32002R2012
L 311/3
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (EО) № 2012/2002 НА СЪВЕТА
от 11 ноември 2002 година
за създаване на фонд „Солидарност“ на Европейския съюз
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално третия параграф на член 159, и член 308 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като взе предвид становището на Комитета на регионите (4).
като има предвид, че:
(1)
В случаи на големи бедствия Комисията следва да покаже солидарността си с населението на засегнатите региони чрез предоставяне на финансова помощ, за да съдейства за бързото възстановяване към нормални условия на живот в засегнатите от бедствието региони. Помощта трябва да се предоставя предимно в случаи на природни бедствия.
(2)
Съществуващите инструменти за икономическо и социално сближаване могат да финансират мерки за предотвратяване на рисковете и ремонтиране на засегната инфраструктура. Въпреки това следва да се предвиди и допълнителен инструмент, който да се разграничава от съществуващите понастоящем инструменти на Общността, и да позволява на Общността да действа бързо и ефективно, за да помогне, колкото е възможно по-бързо, да се мобилизират службите за действие при извънредни ситуации, които да посрещнат непосредствените нужди на населението и да подпомогнат възстановяването в кратък срок на важните инфраструктурни обекти, така че икономическата дейност да се възстанови в регионите, засегнати от бедствието.
(3)
Европейският съюз също трябва да прояви солидарност със страните, които понастоящем водят преговори за присъединяване. Разширяването на приложното поле на настоящия регламент с цел да се обхванат тези страни води до прилагане на член 308 от Договора.
(4)
Помощта на Общността допълва усилията на засегнатите държави и трябва да се използва за покриване на част от публичните разходи, направени за отстраняване на вредите, причинени от голямо бедствие.
(5)
В съответствие с принципа за субсидиарност, помощта, предоставяна по този инструмент, се ограничава до големи бедствия със сериозни последици за условията на живот, природната среда или икономиката.
(6)
По смисъла на настоящия регламент „голямо бедствие“ означава всяко бедствие, засегнало поне една държава-членка, в резултат на което са причинени големи вреди, изразяващи се във финансово изражение или като процент от брутния национален доход (БНД). С цел да се разрешат интервенции в случаи на бедствия, които макар и значими, не отговарят на минималния изискван праг, може се предостави помощ при изключителни обстоятелства, ако съседна държава е засегната от същото бедствие или ако по-голямата част от населението на конкретен регион е засегнато от бедствие със сериозни и дълготрайни последици върху условията на живот.
(7)
Действие на Общността не освобождава трети страни от отговорността им, които, съгласно принципа „замърсителят плаща“, на първо място носят отговорност за причинените от тях вреди или обезсърчават превантивните мерки на равнище на държавата-членка и на Общността.
(8)
Този инструмент следва да позволи да се взема бързо решение за ангажиране и мобилизиране на конкретни финансови средства възможно най-бързо. Административните процедури трябва да се приспособят съответно и се ограничават до абсолютно необходимия минимум. За тази цел Европейският парламент, Съветът и Комисията сключиха на 7 ноември 2002 г. Институционално споразумение относно финансирането на Фонд за солидарност на Европейския съюз, допълващ Институционалното споразумение от 6 май 1999 г. относно бюджетната дисциплина и усъвършенстването на бюджетната процедура.
(9)
Може да е желателно държавата бенефициер в съответствие с нейните специфични конституционни, институционални, юридически и финансови разпоредби да присъедини регионалните или местни власти към сключването и прилагането на договореностите за прилагане, като в същото време държавата бенефициер остава във всички случаи отговорна за изпълнението на помощта, както и за управлението и контрола на операциите, финансирани от Общността.
(10)
Подробните правила за прилагане на този инструмент трябва да се приведат в съответствие с извънредния характер на ситуацията.
(11)
Операция, финансирана от този инструмент, не трябва да получава помощ за същата цел съгласно Регламент (ЕО) № 1164/94 на Съвета от 16 май 1994 г. относно създаване на Кохезионен фонд (5), Регламент (ЕО) № 1260/1999 на Съвета от 21 юни 1999 г., относно определянето на общите разпоредби относно структурните фондове (6), Регламент (ЕО) № 1257/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА) (7), Регламент (ЕИО) № 3906/89 на Съвета от 18 декември 1989 г. относно икономическата помощ за Република Унгария и Полската народна република (8), Регламент (ЕО) № 1267/1999 на Съвета от 21 юни 1999 г. относно създаване на инструмент за структурните политики за предприсъединяване (9), Регламент (ЕО) № 1268/1999 на Съвета от 21 юни 1999 г. относно подкрепата на Общността за предприсъединителните мерки за селско стопанство и развитието на селските райони в страните кандидатки от Централна и Източна Европа в предприсъединителния период (10), Регламент (ЕО) № 2760/98 на Комисията от 18 декември 1998 г. относно изпълнението на програмата за трансгранично сътрудничество в рамките на програма ФАР (11), Регламент (ЕО) № 1266/1999 на Съвета от 21 юни 1999 г. относно координиране на помощта за страните кандидатки в рамките на предприсъединителната стратегия и за изменение на Регламент (ЕИО) № 3906/89 (12), Регламент (EО) № 555/2000 на Съвета от 13 март 2000 г. относно изпълнението на действия в рамките на предприсъединителната стратегия за Република Кипър и Република Малта (13), Регламент на Съвета (ЕО) № 2236/95 от 18 септември 1995 г., относно общите правила за отпускане на финансова помощ от Общността в областта на трансевропейските мрежи (14); вредите, възстановени в съответствие с инструменти на Общността или международни инструменти, свързани с компенсирането на конкретни вреди, не следва да ползват помощ, за същата цел, в съответствие с този инструмент.
