31966L0401
P 125/2298
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 14 юни 1966 година
относно търговията със семена от фуражни култури
(66/401/EИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ИКОНОМИЧЕСКА ОБЩНОСТ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 43 и 100 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Асамблеята (1),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет,
като има предвид, че производството на фуражните култури заема важно място в селското стопанство в Европейската икономическа общност;
като има предвид, че задоволителните резултати при култивирането на фуражни култури зависят до голяма степен от употребата на подходящи семена; като има предвид, че за тази цел някои държави-членки за известно време са ограничили търговията със семена на фуражни култури като използват само висококачествени семена; като има предвид, че са могли да се възползват от систематична селекция на култури, извършвана повече от няколко десетилетия, което доведе до разработване на достатъчно стабилни и унифицирани сортове фуражни култури, които поради техните характеристики обещават да са от висока стойност за съответните цели;
като има предвид, че по-голяма производителност ще бъде достигната в Общността относно отглеждането на фуражни култури, ако за избора от сортовете, разрешени да се търгуват, държавите-членки прилагат еднакви правила, които са възможно най-строги;
като има предвид, че следователно е оправдано да се ограничи търговията до някои сортове само ако потребителят е сигурен, че ще получи семена от тези сортове;
като има предвид, че някои държави-членки за тази цел прилагат сертификационни схеми, които са предназначени чрез официален контрол да осигурят идентичност и чисти сортове;
като има предвид, че такава схема вече съществува на международно ниво; като има предвид, че Организацията за икономическо сътрудничество и развитие създаде схема за сертифициране на сортове семена на фуражни култури, които са в обращение на международния пазар;
като има предвид, че е желателно да се създаде единна сертификационна схема за Общността, основана на получения опит при прилагане на тази схема и на националните схеми за този продукт;
като има предвид, че схемата следва да се прилага към търговията, както в другите държави-членки, така и на вътрешните пазари;
като има предвид, че, като общо правило, семената на фуражните култури за всякаква употреба следва да е позволено да се търгуват само ако официално са проучени и сертифицирани, в съответствие с правилата за сертифициране, като базови семена или сертифицирани семена, или в случаи на някои видове и родове, официално са проучени и одобрени като търговски семена; като има предвид, че изборът на техническите термини „базови семена“ и „сертифицирани семена“ се основава на вече съществуваща международна терминология;
като има предвид, че трябва да има одобрение на търговско семе, за да се вземе предвид фактът, че не всички родове и видове на фуражни култури за получаване на реколта вече са създали желаните сортове или достатъчни количества от семена от съществуващите видове, за да отговорят на нуждите на Общността; като има предвид, че е необходимо следователно при някои родове и видове да се одобрят семената на фуражни култури, които не са от тези видове, но които отговарят на изискванията във всяко друго отношение;
като има предвид, че семената от фуражни култури, които не са пуснати на пазара с оглед на тяхното по-малко икономическо значение, са предмет на общностни правила; като има предвид, че държавите-членки трябва да запазят правото такива семена да бъдат предмет на специални разпоредби;
като има предвид, че общностните правила не следва да се прилагат към семена, предназначени за износ в трети страни;
като има предвид, че за да се подобри не само родовото качество на общностните семена от фуражни култури, но също и външните характеристики, някои изисквания следва да се определят като аналитична чистота на отглеждане;
като има предвид, че за да се осигури идентичност на семената трябва да се установят общностните правила за опаковане, подбор, запечатване и маркиране; като има предвид, че за тази цел етикетите следва да посочват необходимите данни, както за официалния контрол, така и за информация за потребителя и следва ясно да показват факта на сертифициране от Общността на сертифицираното семе от различните категории;
като има предвид, че някои държави-членки се нуждаят от смески от семена от фуражни култури от няколко рода и вида за специална употреба; като има предвид, че за да се предвидят тези нужди, държавите-членки следва да имат право да одобряват смеските при определени условия;
като има предвид, че, за да се осигури така че както изискванията за качеството на семената, така и разпоредбите за осигуряване на идентичност на семената са спазвани по време на търгуването, държавите-членки трябва да предвидят разпоредби за подходящ контрол;
