32000R2020
L 241/39
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 2020/2000 НА КОМИСИЯТА
от 25 септември 2000 година
за изменение на Регламент (ЕИО) № 207/93 за определяне на съдържанието на приложение VI към Регламент (ЕИО) № 2092/91 на Съвета и за изменение на приложение VI, раздел В към Регламент (ЕИО) № 2092/91 относно биологичното производство на селскостопански продукти и неговото означаване върху селскостопанските продукти и храни
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 2092/91 на Съвета от 24 юни 1991 г. относно биологичното производство на селскостопански продукти и неговото означаване върху селскостопанските продукти и храни (1), последно изменен с Регламент (ЕО) № 1437/2000 на Комисията (2), и по-специално член 5, параграфи 7 и 8 и член 13 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕИО) № 207/93 на Комисията (3), последно изменен с Регламент (ЕО) № 345/97 (4), е определил съдържанието на приложение VI към Регламент (ЕИО) № 2092/91 и е установил подробни правила за приложението на разпоредбите на член 5, параграф 4 от този регламент.
(2)
Условията и редът за прилагането на режима за временните разрешения на държавите-членки в съответствие с член 5, параграф 3, буква б) и член 5, параграф 5a, буква б) от Регламент (ЕИО) № 2092/91, установени в член 3 от Регламент (ЕИО) № 207/93, трябва да бъдат преразгледани, за да се вземат под внимание някои затруднения, с които понастоящем се сблъскват държавите-членки.
(3)
Оказа се, че определени продукти, изброени в раздел В на приложение VI, могат да бъдат предоставени в достатъчни количества в Общността от биологичното земеделие. Поради това тези продукти следва да бъдат заличени от раздел В на приложение VI.
(4)
Трябва да се отпусне гратисен период за изтеглянето от пазара на някои традиционни продукти, за да се позволи употребата на съществуващите запаси и приспособяването на промишлеността към новите изисквания.
(5)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета, посочен в член 14 от Регламент (ЕИО) № 2092/91,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Член 3 от Регламент (ЕИО) № 207/93 се заменя със следния текст:
„Член 3
1. Докато не бъде включена в раздел В на приложение VI към Регламент (ЕИО) № 2092/91, всяка съставка от земеделски произход може да бъде използвана в съответствие с дерогацията, предвидена в член 5, параграф 3, буква б) и в член 5, параграф 5a, буква б) от въпросния регламент, при спазване на следните условия:
а)
операторът е уведомил компетентния орган на държавата-членка за всички налични доказателства, показващи, че въпросната съставка удовлетворява изискванията на член 5, параграф 4 от Регламент (ЕИО) № 2092/91; и
б)
компетентният орган на държавата-членка временно е разрешил, в съответствие с изискванията на член 5, параграф 4 от Регламент (ЕИО) № 2092/91, употребата на съставката за максимален период от три месеца, след като е проверил, че операторът е осъществил необходимите контакти с други доставчици от Общността, за да се увери в неналичността на въпросните съставки според изискванията за качество; без да се засягат разпоредбите на параграф 6, държавата-членка може да продължи това разрешение, най-много три пъти, всеки път за срок от седем месеца; и
в)
не е било взето решение, в съответствие с разпоредбите на параграфи 4 или 6, съгласно което даденото по отношение на въпросната съставка разрешение трябва да бъде оттеглено.
2. Когато е дадено посоченото в параграф 1 разрешение, държавата-членка незабавно съобщава на останалите държави-членки и на Комисията следните данни:
а)
датата на разрешението и, в случай на продължаване на разрешението, дата на първото разрешение;
б)
името, адреса, телефона и, по целесъобразност, факса и електронния адрес на притежателя на разрешението, името и адреса за контакт с органа, издал разрешението;
в)
името и, по целесъобразност, точното описание и изискванията за качество към въпросните съставки от земеделски произход;
г)
типа на продуктите, за производството на които въпросната съставка е необходима;
д)
необходимите количества и обосновката за тези количества;
е)
причините за недостиг и очакваната му продължителност;
ж)
датата, на която държавата-членка е изпратила уведомлението до останалите държави-членки и до Комисията.
Комисията и/или държавите-членки могат да направят тази информация обществено достъпна.
3. Когато държава-членка представя коментари на Комисията и на държавата-членка, издала разрешението, че съставката е в наличност през периода на недостига, държавата-членка може да предвиди оттеглянето на разрешението или съкращаването на неговия период на валидност и уведомява Комисията и останалите държави-членки за мерките, които е предприела или ще предприеме, в петнадесетдневен срок, считано от датата на получаване на информацията.
4. По искане на държава-членка или по инициатива на Комисията, въпросът се представя за разглеждане от Комитета, посочен в член 14 от Регламент (ЕИО) № 2092/91. В съответствие с процедурата, посочена в член 14, може да се вземе решение за оттегляне на разрешението или за изменение на периода на валидност или, ако е целесъобразно, въпросната съставка да бъде включена в раздел В на приложение VI.
5. В случай на продължаване, както е посочено в параграф 1, буква б), се прилагат процедурите, определени в параграфи 2 и 3.