(12)
Изисква се максимална прозрачност при прилагането на финансовата помощ от Общността, както и съответен мониторинг на използването на средствата.
(13)
Изисква се разумно финансово управление за да се гарантира, че Общността е в състояние да реагира, ако няколко големи бедствия настъпят в една и съща година.
(14)
В изключителни случаи и в зависимост от наличието на финансови средства съгласно този инструмент в годината на възникване на бедствието, следва да се предвиди възможност за допълнителни суми от този инструмент от Фонда за следващата година.
(15)
Следва да се определи срок за използване на предоставената финансова помощ и да се предвиди, че държавите бенефициери следва да обосноват използването на получените средства. Получената помощ, която впоследствие е възстановена от трети страни или която е получена в повече от окончателното изчисляване на вредите, се възстановява.
(16)
С оглед изключителните обстоятелства, засегнатите от бедствия страни, считано от лятото на 2002 г. следва да отговарят на условията за получаване на помощ по този инструмент.
(17)
С цел да се гарантира бързо съдействие на страните, засегнати неотдавнашните наводнения, е належащо да се приеме този инструмент. Следователно, необходимо е да се предостави изключение по отношение на шестседмичния период за разглеждане от националните парламенти, посочени в част I, точка 3 от Протокола за ролята на националните парламенти в Европейския съюз, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договорите за създаване на Европейските общности,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Създава се фонд „Солидарност“ на Европейския съюз, наричан по-долу „Фонда“, с цел Общността да реагира по бърз, ефективен и гъвкав начин на извънредни ситуации при условията на настоящия регламент.
Член 2
1. По искане на държава-членка или страна, водеща преговори за присъединяване с Европейския съюз, по-долу наричана „държава бенефициер“, може да се получи помощ от Фонда главно в случай на голямо природно бедствие на територията на тази държава със сериозни последици върху условията на живот, околната среда или икономиката в един или повече региони, или в една или повече страни.
2. По смисъла на настоящия регламент под „голямо бедствие“ се има предвид бедствие, в резултат на което поне в една засегната държава са нанесени вреди на стойност повече от 3 млрд. EUR по цени за 2002 г. или повече от 0,6 % от брутния национален доход на тази страна.
По изключение съседна страна на държава-членка или на страна, водеща преговори за присъединяване към Европейския съюз, която е засегната от същото природно бедствие, може също да се възползва от помощта на Фонда.
Въпреки това, при изключителни обстоятелства, дори когато количествените критерии, посочени в първата алинея, не са постигнати, отделен регион може да се ползва от помощта на Фонда, ако този регион е претърпял изключително бедствие, предимно природно, засягащо значителна част от неговото население и със сериозни и продължителни последици върху условията на живот и икономическата стабилност на региона. Общата годишна помощ по тази алинея е ограничена до не повече от 7,5 % от годишните суми на Фонда. Особено внимание се обръща на отдалечени и изолирани региони като изолираните и най-отдалечени региони, посочени в член 299, параграф 2 от Договора. Комисията разглежда най-належащите искания, отправени до нея съгласно настоящата алинея.
Член 3
1. Помощта, отпускана от Фонда, е под формата на субсидия. За всяко признато бедствие се предоставя еднократна субсидия на държавата бенефициер.
2. Целта на Фонда е да допълни усилията на засегнатите държави и да покрие част от техните публични разходи с оглед подпомагане на държавата бенефициер да извърши следните основни неотложни действия в зависимост от бедствието:
а)
неотложно възстановяване в работещ порядък на инфраструктурата и заводите в сферата на енергетиката, водоснабдяването и канализационната система, телекомуникациите, транспорта, здравеопазването и образованието;
б)
предоставяне на временно настаняване и финансиране на спасителни операции, които да посрещнат непосредствените нужди на засегнатото население;
в)
неотложно изграждане на превантивна инфраструктура и предприемане на мерки за незабавна защита на културното наследство;
г)
неотложно почистване на засегнатите от бедствието области, включително природни зони.