като има предвид, че, за да се изпълнят тези изисквания, без да се засяга член 36 от Договора, те не трябва да са предмет на търговски ограничения, различни от тези, предвидени от правилата на Общността;
като има предвид, че през първата фаза, до създаване на общ каталог на сортовете, разрешените ограничения следва да включват правото на държавите-членки да ограничават търговията на сертифицирани семена до тези сортове, които са със стойност за отглеждане и употреба на тяхната собствена територия;
като има предвид, че съгласно някои условия, семена, размножени в друга страна от базовите семена, сертифицирани в държава-членка, следва да се признаят като еквивалентни на семената, размножени в тази държава-членка;
като има предвид, че, от друга страна, следва да се създаде разпоредба за разрешаване на търговия в рамките на Общността със семена от фуражни култури, събрани в трети страни, само ако такива семена отговарят на същите условия, както сертифицираните семена или официално одобрени като търговски семена в рамките на Общността и отговарящи на правилата на Общността;
като има предвид, че през периоди, през които е трудно да се получи доставка на сертифицирани семена от различните категории или на търговски семена, семена, отговарящи на по-малко строги изисквания, следва временно да бъдат разрешени за търговия;
като има предвид, че, за да се хармонизират техническите методи на сертифициране, използвани в различните държави-членки, и да може да се направят сравнения в бъдеще между семена, сертифицирани в рамките на Общността и тези от трети страни, следва да се създадат опитни полета в Общността в държавите-членки, за да се позволи годишен последващ контрол на семена от различните категории на „сертифицирано семе“;
като има предвид, че Комисията следва да бъде поверена задачата да приеме някои мерки за прилагане на настоящата директива; като има предвид, че, за да се улесни въвеждането на предложените мерки, следва да се предвиди процедура за създаване на тясно сътрудничество между държавите-членки и Комисията в рамките на Постоянен комитет по семена и посадъчен материал за земеделие, градинарство и горско стопанство,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Настоящата директива се прилага за семена от фуражни култури, търгувани в рамките на Общността, независимо от употребата, за която отглежданите семена са предназначени.
Член 2
За целите на настоящата директива се прилагат следните дефиниции:
А.
Фуражни култури: култури от следните родове и видове:
a) Gramineae
Житни треви
Agrostis spec.
- полевица
Alopecurus pratensis L.
- ливадна лисича опашка
Arrenatherum elatius (L.) J. и C. Presl.
- висок френски райграс
Dactylis glomerata L.
- ежова главица
Festuca arundinacea Schreb.
- власатка тръстиковидна
Festuca ovina L.
- власатка овча
Festuca pratensis Huds.
- власатка ливадна
Festuca rubra L.
- власатка червена
Lolium spec.
- райграс
Phleum pratense L.
- ливадна тимотейка
Poa spec.
- метлица
Trisetum flavescens (L.) Pal. Beauv.
- златна трева
б) Leguminosae
- бобови
Lotus corniculatus L.
- звездан (лотус)
Lupinus spec. с изключение на Lupinus perennis L.
- лупина с изключение на многогодишната лупина
Medicago lupulina L.
- люцерна хмелна
Medicago sativa L.
- люцерна обикновена
Medicago varia Martyn
- люцерна
Onobrychis sativa L.
- еспарзета
Pisum arvense L. (полски)
- грах фуражен
Trifolium hybridum L.
- детелина розова (шведска)
Trifolium incarnatum L.
- детелина
Trifolium pratense L.
- детелина ливадна (червена)
Trifolium repens L.
- детелина пълзяща (бяла)
Vicia spec. с изключение на Vicia faba major L.
- бакла с изключение на ситна бакла
Б.
Базови семена:
1.
Семена от селекционирани сортове: семена
а)
които са били произведени под отговорността на селекционера, според приетите практики за поддържане на сорта;
б)
които са предназначени за производство на семена от категорията „сертифицирани семена“;
в)
които, при спазване на разпоредбите на член 4, отговарят задоволително на изискванията по приложения I и II за базови семена; и
г)
за които чрез официално изпитване е установено, че удовлетворяват гореспоменатите условия.
2.
Семена от местни сортове: семена
а)
които са били произведени под официален контрол от материал официално приет като принадлежащ към местен сорт на едно или повече стопанства, разположени в рамките на ясно очертан регион на произход;
б)
които са предназначени за производство на семена от категорията „сертифицирани семена“;
в)
които, при спазване на разпоредбите на член 4, отговарят на изискванията по приложения I и II за базови семена; и
г)
за които чрез официално изпитване е установено, че удовлетворяват гореспоменатите условия.
В.
Сертифицирани семена: семена
а)
които са произведени директно от базови семена или сертифицирани семенаот даден сорт;
б)
които са предназначени за производството на семена от категорията „сертифицирани семена“ или от растения;
в)
които, при спазване на разпоредбите на член 4, буква б), отговарят на изискванията по приложения I и II за сертифицирани семена; и
г)
за които е установено чрез официално изпитване, че удовлетворяват гореспоменатите условия.
