31998R1526
L 201/47
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (EО) № 1526/98 НА КОМИСИЯТА
от 16 юли 1998 година
за изменение на Регламент (ЕИО) № 752/93 относно разпоредбите за прилагане на Регламент (ЕИО) № 3911/92 на Съвета относно износа на паметници на културата
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 3911/92 на Съвета от 9 декември 1992 г. относно износа на стоки с културен характер (1), изменен с Регламент (EО) № 2469/96 (2), и по-специално член 7 от него,
след проведени консултации с Консултативния комитет по стоките, свързани с култура,
като има предвид, че е препоръчително, с оглед отстраняването на ненужни административни задачи и работа, да се въведат отворени разрешителни за случаите на временен износ на стоки свързани с културата от отговорни лица или организации за използване и/или изложби в трети държави;
като има предвид, че желанието на някои от държавите-членки е да се възползват от тези облекчения за стоките, лицата и организациите свързани с културата, като условията за изпълнение при това се отличават в различните държави-членки; като има предвид, че държавите-членки следва да приемат, или отхвърлят, използването на отворени разрешителни и да определят условията по издаването им;
като има предвид, че е необходимо да се определят разпоредби по външния вид на тези разрешителни, така че да могат да се разпознават лесно и да се използват навсякъде в Общността;
като има предвид, че разпоредбите на член 10, отнасящ се до общия митнически транзит, вече не са необходими,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕИО) № 752/93 на Комисията (3) се изменя както следва:
1.
Член 1 се заменя със следното:
„Член 1
1. Въвеждат се три вида разрешения за износ на стоки свързани с културата, които се издават и използват по реда на Регламент (ЕИО) № 3911/92 на Съвета, наричан по-долу „основен регламент“, както и на настоящия регламент:
-
стандартно разрешително,
-
специфично отворено разрешително,
-
общо отворено разрешително.
2. Използването на разрешителни за износ по никакъв начин не засяга задълженията свързани с формалностите по износа или свързаните с тях документи.“
2.
Член 2 се преномерира като член 1, параграф 3.
3.
Добавя се следният нов член 2:
„Член 2
1. Стандартният лиценз се използва обикновено за всеки износ подлежащ на разпоредбите на основния регламент. На всяка отделна държава-членка остава възможността да реши дали да издава или не специфични или общи отворени разрешителни, които да се използват когато са изпълнени условията поставени за тях по реда на членове 10 и 13.
2. Специфично отворено разрешително се издава за последователен износ на определена стока свързана с културата от конкретно лице или организация по реда определен в член 10.
3. Общо отворено разрешително се издава за временен износ на група стоки свързани с културата, които са част от постоянна сбирка на музей или друга институция по реда, определен в член 13.
4. Държава-членка отнема по всяко време специфично или общо отворено разрешително, когато не са спазени условията по издаването му. Незабавно след това тя известява Комисията за въпросното разрешително, за да не се използва незаконно. Комисията от своя страна известява незабавно останалите държави-членки.
5. Държавите-членки приемат необходимите разпоредби, които считат за подходящи на своя територия за контрол на издадените от тях отворени разрешителни.“
4.
Добавя се нов раздел II, който съдържа съществуващите членове от 3 до 9:
„РАЗДЕЛ II
Стандартно разрешително“
5.
В началото на член 3, параграф 1 се добавя следното:
„Стандартните лицензи се издават като формуляри, чийто образец е посочен в приложение I.“
6.
Добавя се нов раздел III, като съществуващият член 10 се заличава, а наличният член 11 остава, но като член 17:
„РАЗДЕЛ III
Отворени разрешителни
ГЛАВА 1
Специфични отворени разрешителни
Член 10
1. Специфично отворено разрешително се издава за определена стока, свързана с културата, която се изнася временно от Общността, но редовно за използване и/или изложби в трета държава. Свързаната с културата стока се притежава, или е законна собственост, на лице или организация, които я използват и/или излагат.
2. Разрешително се издава само когато компетентните органи са убедени, че въпросното лице или организация, предоставят всички гаранции, които са необходими, за да се върне въпросната стока обратно в Общността в добро състояние, както и след предоставяне на такова описание или маркировка, които да гарантират към момента на изнасяне, че няма никакво съмнение, въпросната стока да е същата, за която е издадено специфичното отворено разрешително.