3. По принцип плащанията от Фонда са ограничени до финансиране на мерки, облекчаващи непокрити от застраховки вреди и се възстановяват, ако разходите за отстраняване на вредите са поети впоследствие от трета страна в съответствие с член 8.
Член 4
1. Във възможно най-кратък срок и не по-късно от десет седмици след първите вреди, причинени от бедствието, държавата-членка може да подаде заявление до Комисията за помощ от Фонда, предоставяйки цялата налична информация, сред която и данни относно:
а)
общите вреди, причинени от бедствието и влиянието им върху засегнатото население и икономика;
б)
прогнозните разходи за операциите, посочени в член 3;
в)
други източници на финансиране от Общността;
г)
други източници на национално и международно финансиране, включително обществено и частно застрахователно покритие, което може да повлияе на разходите за отстраняване на вредите.
2. Въз основа на тази информация и допълнителните разяснения, предоставени от засегнатата държава, Комисията оценява дали условията за мобилизиране на средства от Фонда са спазени и определя предложения размер на всяка субсидия, колкото е възможно по-бързо в рамките на наличните финансови средства. Ежегодно на 1 октомври най-малко една четвърт от годишните суми следва да се запазят в наличност с цел да покрият нуждите, които могат да възникнат до края на годината.
Комисията осигурява равноправно разглеждане на представените искания от държавите.
3. Комисията предоставя на бюджетния орган предложените за отпускане суми. Тези предложения включват цялата налична информация, посочена в параграф 1, и всякаква друга информация, която Комисията има, както и изявление, че условията на член 2 са изпълнени и оправдават размера на предложените суми.
4. След като бюджетният орган отпусне заделените суми, Комисията приема решение за субсидия и изплаща субсидията незабавно и под формата на еднократна вноска на държавата бенефициер при подписване на споразумението, посочено в член 5.
5. Приемливостта на разходите започва от датата, посочена в параграф 1.
Член 5
1. В съответствие със специфичните конституционни, институционални, юридически и финансови разпоредби на държавата бенефициер и на Общността, Комисията и държавата бенефициер сключват споразумение за прилагане на решението за субсидия. В споразумението се описват подробно видът и мястото на действията, финансирани от Фонда.
2. Комисията гарантира, че ангажименти, поети от държавите-членки съгласно настоящия регламент, се поемат също от страните, които водят преговори за присъединяване към Европейския съюз в рамките на съответните споразумения и инструменти.
3. Отговорността за избиране на отделните операции и прилагането на субсидията съгласно споразуменията се поема от държавата бенефициер в съответствие с условията на настоящия регламент, решението за отпускане на субсидията и споразумението. Държавата бенефициер упражнява тази отговорност без да се засяга отговорността на Комисията относно изпълнението на общия бюджет на Европейския съюз и в съответствие с разпоредбите на Финансовия регламент, приложим към съвместното или децентрализираното управление.
Член 6
1. Държавата бенефициер е отговорна за координирането на участието на Фонда на дейностите, посочени в член 3, от една страна, а от друга с помощта на Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) и други финансови инструменти на Общността.
2. Подпомаганите дейности съгласно настоящия регламент не ползват помощ от фондовете и инструментите, уредени с Регламенти (ЕО) № 1164/94, (ЕО) № 1260/1999, (ЕО) № 1257/1999, (ЕО) № 1267/1999, (ЕО) № 1268/1999, (ЕИО) № 3906/89, (ЕО) № 2760/98, (ЕО) 555/2000 и (ЕО) № 2236/95, и са в съответствие с Регламент (ЕО) № 1266/1999. Държавата бенефициер гарантира спазването на тази разпоредба.
3. Възстановяването на вреди по силата на международни инструменти или инструменти на Общността, свързани с компенсиране на конкретни вреди, не трябва да ползва за същите цели помощта от Фонда.
Член 7
Дейностите, финансирани от Фонда, са съвместими с разпоредбите на Договора и инструментите, приети във връзка с него, с политиките и мерките на Общността, както и с инструментите за предприсъединителна помощ.
Член 8
1. Субсидията се използва в рамките на една година от датата, на която Комисията я е изплатила. Частта от субсидията, която е останала неизползвана до тази дата в съответствие с условията на регламента, се възстановява на Комисията от държавата бенефициер.
Държавата бенефициер има право да търси обезщетение от трети страни.