6. Когато държава-членка има намерение да осигури използването на дадена съставка от традиционен произход и след третото продължение на разрешението, описано в параграф 1, буква б), държавата-членка, заедно с уведомлението за третото продължение на даденото разрешение, предявява и молба за включване на въпросната съставка в приложение VI, раздел В. До момента на влизане в сила на решение, в съответствие с предвидената в член 14 процедура, за включване на дадена съставка в приложение VI, раздел В или за оттегляне на разрешението, държавата-членка може да продължава разрешението за последователни периоди от по седем месеца при стриктно спазване на условията на параграфи 1, 2 и 3.“
Член 2
Раздел В от приложение VI към Регламент (ЕИО) № 2092/91 се заменя с приложението към настоящия регламент.
Член 3
Следните растителни продукти могат да бъдат използвани при същите условия, както продуктите, изброени в раздел В на приложение VI към Регламент (ЕИО) № 2092/91, в рамките на шест месеца, считано от влизането в сила на настоящия регламент:
барбадоска череша (Malphigia punicifolia), ядки от кашу (Anacardium occidentale), гръцки сминдух (Trigonella foenum-graecum), папая (Carica papaya), семена от пиния (Pinus pinea), бахар (Pimenta dioica), кардамон (Fructus cardamomi (minoris)(malabariensis) (Elettaria cardamomum), канела (Cinnamomum zeylanicum), карамфил (Syzygium aromaticum), джинджифил (Zingiber officinale), къри, съставено на основата на кориандър (Coriandrum sativum), горчица (Sinapis alba), копър/резене (Foeniculum vulgare), джинджифил (Zingiber officinale), както и мазнини и масла, независимо от това дали са рафинирани, или не, но не и химически модифицирани, от следните растителни продукти: палмови, рапични, сафлорови, сусамови и соеви.
Член 4
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден от неговото публикуване в Официален вестник на Европейските общности.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 25 септември 2000 година.
Komission asetus (EY) N:o 2020/2000,
annettu 25 päivänä syyskuuta 2000,
neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2092/91 liitteen VI sisällöstä annetun asetuksen (ETY) N:o 207/93 samoin kuin maataloustuotteiden luonnonmukaisesta tuotantotavasta ja siihen viittaavista merkinnöistä maataloustuotteissa ja elintarvikkeissa annetun asetuksen (ETY) N:o 2092/91 liitteessä VI olevan C osan muuttamisesta
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon maataloustuotteiden luonnonmukaisesta tuotantotavasta ja siihen viittaavista merkinnöistä maataloustuotteissa ja elintarvikkeissa 24 päivänä kesäkuuta 1991 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2092/91(1), sellaisena kuin sen on viimeksi muutettuna komisssion asetuksella (EY) N:o 1437/2000(2), ja erityisesti sen 5 artiklan 7 ja 8 kohdan ja 13 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Komission asetuksessa (ETY) N:o 207/93(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 345/97(4), määritellään asetuksen (ETY) N:o 2092/91 liitteen VI sisältö ja vahvistetaan mainitun asetuksen 5 artiklan 4 kohdan säännösten soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
(2) On tarpeen tarkastella uudelleen asetuksen (ETY) N:o 207/93 3 artiklassa säädetyn asetuksen (ETY) N:o 2092/91 5 artiklan 3 kohdan b alakohdan ja 5 artiklan 5 a kohdan b alakohdan mukaisen jäsenvaltioiden väliaikaisten lupien järjestelyn soveltamista koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä, jotta voitaisiin ottaa huomioon jäsenvaltioissa tällä hetkellä ilmenneet tietyt ongelmat.
(3) On käynyt ilmi, että tiettyjä liitteessä VI olevaan C osaan kuuluvia tuotteita saadaan yhteisössä riittävästi luonnonmukaisesta tuotannosta. Tämän vuoksi kyseiset tuotteet olisi poistettava liitteessä VI olevasta C osasta.
(4) Tietyille poistettaville tavanomaisille tuotteille olisi myönnettävä siirtymäaika, jotta nykyiset varastot voidaan käyttää ja jotta teollisuus voi mukautua uusiin vaatimuksiin.
(5) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat asetuksen (ETY) N:o 2092/91 14 artiklassa tarkoitetun komitean antaman lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Korvataan asetuksen (ETY) N:o 207/93 3 artikla seuraavasti:
" 3 artikla
1. Niin kauan kuin maataloudesta peräisin oleva ainesosa ei kuulu asetuksen (ETY) N:o 2092/91 liitteessä VI olevaan C osaan, sitä voidaan käyttää mainitun asetuksen 5 artiklan 3 kohdan b alakohdassa ja 5 artiklan 5 a kohdan b alakohdassa säädetyn poikkeuksen mukaisesti ottaen huomioon seuraavat edellytykset:
a) toimija on ilmoittanut jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle kaikki vaaditut todisteet siitä, että kyseinen ainesosa täyttää asetuksen (ETY) N:o 2092/91 5 artiklan 4 kohdan edellytykset sekä
b) jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on antanut väliaikaisen luvan käyttää ainesosaa asetuksen (ETY) N:o 2092/91 5 artiklan 4 kohdan vaatimusten mukaisesti enintään kolmen kuukauden ajan tarkastettuaan, että toimija on ottanut asianmukaisesti yhteyttä muihin yhteisön toimittajiin sen varmistamiseksi, että vaaditut laatuvaatimukset täyttäviä ainesosia ei ole saatavilla; jäsenvaltio voi pidentää tätä lupaa enintään kolme kertaa aina seitsemän kuukauden ajaksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 6 kohdan säännösten soveltamista sekä
c) kyseistä ainesosaa koskevaa lupaa ei ole päätetty peruuttaa 4 tai 6 kohdan säännösten mukaisesti.