3. Разрешителното е валидно в срок до пет години.
Член 11
Разрешителното се представя в подкрепа на писмената митническа декларация за износ, или се показва при поискване във всеки един случай на проверка или оглед на придружаваните от него стоки, свързани с културата.
Компетентните органи на държавата-членка, където се представя лиценза, имат право да изискат превода му на езика, или един от официалните езици, на въпросната държава-членка. В такъв случай разходите по превода се поемат от титуляря на лиценза.
Член 12
1. Митническата служба по приемане и обработка на митническата декларация за износ извършва проверка дали представените стоки са описаните в разрешителното за износ, както и за упоменаването на това разрешително в графа 44 от същата митническа декларация за износ, когато се изисква писмена такава.
2. Когато се изисква писмена декларация за износ, разрешителното се прикрепя към копие 3 от единния административен документ и придружава стоките до митническата служба на напускане на митническата територия на Общността. Когато на износителя или неговия представител се връчи копие 3 от единния административен документ, разрешителното също му се предоставя за използване при нужда впоследствие.
ГЛАВА 2
Общо отворено разрешително
Член 13
1. Общото отворено разрешително се издава на музеи или други институции за да обоснове временния износ на стоки и предмети включени в постоянната им колекция, като цитираните предмети се изнасят редовно от Общността за изложби в трета страна.
2. Разрешително се издава само когато компетентните органи са убедени, че въпросното лице или организация, предоставят всички гаранции, които са необходими, за да се върне въпросната стока обратно в Общността в добро състояние. Разрешителното може да се издава за всякаква комбинация от стоки и предмети представляващи предмет на временния износ. Допуска се използването му за групи от различни комбинации предмети било последователно или едновременно.
3. Разрешителното е валидно в срок до пет години.
Член 14
Разрешителното се представя в подкрепа на писмената митническа декларация.
Компетентните органи на държавата-членка където се представя лиценза имат право да изискат превода му на езика, или един от официалните езици, на въпросната държава-членка. В такъв случай разходите по превода се поемат от титуляря на лиценза.
Член 15
1. Митническата служба по приемане и обработка на митническата декларация за износ извършва проверка дали разрешителното за износ се представя заедно със списък на стоките включени в него и описани също така в митническата декларация за износ. Списъкът се представя на бланка на въпросната институция и всеки един негов лист се подписва от едно от лицата от институцията, назовани в самото разрешително. Освен това всяка една страница на разрешителното се подпечатва с официалния печат на институцията. Разрешителното се цитира в графа 44 от същата митническа декларация за износ.
2. Разрешителното се прикрепя към копие 3 от единния административен документ и придружава стоките до митническата служба на напускане на митническата територия на Общността. Когато на износителя или неговия представител се връчи копие 3 от единния административен документ, разрешителното също му се предоставя за използване при нужда впоследствие.
ГЛАВА 3
Образци за разрешителните
Член 16
1. Специфичното отворено разрешително се издава като формуляр, чийто образец е посочен в приложение II.
2. Общото отворено разрешително се издава като формуляр, чийто образец е посочен в приложение III.
3. Бланката на разрешителното се отпечатва на един или повече от официалните езици в Общността.
4. Размерът на бланката на разрешителното е 210 × 297 mm. Допустимо е отклонение между минус 5 mm и плюс 8 mm по дължината на листа. Използваната хартия да е бяла, без механични примеси, формована за писане и с тегло минимум 55 g/m2. Фонът му се състои от светлосиня плетеница, която да предпазва от фалшификации по механичен или химически път.
5. Вторият лист на разрешителното, който е без плетеницата, се използва само и единствено от износителя за неговия архив.
Заявлението използвано за издаване на разрешителното се определя от отделните държави-членки.
6. Държавите-членки имат право да отпечатват сами бланките за разрешителното или да ги отпечатат в одобрени печатници. В последния случай отпечатаните формуляри трябва да имат цитирано разрешителното на печатаря. Всяка бланка носи задължително името и адреса на печатаря или обозначение, с което печатаря може да бъде установен. Освен това има сериен номер, отпечатан или поставен с печат, чрез който да бъде идентифицирана.
7. Държавите-членки са отговорни за всички мерки предприемани за предотвратяване на фалшификациите на разрешителните. Средствата за идентифициране приети от държавите-членки за тази цел се известяват на Комисията, която от своя страна ги съобщава на компетентните органи на останалите държави-членки.