Г.
Търговски семена: семена
а)
които имат доказана идентичност към видовете;
б)
които, при спазване на разпоредбите на член 4, буква б) отговарят задоволително на условията, предвидени в приложение II за търговски семена; и
в)
за които е установено чрез официално изпитване, че отговарят на гореспоменатите условия;
Д.
Официални мерки: мерките, предприемани от
а)
държавни органи, или
б)
всяко юридическо лице, регулирано от публичното или частното право, действащо под отговорността на държавата, или
в)
в случай на подпомагащи дейности, които са също предмет на държавен контрол, от всяко физическо лице, официално определено за тази цел,
при условие че лицата, посочени в букви б) и в) не са лично облагодетелствани от подобни мерки.
Член 3
1. Държавите-членки трябва да осигурят, че семената от
Dactylis glomerata L.- ежова главица
Festuca arundinacea Schreb. - власатка тръстиковидна
Festuca pratensis Huds. - власатка ливадна
Festuca rubra L.- власатка червена
Lolium spec. - райграс
Phleum pratense L. - ливадна тимотейка
Medicago sativa L.- люцерна обикновена
Medicago varia Martyn - люцерна
Pisum arvense L. - грах фуражен (полски) и
Trifolium repens L. - пълзяща детелина (бяла)
не могат да бъдат търгувани, освен ако не са официално сертифицирани като „базови семена“ или „сертифицирани семена“ и освен ако не отговарят на изискванията, определени в приложение II.
2. Държавите-членки предвиждат, че семената от фуражни култури, от родове и видове, различни от описаните в параграф 1, не могат да бъдат търгувани, освен ако не са официално сертифицирани като „базови семена“, сертифицирани семена „или“ търговски семена „и освен ако не отговарят на условията, определени в приложение II.“
3. Комисията може, съгласно процедурата, установена в член 21, да предвиди след определени дати, семената от фуражни родове и видове растения, различни от описаните в параграф 1, да не могат да бъдат търгувани, освен ако не са официално сертифицирани като „базови семена“ или „сертифицирани семена“.
4. Държавите-членки гарантират, че официалните изпитвания са проведени в съответствие с настоящите международни методи, доколкото такива методи съществуват.
5. Държавите-членки може да предвидят дерогации от разпоредбите на параграфи 1 и 2:
а)
за отгледани семена на размножения преди базовите семена;
б)
за тестове или научни цели;
в)
за селекция;
г)
за израснали семена, търгувани за преработка, при условие че идентичността на семената е гарантирана.
Член 4
Въпреки това, държавите-членки, чрез дерогация от член 3, могат:
а)
да разрешат официалното сертифициране и търговия на базови семена, които не отговарят на условията, определени в приложение II по отношение на кълняемостта; подобна дерогация може също да се предостави по отношение на сертифицираните семена от Тrifolium pratense, когато тези семена са предназначени за по-нататъшно производство на сертифицирани семена.
В случаите по-горе, всички необходими мерки трябва да се вземат така, че доставчикът да гарантира специфичната кълняемост на семената, като посочи на специален етикет, носещ името, адреса му и референтния номер на партидата семена;
б)
за да се предложат семената неотложно на пазара, независимо от факта, че официалното изпитване за спазване на условията, определени в приложение II по отношение на кълняемостта, не е приключило, да разрешат официалното сертифициране или официалното допускане и търговията до първия купувач на семена от категориите „базови“, „сертифицирани“ или „търговски семена“. Сертифицирането или допускането се предоставя само при представяне на предварителен доклад за анализ на семената, при условие че са дадени името и адреса на първия получател на семената; всички взети необходими мерки трябва да осигурят доставчикът да гарантира кълняемостта, установена във предварителния анализ; тази кълняемост за търговски цели трябва да бъде отразена върху специален етикет, носещ името, адреса на доставчика и референтен номер на партидата семена.
Тези разпоредби не се прилагат за семената, внесени от трети страни, освен ако не е предвидено друго в член 15 по отношение на размножаване извън Общността.
Член 5
Държавите-членки могат, по отношение на условията, определени в приложения I и II, да налагат допълнителни или по-строги изисквания за сертифицирането на семена и изпитването на търговски семена, произведени на тяхна собствена територия.