2. Jos 1 kohdassa tarkoitettu lupa on annettu, jäsenvaltion on ilmoitettava viipymättä muille jäsenvaltioille ja komissiolle seuraavat tiedot:
a) päivä, jona lupa on annettu, ja kun kyseessä on lupa, jonka voimassaoloaikaa on pidennetty, päivä, jona ensimmäinen lupa on annettu;
b) luvan haltijan nimi, osoite, puhelinnumero ja tarvittaessa faksinumero ja sähköpostiosoite; luvan antaneen viranomaisen yhteyspisteen nimi ja osoite;
c) kyseisen maataloudesta peräisin olevan ainesosan nimi ja tarvittaessa tarkka kuvaus ja laatuvaatimukset;
d) niiden tuotteiden tyyppi, joita valmistettaessa kyseistä ainesosaa tarvitaan;
e) vaaditut määrät ja perustelut näille määrille;
f) ainesosan puutteen syyt ja arvioitu kesto;
g) päivä, jona jäsenvaltio toimittaa tätä koskevan ilmoituksen muille jäsenvaltioille ja komissiolle.
Komissio ja/tai jäsenvaltiot voivat julkistaa nämä tiedot.
3. Jos jonkin jäsenvaltion komissiolle tai luvan antaneelle jäsenvaltiolle toimittamat huomautukset osoittavat ainesosaa olevan saatavilla puutteen aikana, jäsenvaltio voi peruuttaa luvan tai lyhentää sen suunniteltua voimassaoloaikaa. Sen on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille toimenpiteistä, jotka se on toteuttanut tai aikoo toteuttaa, viidentoista päivän kuluessa siitä päivästä, jona se sai kyseiset tiedot.
4. Jäsenvaltion pyynnöstä tai komission aloitteesta asia saatetaan asetuksen (ETY) N:o 2092/91 14 artiklassa tarkoitetun komitean tutkittavaksi. Annetun luvan peruuttamisesta tai sen voimassaoloajan muuttamisesta tai tarvittaessa siitä, että kyseinen ainesosa sisällytetään liitteessä VI olevaan C osaan, voidaan päättää 14 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
5. Kun kyseessä on 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu luvan voimassaoloajan pidennys, sovelletaan 2 ja 3 kohdassa säädettyjä menettelyjä.
6. Jos jäsenvaltio haluaa varmistaa, että jotakin tavanomaisesti tuotettua ainesosaa voidaan käyttää vielä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun lupa-ajan kolmannen pidennyksen jälkeen, jäsenvaltion tulee ilmoittaessaan annetun luvan voimassaoloajan pidentämisestä kolmannen kerran ilmoittaa myös pyytävänsä ainesosan sisällyttämistä liitteessä VI olevaan C osaan. Niin kauan kuin yksikään 14 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tehty päätös ainesosan sisällyttämisestä liitteessä VI olevaan C osaan tai luvan peruttamisesta ei ole tullut voimaan, jäsenvaltio voi jatkaa 1, 2 ja 3 kohdan edellytysten mukaisesti luvan voimassaoloajan pidentämistä aina seitsemän kuukauden ajaksi kerrallaan."
2 artikla
Korvataan asetuksen (ETY) N:o 2092/91 liitteessä VI oleva C osa tämän asetuksen liitteellä.
3 artikla
Seuraavia kasvituotteita voidaan käyttää samoin edellytyksin kuin asetuksen (ETY) N:o 2092/91 liitteessä VI olevassa C osassa lueteltuja tuotteita 6 kuukauden ajan tämän asetuksen voimaantulosta:
Acerolakirsikka (Malpighia punicifolia); Cashewpähkinät (Anacardium occidentale); Sarviapila (Trigonella foenum-graecum); Papaijat (Carica papaya); Pinjansiemenet (pinus pinea); Maustepippuri (Pimenta dioica); Kardemumma (Fructus cardamomi (minoris) (malabariensis) Elettaria cardamomum); Kaneli (Cinnamomum zeylanicum); Neilikka (Syzygium aromuticum); Inkivääri (Zingiber officinale); Curry, jonka koostumus on seuraava: Korianteri (Coriandrum sativum), Sinapinsiemen (Sinapis alba), Fenkoli (Foeniculum vulgare), Inkivääri (Zingiber officinale); palmusta, rapsista, saflorista, seesamista ja soijasta saadut rasvat ja öljyt, myös puhdistetut, mutta kemiallisesti muuntamattomat.
4 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 25 päivänä syyskuuta 2000.