2. Не по-късно от шест месеца след изтичането на едногодишния срок от датата на изплащане на субсидията, държавата бенефициер представя доклад относно финансовото изпълнение на субсидията с отчет, оправдаващ разходите, като посочва други източници на финансиране, получени за съответните дейности, включително застрахователни обезщетения и обезщетения от трети страни. Докладът съдържа подробно описание на превантивните мерки, въведени или предложени от държавата бенефициер с оглед ограничаването на размера на вредите и избягване, доколкото е възможно, на повторното възникване на подобни бедствия.
В края на тази процедура Комисията прекратява помощта от Фонда.
3. В случаите, когато възстановяването на вредите бъде впоследствие поето от трета страна, Комисията изисква от държавата бенефициер да върне съответната част от субсидията.
Член 9
Заявленията за помощ и решенията за предоставяне на субсидии от Фонда, както и финансовите споразумения, доклади и други, свързани с тях документи, описват всички суми в еуро.
Член 10
1. В изключителни случаи и при условие че оставащите налични финансови средства във Фонда през годината на възникване на бедствието не са достатъчни да покрият пълния размер на помощта, която според бюджетния орган е необходима да се предостави, Комисията може да предложи разликата да бъде финансирана от Фонда за следващата година. Годишният бюджетен максимум на Фонда за годината на възникване на бедствието и за следващата година трябва да се спазва при всички обстоятелства.
2. При значително по-ниско оценяване на причинените вреди, посочени по нови елементи, Комисията изисква от държавата бенефициер да върне съответната част от отпуснатата субсидия.
Член 11
Финансовите решения и всички споразумения и договори, произтичащи от тях, се проверяват от Комисията чрез Службата за борба с измамите (OLAF), както и чрез проверки на място от Комисията и Сметната палата съобразно съответните процедури.
Член 12
Ежегодно преди 1 юли Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно дейността на Фонда за предходната година. Този доклад съдържа по-специално информация, свързана с членове 3, 4 и 8.
Член 13
Независимо от крайния срок, посочен в член 4, параграф 1, държавите-членки и страните, които водят преговори с Европейския съюз за присъединяване и които са били засегнати от бедствия съгласно определението в член 2, могат от 1 август 2002 г. да искат помощ от Фонда в рамките на два месеца от датата на влизане в сила на настоящия регламент.
Член 14
Съветът разглежда настоящия регламент въз основа на предложение от Комисията, представено не по-късно от 31 декември 2006 г.
Член 15
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Настоящия регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 11 ноември 2002 година.
Neuvoston asetus (EY) N:o 2012/2002,
annettu 11 päivänä marraskuuta 2002,
Euroopan unionin solidaarisuusrahaston perustamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 159 artiklan kolmannen kohdan ja 308 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),
ottaa huomioon alueiden komitean päätöslauselman(4),
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Silloin, kun suurkatastrofeja tapahtuu, yhteisön olisi osoitettava solidaarisuutta asianomaisten alueiden väestöä kohtaan myöntämällä taloudellista tukea kaikkien katastrofin vaikutuksista kärsineiden alueiden normaalien elinolosuhteiden palauttamiseksi mahdollisimman nopeasti. Rahaston toimenpiteet olisi käynnistettävä pääasiassa luonnonmullistusten yhteydessä.
(2) Olemassa olevien taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta edistävien välineiden avulla voidaan rahoittaa toimia riskien ehkäisemiseksi ja tuhoutuneen infrastruktuurin korjaamiseksi. Olisi kuitenkin otettava käyttöön nykyisten yhteisön välineiden lisäksi erillinen väline, jonka avulla yhteisö voi toteuttaa kiireellisiä ja tehokkaita toimia, joilla myötävaikutetaan siihen, että väestön välittömiin tarpeisiin vastaavat pelastuspalvelut saadaan toimimaan mahdollisimman nopeasti, ja edistetään tärkeimpien tuhoutuneiden infrastruktuureiden lyhyen aikavälin jälleenrakentamista. Näin voidaan helpottaa katastrofeista kärsineiden alueiden taloudellisen toiminnan elpymistä.
(3) Euroopan unionin solidaarisuuden olisi ulotuttava myös maihin, jotka parhaillaan neuvottelevat liittymisestään unioniin. Tämän asetuksen ulottaminen koskemaan myös kyseisiä maita, merkitsee, että on viitattava perustamissopimuksen 308 artiklaan.
(4) Yhteisön tuen on täydennettävä kyseisten valtioiden omia toimenpiteitä, ja sen on katettava osa suurkatastrofin aiheuttamien vahinkojen korjaamisesta aiheutuneista julkisista menoista.
(5) Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti tämän välineen mukainen tuki olisi rajattava koskemaan sellaisia suurkatastrofeja, joilla on vakavia vaikutuksia kansalaisten elinoloihin, luonnonympäristöön tai talouselämään.