Член 6
1. Всяка държава-членка съставя списък със сортовете фуражни култури, официално приети за сертифициране на нейна територия; списъкът съдържа главните морфологични или физиологични характеристики, от които сортовете растения, пряко произхождащи от семена от категорията „сертифицирани семена“, могат да се разграничават един от друг, както и официално установеният максимален брой размножения, приети за сертифициране, произлезли от базовите семена на всеки сорт. В случай на местни видове списъкът посочва региона на произход.
2. В случай на хибридни и синтетични сортове органите, отговарящи за допускането и сертифицирането, се информират относно генеалогичните съставки. Държавите-членки гарантират, че резултатите от прегледа и описанието на генеалогичните съставки са поверителни, ако селекционерът поиска това.
3. Даден сорт се приема за сертифициране, само ако е установено чрез официални или официално контролирани изпитвания, по-специално изпитвания при отглеждането, че сортът е достатъчно единен и стабилен.
4. Приетите сортове се проверяват официално на редовни интервали. Ако някое от условията за приемане за сертифициране не е изпълнено, приемането се отменя, а сортът се заличава от списъка.
5. Тези списъци и всички промени към тях се изпращат незабавно на Комисията, която ги съобщава на другите държави-членки.
Член 7
1. Държавите-членки изискват за проверката на сортове, изпитването на семена за сертифициране и за изпитването на търговски семена, да се вземат проби по официален ред в съответствие с подходящи методи.
2. За изпитването на семена за сертифициране и изпитването на търговски семена, пробите трябва да се вземат от хомогенни партиди; максималното тегло на партидите и минималното тегло на пробите са посочени в приложение III.
Член 8
1. Държавите-членки изискват базовите семена, сертифицираните семена и търговски семена да бъдат търгувани само в задоволително хомогенни партиди и в запечатани контейнери, по отношение на описаните в членове 9 и 10 начини на запечатване и маркиране.
2. Държавите-членки могат, за търговията на малки количества семена до крайния потребител, да предвидят дерогации от условията в параграф 1, по отношение на пакетиране, пломбиране и маркиране.
Член 9
1. Държавите-членки изискват опаковките на базови, сертифицирани семена и търговски семена, да се запечатват официално или под официален надзор, по начин да не могат да бъдат отворени, без да се наруши целостта на печата и да не може да се прикрепи отново.
2. Опаковките не се запечатват отново, освен по официален път. Ако опаковките са запечатани отново, фактът за повторното запечатване, датата на това запечатване и отговорните органи за това се отбелязват на етикета, съгласно член 10, параграф 1.
Член 10
1. Държавите-членки изискват за опаковките на базови, сертифицирани семена и търговски семена:
а)
етикетирането да е от външната страна с официален етикет, на един от официалните езици на Общността, в съответствие с изискванията от приложение IV; цветът на етикета трябва да бъде бял за базовите семена, син за сертифицираните първо размножение след базовите семена, червен за сертифицираните семена от следващи размножения след базовите семена и тъмножълт за търговските семена; за търговия в други държави-членки етикетът съдържа датата, на която официалният печат е положен. В случаите по член 4, буква а), в които базовите семена или сертифицираните семена не отговарят на условията, определени в приложение II по отношение на кълняемостта, този факт се отбелязва на етикета.
б)
да съдържат официален документ в същия като на етикета цвят, съдържащ същата информация, изисквана съгласно приложение IV. Същият документ не е необходим, ако информацията е отпечатана по незаличим начин на контейнера.
2. Държавите-членки могат:
а)
да изискват при всички случаи датата, на която е прикрепен печатът, да бъде посочена на етикета.
б)
да предвиждат, при малки опаковки, дерогации от разпоредбите на параграф 1.
Член 11
Настоящата директива не засяга правото на държавите-членки да изискват, в случаи, различни от тези съгласно член 4, контейнери с базови семена, сертифицирани семена или търговски семена, независимо дали семената са произведени на тяхна територия или са внесени, ако семената се търгуват на тяхна територия, да носят етикет на доставчика.
Член 12
Държавите-членки изискват всяка химична обработка на базовите, сертифицирани семена или търговски семена да бъде посочена или на официалния етикет, или на етикета на доставчика, върху контейнера или вътре в него.
Член 13
1. Държавите-членки може да разрешат търговия със семена на фуражни култури под формата на смески, съставени от различни родове и видове от семена от фуражни култури, или смески, съдържащи семена от растения, които не са фуражни култури по смисъла на настоящата директива, при условие че различните компоненти от смеските, преди смесване, съответстват на търговските разпоредби, приложими към тях.