8. Разрешителните се попълват по механичен или електронен начин. При изключителни обстоятелства могат да се попълват с черен химикал с главни печатни букви. Забранява се изтриване, надписване или подмяна на написан вече текст.“
7.
Добавя се нов раздел IV, който съдържа член 17:
„РАЗДЕЛ IV
Общи разпоредби“
8.
Съществуващото приложение става приложение I.
9.
Приложение I към настоящия регламент се добавя като приложение II.
10.
Приложение II към настоящия регламент се добавя като приложение III.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Той се прилага от 1 септември 1998 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 16 юли 1998 година.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1526/98,
annettu 16 päivänä heinäkuuta 1998,
kulttuuriesineiden viennistä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3911/92 soveltamista koskevista säännöksistä annetun komission asetuksen (ETY) N:o 752/93 muuttamisesta
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon kulttuuriesineiden viennistä 9 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3911/92 (1), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 2469/96 (2), ja erityisesti sen 7 artiklan,
on kuullut kultuuriesineitä käsittelevää neuvoa-antavaa komiteaa,
sekä katsoo, että
tarpeettoman hallinnollisen työn vähentämiseksi on syytä ottaa käyttöön avoimet vientiluvat, jotta vastuulliset henkilöt tai järjestöt voivat viedä tilapäisesti kulttuuriesineitä kolmansissa maissa tapahtuvaan käyttöön ja/tai niissä järjestettäviin näyttelyihin,
jäsenvaltioiden, jotka haluavat hyötyä näistä eduista, olisi voitava menetellä näin omien kulttuuriesineittensä, henkilöidensä ja organisaatioidensa osalta; täytettävät ehdot vaihtelevat jäsenvaltiosta toiseen; jäsenvaltioilla olisi oltava mahdollisuus valita avointen vientilupien käyttämisen tai käyttämättä jättämisen välillä ja säätää niiden antamista koskevista edellytyksistä,
on tarpeen antaa säädökset näiden vientilupien ulkonäöstä niin, että niiden tunnistaminen ja käyttö on vaivatonta kaikkialla yhteisössä, ja
yhteisön passitusmenettelyä koskevat 10 artiklan säännökset eivät enää ole tarpeen,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan komission asetus (ETY) N:o 752/93 (3) seuraavasti:
1. Korvataan 1 artikla seuraavasti:
"1 artikla
1. Kulttuuriesineiden vientiä varten on kolmenlaisia lupia, joita annetaan ja käytetään asetuksen (ETY) N:o 3911/92, jäljempänä "perusasetus", ja sen täytäntöönpanoa koskevan asetuksen mukaisesti:
- tavallinen vientilupa
- erityinen avoin vientilupa
- yleinen avoin vientilupa.
2. Vientiluvan käyttö ei millään tavoin vaikuta vientimuodollisuuksia tai niihin liittyviä asiakirjoja koskeviin velvoitteisiin."
2. Jäljempänä 2 artiklasta tulee 1 artiklan 3 kohta.
3. Lisätään uusi 2 artikla seuraavasti:
"2 artikla
1. Normaalisti tavallista vientilupaa käytetään kaikkeen perusasetuksen mukaiseen vientiin. Kukin jäsenvaltio saa kuitenkin päättää, myöntääkö se erityisiä tai yleisiä avoimia vientilupia, joita voidaan käyttää tavallisen vientiluvan sijasta, jos niihin liittyvät 10 ja 13 artiklojen mukaiset erityisedellytykset täyttyvät.
2. Erityinen avoin vientilupa koskee 10 artiklan mukaisesti yksityishenkilön tai järjestön tietyn kulttuuriesineen toistuvaa väliaikaista vientiä.
3. Yleinen avoin vientilupa koskee 13 artiklan mukaisesti kaikkien niiden kulttuuriesineiden väliaikaista vientiä, jotka kuuluvat tietyn museon tai muun laitoksen pysyvään kokoelmaan.
4. Jäsenvaltio voi milloin tahansa peruuttaa kaikki erityiset tai yleiset avoimet vientiluvat, jos niiden antamisen edellytyksenä olleet ehdot eivät enää täyty. Se ilmoittaa komissiolle välittömästi, että annettu vientilupa ei ole voimassa ja että sitä voidaan käyttää väärin. Komissio ilmoittaa välittömästi asiasta muille jäsenvaltioille.
5. Jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön kaikki alueellaan tarpeellisiksi katsomansa toimenpiteet valvoakseen omien avointen lupiensa käyttöä."
4. Lisätään uusi II jakso, joka sisältää voimassa olevat 3-9 artiklat:
"II JAKSO
Tavallinen vientilupa"
5. Lisätään 3 artiklan 1 kohdan alkuun seuraava:
"Tavallisten vientilupien antamisessa käytettävä lomake on liitteessä I olevan mallin mukainen."
6. Lisätään uusi III jakso, voimassa oleva 10 artikla poistetaan ja voimassa olevasta 11 artiklasta tulee 17 artikla:
"III JAKSO
Avoimet vientiluvat
I LUKU
Erityiset avoimet vientiluvat
10 artikla
1. Erityisiä avoimia vientilupia myönnetään tietylle kulttuuriesineelle, joka tullaan todennäköisesti viemään yhteisöstä tilapäisesti toistuvasti käytettäväksi ja/tai näytteille pantavaksi kolmannessa maassa. Kulttuuriesineen on oltava sen yksityishenkilön tai organisaation oma tai laillisesti omistama, joka käyttää tai asettaa näytteille kyseisen esineen.
2. Vientilupa myönnetään ainoastaan, jos viranomaiset ovat vakuuttuneita siitä, että asianomainen henkilö tai organisaatio antaa kaikki tarvittavat vakuudet siitä, että tavara palautetaan yhteisöön hyvässä kunnossa ja että tavara voidaan kuvata tai merkitä niin, että tilapäisen viennin ajankohtana ei ole epäilystä siitä, että vietävä tavara on sama kuin erityisessä avoimessa vientiluvassa kuvattu.
3. Vientilupa voi olla voimassa enintään viisi vuotta.
11 artikla
Vientilupa on esitettävä kirjallisen vienti-ilmoituksen kanssa tai muissa tapauksissa sen on oltava vaadittaessa esitettävissä tutkittavaksi tuotavan kulttuuriesineen kanssa.
Sen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset, jossa lupa esitetään, voivat pyytää siitä käännöksen tämän jäsenvaltion viralliseen kieleen tai johonkin sen virallisista kielistä. Tällöin mahdollisista käännöskustannuksista vastaa luvan haltija.
12 artikla
1. Vienti-ilmoituksen vastaanottava toimivaltainen tullitoimipaikka varmistaa, että vietävät tavarat vastaavat vientiluvassa olevaa selvitystä ja että vienti-ilmoituksen 44 kohdassa on viittaus vientilupaan, jos vaaditaan kirjallinen ilmoitus.
2. Jos kirjallinen ilmoitus vaaditaan, vientilupa on liitettävä yhtenäisen hallinnollisen asiakirjan numerolla 3 merkittyyn kappaleeseen ja se on toimitettava tavaran mukana siihen tullitoimipaikkaan, jonka kautta lähetys viedään yhteisön tullialueelta. Kun yhtenäisen hallinnollisen asiakirjan numerolla 3 merkitty kappale annetaan viejän tai hänen edustajansa käyttöön, vientilupa on myös annettava tälle myöhempää käyttöä varten.
2 LUKU
Yleiset avoimet vientiluvat
13 artikla
1. Yleisiä avoimia vientilupia annetaan museoille tai muille laitoksille kaikkien niiden pysyvään kokoelmaan kuuluvien kulttuuriesineiden tilapäistä vientiä varten, joita todennäköisesti tullaan viemään yhteisöstä tilapäisesti toistuvasti näytteille pantavaksi kolmannessa maassa.
2. Vientilupa annetaan ainoastaan, jos viranomaiset ovat vakuuttuneita siitä, että laitos antaa kaikki tarvittavat vakuudet siitä, että tavara palautetaan yhteisöön hyvässä kunnossa. Vientilupaa voidaan käyttää pysyvän kokoelman kaikkien esineryhmien milloin tahansa tapahtuvaan tilapäiseen vientiin. Sitä voidaan käyttää erilaisiin esineryhmiin joko peräkkäin tai samanaikaisesti.
