetuksen 1 artiklan 2 kohdassa lueteltujen tuotteiden valmistukseen tarkoitettujen hedelmien ja vihannesten osalta.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jos 1 kohdassa tarkoitettu tilanne on poikkeuksellisen kiireinen ja jos yhteisön markkinat häiriintyvät tai jos ne ovat vaarassa häiriintyä sisäisen jalostusmenettelyn vuoksi, komissio päättää jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan tarvittavista toimenpiteistä, jotka annetaan tiedoksi neuvostolle ja jäsenvaltioille, joiden voimassaoloaika ei ylitä kuutta kuukautta ja joita sovelletaan välittömästi. Jos asia on tullut komission käsiteltäväksi jäsenvaltion pyynnöstä, komissio tekee päätöksen siitä yhden viikon kuluessa pyynnön vastaanottamisesta.
3. Jäsenvaltiot voivat saattaa neuvoston käsiteltäväksi komission päätöksen viikon kuluessa sen tiedoksi antamisesta. Neuvosto voi määräenemmistöllä vahvistaa, muuttaa tai kumota komission päätöksen. Jos neuvosto ei kolmen kuukauden aikana ole päättänyt asiasta, komission päätös katsotaan kumotuksi.
20 artikla
1. Jos asetuksen (ETY) N:o 1785/81 20 artiklan mukaisesti valkoisen sokerin 100 kilogrammaa kohden peritään yli 5 ecun suuruinen vientimaksu, 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen, vähintään 35 prosenttia lisättyä sokeria sisältävien tuotteiden vientimaksun perimisestä voidaan päättää 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
2. Vientimaksu vahvistetaan ottaen huomioon:
- lisättyä sokeria sisältävän hedelmä- ja vihannesjalosteen luonne,
- kyseisen tuotteen sisältämän lisätyn sokerin määrä,
- yhteisössä ja maailmanmarkkinoilla käytetty valkoisen sokerin hinta,
- valkoiseen sokeriin sovellettava vientimaksu,
- tämän maksun soveltamisen taloudelliset näkökohdat.
3. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
21 artikla
1. Yhdistetyn nimikkeistön yleisiä tulkintasääntöjä ja erityisiä sääntöjä sen soveltamisesta sovelletaan tämän asetuksen piiriin kuuluvien tuotteiden luokitteluun; tämän asetuksen soveltamisen pohjalta saatu tullinimikkeistö liitetään yhteiseen tullitariffiin.
2. Jollei tässä asetuksessa tai jonkin sen säännöksen mukaisesti annetuissa säännöksissä toisin säädetä, kolmansista maista tulevassa tuonnissa kielletään:
- kaikkien vaikutukseltaan tullia vastaavien maksujen periminen,
- kaikkien määrällisten rajoitusten tai vaikutukseltaan vastaavien toimenpiteiden soveltaminen.
22 artikla
1. Jos tuonnin tai viennin seurauksena yhden tai useamman 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun tuotteen markkinat yhteisössä ovat häiriintyneet tai ovat vaarassa häiriintyä vakavasti siten, että perustamissopimuksen 39 artiklan tavoitteiden saavuttaminen vaarantuu, kolmansien maiden kanssa käytävässä kaupassa voidaan toteuttaa aiheellisia toimenpiteitä, kunnes häiriö tai häiriön uhka on väistynyt.
Neuvosto antaa komission ehdotuksesta perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa määrätyn äänestysmenettelyn mukaisesti yleiset säännöt tämän kohdan soveltamisesta ja määrittelee tapaukset ja rajat, joissa jäsenvaltiot voivat toteuttaa suojatoimenpiteitä.
2. Jos 1 kohdassa tarkoitettu tilanne ilmenee, komissio päättää jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan tarpeellisista toimenpiteistä, jotka annetaan tiedoksi jäsenvaltioille ja joita sovelletaan välittömästi. Jos komissio saa jäsenvaltiolta tällaisen pyynnön, se tekee asiasta päätöksen kolmen työpäivän kuluessa pyynnön vastaanottamisesta.
3. Jokainen jäsenvaltio voi saattaa komission toteuttaman toimenpiteen neuvoston käsiteltäväksi kolmen työpäivän kuluessa sen tiedoksi antamisesta. Neuvosto kokoontuu viipymättä. Se voi määräenemmistöllä vahvistaa, muuttaa tai kumota kyseisen toimenpiteen.