(6) "Suurkatastrofeina" olisi pidettävä kaikkia katastrofeja, jotka aiheuttavat vähintään yhdessä asianomaisessa valtiossa huomattavia vahinkoja joko rahallisesti arvioituna tai prosentuaalisesti bruttokansantulosta laskettuna. Jotta voitaisiin reagoida myös sellaisiin katastrofeihin, jotka tosin ovat vakavia mutta joiden aiheuttamat vahingot eivät ylitä vaadittuja vähimmäisrajoja, tukea voidaan antaa myös poikkeuksellisissa olosuhteissa silloinkin, kun sama katastrofi koettelee myös tukikelpoista naapurivaltiota tai kun katastrofista aiheutuu vakavia ja pitkäaikaisia vaikutuksia huomattavan väestönosan elinoloille tietyllä alueella.
(7) Yhteisön toiminta ei saisi vähentää niiden kolmansien osapuolten vastuuta, jotka ovat "saastuttaja maksaa" -periaatteen mukaisesti ensisijaisesti vastuussa aiheuttamistaan vahingoista, eikä johtaa ennalta ehkäisevien toimien laiminlyömiseen jäsenvaltioiden tai yhteisön tasolla.
(8) Välineellä olisi erityisesti varmistettava, että voidaan nopeasti päättää sille varattujen erityismäärärahojen sitomisesta ja maksamisesta viipymättä. Hallinnolliset menettelyt olisi mukautettava tämän mukaisesti ja rajoitettava ainoastaan ehdottomasti tarpeelliseen. Tässä tarkoituksessa Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio ovat 7 päivänä marraskuuta 2002 tehneet toimielinten välisen sopimuksen Euroopan unionin solidaarisuusrahaston rahoittamisesta täydentäen talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja talousarviomenettelyn parantamisesta 6 päivänä toukokuuta 1999 tehtyä toimielinten sopimusta.
(9) Edunsaajavaltion kannalta voi olla suotavaa ottaa alue- tai paikallisviranomaiset mukaan kyseisen valtion perustuslaillisten, institutionaalisten, oikeudellisten ja varainhoitoa koskevien säännösten mukaisesti täytäntöönpanosopimuksen tekoon ja täytäntöönpanoon, vaikka vastuu tuen täytäntöönpanosta ja yhteisön rahoitustukea saavien toimien hallinnosta ja valvonnasta kuuluukin aina edunsaajavaltiolle.
(10) Tämän välineen käyttöön liittyviä yksityiskohtaisia sääntöjä olisi voitava mukauttaa tilanteen kiireellisyyden mukaan.
(11) Tästä välineestä rahoitettavat toimet eivät saisi saada samanaikaisesti muuta seuraavien asetusten nojalla myönnettävää tukea: koheesiorahastosta 16 päivänä toukokuuta 1994 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1164/94(5), rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21 päivänä kesäkuuta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1260/1999(6), Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen 17 päivänä toukokuuta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1257/1999(7), taloudellisen tuen myöntämisestä Unkarin tasavallalle ja Puolan tasavallalle 18 päivänä joulukuuta 1989 annettu asetus (ETY) N:o 3906/89(8), liittymistä edeltävästä rakennepolitiikan välineestä 21 päivänä kesäkuuta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1267/1999(9), yhteisön tuesta maataloutta ja maaseudun kehittämistä koskeville liittymistä valmisteleville toimenpiteille jäsenyyttä hakeneissa Keski- ja Itä-Euroopan maissa liittymistä edeltävänä aikana 21 päivänä kesäkuuta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1268/1999(10), Phare-ohjelman yhteydessä täytäntöönpantavasta rajatylittävän yhteistyön ohjelmasta 18 päivänä joulukuuta 1998 annettu komission asetus (EY) N:o 2760/98(11), Euroopan unionin jäsenyyttä hakeneille valtioille osana liittymistä edeltävää strategiaa annettavan tuen yhteensovittamisesta ja asetuksen (ETY) N:o 3906/89 muuttamisesta 21 päivänä kesäkuuta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1266/1999(12), Kyproksen tasavallan ja Maltan tasavallan liittymistä valmistelevan strategian mukaisten toimien toteuttamisesta 13 päivänä maaliskuuta 2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 555/2000(13) tai Euroopan laajuisten verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä 18 päivänä syyskuuta 1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2236/95(14). Erityisten vahinkojen korvaamiseen liittyvien yhteisön tai kansainvälisten välineiden nojalla korvatulle vahingolle ei voida myöntää samaan tarkoitukseen tukea tämän välineen nojalla.
(12) On tarpeen varmistaa mahdollisimman suuri avoimuus yhteisön taloudellisen tuen täytäntöönpanossa sekä määrärahojen käytön asianmukainen valvonta.
(13) On tarpeen varmistaa huolellinen varainhoito, jotta yhteisö pystyy osallistumaan toimintaan myös siinä tapauksessa, että saman vuoden aikana tapahtuu useampia suurkatastrofeja.