3. Vientilupa voi olla voimassa enintään viisi vuotta.
14 artikla
Vientilupa on esitettävä vienti-ilmoituksen kanssa.
Sen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset, jossa lupa esitetään, voivat pyytää siitä käännöksen tämän jäsenvaltion viralliseen kieleen tai johonkin sen virallisista kielistä. Tällöin mahdollisista käännöskustannuksista vastaa luvan haltija.
15 artikla
1. Vienti-ilmoituksen vastaanottava toimivaltainen tullitoimipaikka varmistaa, että vientilupa esitetään yhdessä vietävien tavaroiden luettelon kanssa, jotka vastaavat myös vienti-ilmoituksessa olevaa selvitystä. Luettelon on oltava paperilla, johon on painettu laitoksen nimi ja osoite, ja vientiluvassa mainittavan laitoksen edustajan on allekirjoitettava kaikki sivut. Kaikki sivut on myös varustettava vientiluvassa asianomaiseen kohtaan sijoitetulla laitoksen leimalla. Vienti-ilmoituksen 44 kohtaan on tehtävä viittaus vientilupaan.
2. Vientilupa on liitettävä yhtenäisen hallinnollisen asiakirjan numerolla 3 merkittyyn kappaleeseen ja se on toimitettava tavaraerän mukana siihen tullitoimipaikkaan, jonka kautta lähetys viedään yhteisön tullialueelta. Kun yhtenäisen hallinnollisen asiakirjan numerolla 3 merkitty kappale annetaan viejän tai hänen edustajansa käyttöön, vientilupa on myös annettava tälle myöhempää käyttöä varten.
3 LUKU
Vientilupalomakkeet
16 artikla
1. Erityiset avoimet vientiluvat annetaan lomakkeella, jonka malli on liitteessä II.
2. Yleiset avoimet vientiluvat annetaan lomakkeella, jonka malli on liitteessä III.
3. Hakemuslomake on painettava yhdellä tai useammalla yhteisön virallisella kielellä.
4. Vientiluvan koon on oltava 210 × 297 millimetriä ja pituuden osalta hyväksytään enintään -5 ja +8 millimetrin suuruinen poikkeama. Käytettävän paperin on oltava valkoista, hiokkeetonta liimakäsiteltyä kirjoituspaperia, jonka paino on vähintään 55 grammaa neliömetriltä. Siinä on oltava vaaleansininen painettu aaltomainen taustakuvio, joka tekee kaiken mekaanisin tai kemiallisin keinoin tapahtuneen väärentämisen selvästi havaittavaksi.
5. Vientiluvan toinen sivu, jossa ei saa olla painettua aaltomaista taustakuviota, on ainoastaan viejän omaa käyttöä tai kirjanpitoa varten.
Asianomaiset jäsenvaltiot määräävät käytettävästä hakemuslomakkeesta.
6. Jäsenvaltiolla on oikeus painaa lupalomakkeita tai antaa niiden painaminen hyväksymiensä kirjapainojen tehtäväksi. Jälkimmmäisessä tapauksessa tämä hyväksymismerkintä on oltava lomakkeessa. Kukin lomake on varustettava kirjapainon nimellä ja osoitteella tai merkillä, josta kirjapaino voidaan tunnistaa. Siinä on myös oltava painettu tai leimattu sarjanumero, josta se voidaan tunnistaa.
7. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet lupien väärentämisen estämiseksi. Tätä varten jäsenvaltioissa käyttöön otetut tunnistamiskeinot on ilmoitettava komissiolle, joka antaa ne tiedoksi muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille.
8. Luvat on täytettävä mekaanista tai elektronista välinettä käyttäen. Poikkeuksellisesti ne voidaan täyttää myös suuraakkosin mustalla kuulakärkikynällä tekstaamalla. Ne eivät saa sisältää raaputtamalla, päällekirjoittamalla tai muulla tavalla tehtyjä muutoksia."
7. Lisätään uusi IV jakso, joka sisältää 17 artiklan:
"IV JAKSO
Yleiset säännökset"
8. Voimassa olevasta liitteestä tulee liite I.
9. Tämän asetuksen liitteestä 1 tulee liite II.
10. Tämän asetuksen liitteestä 2 tulee liite III.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä syyskuuta 1998.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 16 päivänä heinäkuuta 1998.