2. Разпоредбите на членове 8, 9 и 11 се прилагат, както и тези от член 10, освен това че за смесените семена използваният етикет е зелен.
Член 14
1. Държавите-членки гарантират, че базовите семена и сертифицираните семена, които са официално сертифицирани и чиито контейнери са официално маркирани и запечатани, както е предвидено в настоящата директива, и търговските семена, чиито контейнери са официално маркирани и запечатани, както е предвидено в настоящата директива, не са предмет на никакви търговски ограничения по отношение на техните характеристики, условия на проверка, маркиране и запечатване, различни от тези, предвидени в настоящата директива.
2. Държавите-членки могат:
а)
когато не са били взети мерки от Комисията съгласно член 3, параграф 3 и такива мерки не са влезли в сила, да предвидят след определени дати семена от родове и видове фуражни култури, различни от тези, включени в член 3, параграф 1, да не може да се търгуват, освен ако са официално сертифицирани като „базови семена“ или „сертифицирани семена“;
б)
да приемат разпоредби относно максимално съдържание на влага, прието за търговия;
в)
да ограничат търговията на сертифицирани семена от фуражни култури до тези от първо размножение след базови семена;
г)
до въвеждането на общ каталог на сортовете, което трябва да стане не по-късно от 1 януари 1970 г., да ограничат търговията със семена от фуражни култури до тези сортове, които са включени в национален списък, основан на значението им за отглеждане и използване на тяхна територия; условията за включване в този списък за сортовете, произхождащи от други държави-членки, са същите като тези за националните сортове.
Член 15
Държавите-членки предвиждат, че семената от фуражни култури, които са произведени директно от базови семена, сертифицирани в една държава-членка и събрани в друга държава-членка или в трета страна, трябва да се считат за еднакви със сертифицираните семена от първо размножение, произведени от базови семена, събрани в държавата, която е произвела базовите семена, ако тези семена са преминали през полева инспекция, отговаряща на условията, определени в приложение I и ако официалното изпитване е показало, че условията, установени в приложение II за сертифицирани семена, са изпълнени.
Член 16
1. Съветът с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията, определя дали:
а)
в случая, предвиден в член 15, полевата инспекция в трета страна отговаря на условията, определени в приложение I;
б)
семена от фуражни култури, които са били събрани в трета страна и предлагат същите гаранции по отношение на техните характеристики и мерките за тяхното изпитване, за осигуряване на идентичността, за маркиране и за контрол, са еквивалентни в това отношение на базовите семена, сертифицираните семена или търговските семена, събрани в Общността и спазващи разпоредбите на настоящата директива.
2. Докато Съветът вземе решение съгласно параграф 1, държавите-членки могат сами да вземат решение. Това право се погасява на 1 юли 1969 г.
Член 17
1. С цел избягване на временни затруднения в основното снабдяване с базови, сертифицирани или търговски семена, които се появяват в една или повече държави-членки и които по друг начин не могат да бъдат преодолени в Общността, Комисията като действа в съответствие с процедурата, определена в член 21, разрешава на една или повече държави-членки да приемат за търговия за период, определен от Комисията, семена от категории, удовлетворяващи по-малко строги изисквания.
2. Категорията на семената от всеки даден сорт трябва да бъде изписана на официалния етикет; във всички останали случаи официалният етикет трябва да бъде този, предвиден за търговските семена. Етикетът на семената трябва винаги да посочва, когато въпросните семена отговарят на категория, отговаряща на по-занижени изисквания.
Член 18
Настоящата директива не се прилага за семена от фуражни култури, които са предназначени за износ за трети страни.
Член 19
Държавите-членки вземат подходящите мерки за извършването на официални проверки по време на търговията със семена от фуражни култури, най-малко чрез вземане на на проби, за да се провери спазването на условията на настоящата директива.
Член 20
1. В рамките на Общността се определят сравнителни опитни полета, върху които всяка година се извършва последваща проверка на пробите от сертифицираните семена от фуражни култури, взети по време на контролно пробовземане; тези полета са предмет на инспекция от Комитета, посочен в член 21.
2. Тези сравнителни изпитвания трябва, по време на първия етап, да бъдат използвани за хармонизиране на техническите методи за сертифициране, за да се получат еквивалентни резултати. Когато тази цел е постигната, за сравнителните изпитвания се изготвят годишни доклади, които се изпращат като поверителни на държавите-членки и Комисията. Комисията, в съответствие с процедурата, установена в член 12, определя датата за първия доклад.