(14) Poikkeustapauksissa ja katastrofin tapahtumisvuonna tämän välineen puitteissa käytettävissä olevien rahoitusvarojen mukaan on tarpeen säätää mahdollisesta tämän välineen nojalla seuraavan vuoden rahastovaroista myönnettävästä lisätuesta.
(15) Olisi vahvistettava määräaika myönnetyn tuen käyttämiselle ja velvoitettava tukea saavat valtiot perustelemaan saamansa tuen käyttö. Tuki, joka on saatu myöhemmin takaisin kolmansilta osapuolilta tai joka on saatu vahinkojen lopullisen arvioinnin perusteella ylimääräisenä, olisi perittävä takaisin.
(16) Poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi olisi tarpeen säätää, että kesästä 2002 alkaen katastrofien koettelemat valtiot voivat päästä osallisiksi tämän välineen mukaisesta tuesta.
(17) Pikaisen avun varmistamiseksi viimeaikaisten tulvien koettelemille maille tämä väline tulisi hyväksyä kiireellisesti. Tästä syystä on tarpeen myöntää poikkeus kansallisten kansanedustuslaitosten asemasta Euroopan unionissa tehdyn, Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisöjen perustamissopimukseen liitetyn pöytäkirjan I osan 3 kohdan mukaisesta kansallisten kansanedustuslaitosten kuuden viikon harkinta-ajasta,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Perustetaan Euroopan unionin solidaarisuusrahasto, jäljempänä "rahasto". Sen tarkoituksena on, että yhteisö voi reagoida nopeasti, tehokkaasti ja joustavasti hätätilanteissa tässä asetuksessa määritellyin edellytyksin.
2 artikla
1. Rahaston toimenpiteet voidaan käynnistää jäsenvaltion tai Euroopan unionin jäsenyydestä parhaillaan neuvottelevan valtion, jäljempänä "edunsaajavaltio", pyynnöstä pääasiassa silloin, kun kyseisen valtion alueella tapahtuu sellainen luonnonmullistus, jolla on vakavia vaikutuksia yhden tai useamman alueen taikka yhden tai useamman valtion kansalaisten elinoloihin, luonnonympäristöön tai talouselämään.
2. Tässä asetuksessa "suurkatastrofilla" tarkoitetaan kaikkia katastrofeja, jotka aiheuttavat vähintään yhdessä valtiossa tuhoja, joiden arvioitu laajuus on joko yli 3 miljardia euroa vuoden 2002 hintatason mukaan tai yli 0,6 prosenttia kyseisen valtion bruttokansantulosta.
Poikkeuksellisesti voidaan rahastosta myöntää tukea myös rajanaapurina oleville jäsenvaltioille tai Euroopan unionin kanssa liittymisneuvotteluja käyville valtioille, joita on koetellut sama katastrofi.
Silloinkin, kun ensimmäisessä alakohdassa säädetyt määriä koskevat arviointiperusteet eivät täyty, voidaan kuitenkin poikkeuksellisissa tilanteissa myöntää rahastosta tukea alueelle, kun aluetta on koetellut sellainen poikkeuksellinen katastrofi, pääasiassa luonnonkatastrofi, jolla on vakavia ja pitkäaikaisia vaikutuksia huomattavan väestönosan elinoloille ja talouden vakaudelle alueella. Tämän alakohdan nojalla myönnettävän tuen vuosittainen määrä ei saa ylittää 7,5:tä prosenttia rahaston käytössä olevien varojen vuosittaisesta määrästä. Erityistä huomiota kiinnitetään Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa määriteltyihin syrjäisiin ja eristyneisiin alueisiin, saarialueisiin ja syrjäisimpiin alueisiin. Komissio tutkii erittäin tarkasti sille tämän alakohdan nojalla esitetyt pyynnöt.
3 artikla
1. Rahastosta myönnettävät varat maksetaan tukena. Tuki myönnetään edunsaajavaltiolle kertaluonteisena kunkin katastrofin osalta erikseen.
2. Rahaston tavoitteena on täydentää edunsaajavaltioiden toimia ja kattaa jokin osuus niiden julkisista menoista asianomaisten maiden auttamiseksi toteuttamaan katastrofin luonteen mukaan seuraavia ensisijaisia hätätoimia:
a) perusrakenteiden ja palvelujen toiminnan välitön uudelleenkäynnistäminen energia-, vesi- ja jätevesihuollon, televiestinnän, liikenteen, terveydenhuollon ja opetuksen alalla;
b) väestön välittömästi tarvitsemista tilapäisistä majoitusjärjestelyistä ja pelastuspalveluiden rahoituksesta huolehtiminen;
c) varojärjestelmän infrastruktuureiden turvallisuuden välitön varmistaminen ja kulttuuriperinnön välittömät suojelutoimenpiteet;
d) tuhoja kärsineiden alueiden, luontoalueet mukaan lukien, välitön puhdistaminen.