4. Tämän artiklan säännöksiä sovelletaan perustamissopimuksen 228 artiklan 2 kohdan mukaisesti tehdyistä kansainvälisistä sopimuksista aiheutuvia velvoitteita noudattaen.
III OSASTO Yleiset säännökset
23 artikla
Perustamissopimuksen 92, 93 ja 94 artiklaa sovelletaan tämän asetuksen 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden tuotantoon ja kauppaan.
24 artikla
Asetuksen (EY) N:o 2200/96 kansallisia ja yhteisön tarkastuksia koskevan VI osaston säännöksiä sovelletaan hedelmä- ja vihannesjalostealan markkinoita koskevan yhteisön sääntelyn noudattamisen valvontaan.
25 artikla
Hedelmä- ja vihannesalalla voidaan määrätä hallinnollisia seuraamuksia, jotka voivat olla luonteeltaan taloudellisia tai muita, alan omien tarpeiden mukaisesti 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
26 artikla
Jos siirtyminen aiemmasta markkinajärjestelystä tällä asetuksella perustettuun järjestelyyn edellyttää siirtymistä helpottavia toimenpiteitä, niistä päätetään 29 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
27 artikla
1. Jäsenvaltioiden ja komission on annettava toisilleen tiedoksi tämän asetuksen soveltamisen kannalta tarpeelliset tiedot. Toimitettavat tiedot vahvistetaan 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Yksityiskohtaiset säännöt tällaisten tietojen toimittamisesta ja jakelusta annetaan samaa menettelyä noudattaen.
2. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi tämän asetuksen noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset sekä niihin tehdyt muutokset viimeistään kuukauden kuluttua niiden voimaantulosta.
3. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki aiheelliset toimenpiteet tämän asetuksen säännöksiä koskevista rikkomuksista rankaisemiseksi sekä petosten torjumiseksi.
28 artikla
Perustetaan hedelmä- ja vihannesjalosteiden hallintokomitea, jäljempänä `komitea`, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja.
29 artikla
1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa komitean käsiteltäväksi komitean puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.
2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.
3. a) Komissio päättää toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi.
b) Jos toimenpiteet eivät kuitenkaan ole komitean lausunnon mukaisia, komissio ilmoittaa niistä viipymättä neuvostolle. Siinä tapauksessa komissio voi lykätä päättämiensä toimenpiteiden soveltamista enintään yhdellä kuukaudella ilmoituksen tekopäivästä.
Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin yhden kuukauden kuluessa.
30 artikla
Komitea voi käsitellä muitakin kysymyksiä, jotka puheenjohtaja saattaa sen käsiteltäviksi omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.
31 artikla
Edellä 2 ja 7 artiklan sekä 9 artiklan 4 ja 5 kohdan ja 10 artiklan 3 kohdan soveltamisesta aiheutuvia menoja pidetään yhteisen maatalouspolitiikan rahoittamisesta 21 päivänä huhtikuuta 1970 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 729/70 (10) 1 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettuina interventiotoimenpiteinä, joiden tarkoituksena on säädellä maatalousmarkkinoita.
32 artikla
Tätä asetusta on sovellettava siten, että otetaan samanaikaisesti ja aiheellisella tavalla huomioon perustamissopimuksen 39 ja 110 artiklassa määrätyt tavoitteet.
33 artikla
1. Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1997. Kuitenkin I osastoa sovelletaan kunkin kyseisen tuotteen osalta vasta markkinointivuoden 1997/1998 alusta.
2. Kumotaan seuraavat asetukset tämän asetuksen vastaavien säännösten täytäntöönpanopäivästä:
- Neuvoston asetus (ETY) N:o 426/86, annettu 24 päivänä helmikuuta 1986, hedelmä- ja vihannesjalostealan yhteisestä markkinajärjestelystä (11)
- Neuvoston asetus (ETY) N:o 2245/88, annettu 19 päivänä heinäkuuta 1988, takuukynnysjärjestelmän käyttöönotosta sokeriliemeen säilötyille persikoille (12)
- Neuvoston asetus (ETY) N:o 1206/90, annettu 7 päivänä toukokuuta 1990, hedelmä- ja vihannesjalostealan tuotantotukijärjestelmän yleisistä säännöistä (13)
- Neuvoston asetus (ETY) N:o 668/93, annettu 17 päivänä maaliskuuta 1993, tomaattijalosteiden tuotantotuelle asetettavasta rajasta (14)
Viittauksia kumottuihin asetuksiin pidetään viittauksina tähän asetukseen liitteessä IV olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Luxemburgissa 28 päivänä lokakuuta 1996.