3. Rahastosta maksetaan tukea ainoastaan sellaisten toimenpiteiden rahoittamiseen, joilla korvataan vahinkoja, jotka eivät ole vakuutuskelpoisia, ja se peritään takaisin 8 artiklan mukaisesti, jos jokin kolmas osapuoli korvaa vahingon korjaamisesta aiheutuvat kulut myöhemmin.
4 artikla
1. Valtio voi toimittaa komissiolle mahdollisimman pian ja viimeistään kymmenen viikon kuluessa katastrofiin liittyneen ensimmäisen vahingon aiheutumispäivästä rahaston tukea koskevan hakemuksen, jossa annetaan kaikki käytettävissä olevat tiedot muun muassa seuraavista seikoista:
a) katastrofin aiheuttamat kokonaistuhot ja niiden vaikutus asianomaiseen väestöön ja talouteen;
b) arvio 3 artiklassa tarkoitettujen toimien kustannuksista;
c) muut yhteisön rahoituslähteet;
d) muut mahdolliset kansalliset tai kansainväliset rahoituslähteet mukaan lukien julkinen ja yksityinen vakuutusturva, joita voidaan käyttää vahingon korjaamisesta aiheutuvien menojen korvaamiseen.
2. Näiden tietojen sekä kyseiseltä valtiolta tarvittaessa pyydettyjen tarkennusten perusteella komissio arvioi, täyttyvätkö rahaston käyttämisen edellytykset, ja määrittää käytettävissä olevien rahoitusvarojen puitteissa mahdollisimman nopeasti tuen ehdotetun määrän. Kunkin vuoden lokakuun 1 päivänä on oltava jäljellä vähintään neljäsosa vuosittain käytössä olevien varojen määrästä, jotta voitaisiin kattaa loppuvuotenakin syntyvät tarpeet.
Komissio varmistaa eri valtioiden esittämien hakemusten oikeudenmukaisen käsittelemisen.
3. Komissio antaa budjettivallan käyttäjälle tarvittavat ehdotukset valtuuksien antamiseksi ottaa käyttöön vastaavat määrärahat. Ehdotuksiin on sisällyttävä kaikki 1 kohdassa tarkoitetut käytettävissä olevat tiedot ja kaikki muut komission hallussa olevat asiaan liittyvät tiedot, osoitus siitä, että 2 artiklan mukaiset edellytykset täyttyvät, sekä perustelu ehdotetuille määrille.
4. Kun budjettivallan käyttäjä on myöntänyt tarkoitukseen määrärahat, komissio tekee päätöksen tuen myöntämisestä ja maksaa tuen välittömästi kertasuorituksena edunsaajavaltiolle heti kun 5 artiklassa tarkoitettu sopimus on allekirjoitettu.
5. Menojen tukikelpoisuus alkaa 1 kohdassa tarkoitettuna päivänä.
5 artikla
1. Edunsaajavaltion ja yhteisön valtiosäännön ja hallitusmuodon sekä institutionaalisia, oikeudellisia ja varainhoitoa koskevia erityisiä säännöksiä noudattaen komissio ja edunsaajavaltio tekevät sopimuksen tuen myöntämistä koskevan päätöksen täytäntöönpanosta. Sopimuksessa määritellään erityisesti rahastosta rahoitettavien toimien luonne ja paikka.
2. Komissio valvoo, että myös Euroopan unionin jäsenyydestä parhaillaan neuvottelevat valtiot sitoutuvat täyttämään asiaankuuluvien sopimusten ja välineiden nojalla samat velvollisuudet kuin jäsenvaltioille tämän asetuksen mukaisesti kuuluvat velvollisuudet.
3. Vastuu yksittäisten toimien valinnasta ja sopimuksen kohteena olevan tuen täytäntöönpanosta kuuluu edunsaajavaltiolle tässä asetuksessa, tuen myöntämistä koskevassa päätöksessä ja tukisopimuksessa vahvistettujen edellytysten mukaisesti. Edunsaajavaltio kantaa tämän vastuun, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta komissiolle kuuluvaa vastuuta Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta, ja yhteiseen tai hajautettuun hallinnointiin sovellettavien varainhoitoasetuksen säännösten mukaisesti.
6 artikla
1. Edunsaajavaltion on huolehdittava toisaalta 3 artiklassa mainittuihin toimiin tarkoitetun rahaston rahoitusosuuden ja Euroopan investointipankin sekä muiden yhteisön rahoitusvälineiden tukitoimien välisestä yhteensovittamisesta.
2. Tämän asetuksen nojalla tuettavat toimet eivät voi saada samanaikaisesti tukea asetuksissa (EY) N:o 1164/94, (EY) N:o 1260/1999, (EY) N:o 1257/1999, (EY) N:o 1267/1999, (EY) N:o 1268/1999, (ETY) N:o 3906/89, (EY) N:o 2760/98, (EY) N:o 555/2000 ja (EY) N:o 2236/95 säädetyistä rahastoista tai välineistä, ja niiden on oltavat asetuksen (EY) N:o 1266/1999 mukaisia. Edunsaajavaltion on varmistettava, että tätä säännöstä noudatetaan.
3. Erityisten vahinkojen korvaamiseen liittyvien yhteisön tai kansainvälisten välineiden nojalla korvatulle vahingolle ei voida myöntää samaan tarkoitukseen tukea rahastosta.
7 artikla
Rahaston rahoitusta saavien toimien on oltava perustamissopimuksen määräysten ja sen nojalla hyväksyttyjen välineiden, yhteisön politiikkojen ja toimenpiteiden sekä liittymistä edeltävien tukivälineiden mukaisia.
8 artikla
1. Tuki on käytettävä yhden vuoden kuluessa siitä päivästä, jona komissio on maksanut tuen. Komissio perii tässä asetuksessa säädettyjen edellytysten mukaisesti edunsaajavaltiolta takaisin sen osan tuesta, jota ei ole käytetty kyseisen määräajan kuluessa.
Edunsaajavaltioiden on haettava kaikki mahdolliset korvaukset kolmansilta osapuolilta.
2. Edunsaajavaltion on toimitettava viimeistään kuuden kuukauden kuluttua tuen maksamista seuraavan yhden vuoden määräajan päättymisestä kertomus tuen käyttämisestä siihen liittyvine selvityksineen tuen käyttöön liittyvistä menoista sekä kaikista muista kyseisten toimien rahoituslähteistä, mukaan lukien vakuutuskorvaukset ja kolmansilta osapuolilta saadut vahingonkorvaukset. Kertomuksessa on mainittava edunsaajavaltion päättämät ja suunnittelemat ennalta ehkäisevät toimenpiteet vahingon laajuuden rajoittamiseksi ja vastaavanlaisten katastrofien toistumisen välttämiseksi mahdollisuuksien mukaan.
Tämän menettelyn jälkeen komissio päättää rahaston tukitoimenpiteen.
3. Siinä tapauksessa, että kolmas osapuoli korvaa myöhemmin vahingon korjaamisesta aiheutuneet kustannukset, komissio päättää vastaavasta määrästä, joka edunsaajavaltion on maksettava takaisin sille myönnetystä tuesta.
9 artikla
Tukihakemuksessa ja rahastosta maksettavan tuen myöntämistä koskevassa päätöksessä sekä rahoitussopimuksessa, kertomuksissa ja kaikissa muissa tukeen liittyvissä asiakirjoissa määrät ilmaistaan euroina.
10 artikla
1. Poikkeustapauksissa ja jos rahastossa katastrofin tapahtumisvuonna jäljellä olevat varat eivät riitä kattamaan budjettivallan käyttäjän tarpeelliseksi katsoman avun määrää, komissio voi ehdottaa erotuksen rahoittamista seuraavan vuoden rahastovaroista. Katastrofin tapahtumisvuoden ja sitä seuraavan vuoden rahaston talousarvion enimmäismäärää ei saa missään tapauksessa ylittää.
2. Jos vahinko on uusien tietojen perusteella merkittävästi arvioitua pienempi, komissio vaatii edunsaajavaltiota palauttamaan vastaavan määrän tuesta.
11 artikla
Rahoituspäätöksissä ja kaikissa niiden perusteella tehdyissä sopimuksissa on oltava määräykset komission valvonnasta, johon osallistuu muun muassa petostentorjuntavirasto (OLAF), sekä komission ja tilintarkastustuomioistuimen asianmukaisten menettelyjen mukaisesti paikalla tekemistä tarkastuksista.
12 artikla
Komissio esittää 1 päivään heinäkuuta mennessä Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen rahaston toiminnasta kuluneelta vuodelta. Siinä annetaan erityisesti 3, 4 ja 8 artiklaan liittyviä tietoja.
13 artikla
Sen estämättä, mitä 4 artiklan 1 kohdassa säädetään määräajasta, 1 päivän elokuuta 2002 jälkeen sattuneiden 2 artiklassa määriteltyjen katastrofien koettelemat jäsenvaltiot ja Euroopan unionin jäsenyydestä parhaillaan neuvottelevat valtiot voivat hakea rahaston tukea kahden kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulopäivästä.
14 artikla
Neuvosto tarkastelee komission ehdotuksesta uudelleen tätä asetusta viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2006.
15 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 11 päivänä marraskuuta 2002.