3. Комисията, в съответствие с процедурата, установена в член 21, създава необходимите разпоредби за провеждането на сравнителните изпитвания. Семената от фуражни култури, които са били събрани в трети страни, могат да бъдат включени в сравнителните изпитвания.
Член 21
1. Когато трябва да се следва процедурата, определена в настоящия член, Постоянният комитет по семена и посадъчен материал за земеделие, градинарство и горско стопанство (оттук нататък наричан „Комитетът“), създаден с Решение на Съвета от 14 юни 1966 г. (2), се сезира от председателя по неговата инициатива или по молба на представителя на държава-членка.
2. В рамките на Комитета гласовете на държавите-членки се претеглят съгласно член 148, параграф 2 от Договора. Председателят не гласува.
3. Представителят на Комисията представя проект за мерките, които следва да бъдат приети. Комитетът трябва да представи своето становище по тези мерки в срок, определен от председателя, в зависимост от спешността на въпроса. За становището е необходимо мнозинство от 12 гласа.
4. Комисията приема мерки, които се прилагат незабавно. Въпреки това, ако тези мерки не съответстват на становището на Комитета, те се съобщават от Комисията на Съвета. В такъв случай Комисията може да отложи прилагането на приетите от нея мерки за не повече от един месец от датата на съобщението.
Съветът с квалифицирано мнозинство може да вземе различно решение в рамките на един месец.
Член 22
Настоящата директива не засяга разпоредбите на националните законодателства, обосновани с оглед защитата на здравето и живота на хората и животните, защитата на растенията или закрилата на индустриалната и търговската собственост.
Член 23
Държавите-членки, не по-късно от 1 юли 1968 г., въвеждат в сила законовите, подзаконовите или административни разпоредби, необходими, за да се съобразят с разпоредбите на член 14, параграф 1 и не по-късно от 1 юли 1969 г.- тези, които са необходими, за да се съобразят с другите разпоредби от настоящата директива и нейните приложения. Те незабавно информират Комисията за това.
Член 24
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 14 юни 1966 година.
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 14 päivänä kesäkuuta 1966,
rehukasvien siementen pitämisestä kaupan (66/401/ETY)
EUROOPAN TALOUSYHTEISÖN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 ja 100 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,
sekä katsoo, että
rehukasvien tuotannolla on tärkeä asema Euroopan talousyhteisön maataloudessa,
rehukasvien viljelyssä tyydyttävät tulokset riippuvat paljon sopivien siementen käytöstä; tämän vuoksi tietyt jäsenvaltiot ovat jo jonkin aikaa rajoittaneet kaupan pitämisen ainoastaan korkealaatuisiin rehukasvien siemeniin; ne ovat hyödyntäneet useita kymmeniä vuosia jatketun järjestelmällisen kasvivalintatyön tuloksia ja saaneet käyttöönsä riittävän pysyviä ja yhtenäisiä rehukasvilajikkeita, joiden ominaisuuksien perusteella voidaan olettaa niiden käytöllä saavutettavan olennaista hyötyä,
yhteisössä saavutetaan rehukasvien viljelyssä parempi tuottavuus, jos jäsenvaltiot soveltavat yhdenmukaisia ja mahdollisimman tiukkoja sääntöjä niiden lajikkeiden valikoinnissa, jotka hyväksytään pidettäviksi kaupan,
rajoitukset tiettyjen lajikkeiden kaupan pitämisessä ovat kuitenkin perusteltuja ainoastaan, jos viljelijällä on samanaikaisesti takeet siitä, että hän todella saa juuri näiden lajikkeiden siemeniä,
tämän vuoksi tietyt jäsenvaltiot soveltavat varmentamisjärjestelmiä, joissa virallisella tarkastuksella taataan lajikkeiden tunnistettavuus ja lajikepuhtaus,
tällainen järjestelmä on kansainvälisellä tasolla jo olemassa; Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö on laatinut kansainväliseen kauppaan tarkoitettujen rehukasvien siementen lajikkeiden varmentamisjärjestelmän,
yhteisölle olisi laadittava yhdenmukainen varmentamisjärjestelmä, joka perustuisi tämän järjestelmän ja alan kansallisten järjestelmien soveltamisesta saatuihin kokemuksiin,
järjestelmää olisi sovellettava niin jäsenvaltioiden väliseen kaupankäyntiin kuin kansallisilla markkinoilla kaupan pitämiseen,
rehukasvien siemeniä saa yleensä pitää kaupan ainoastaan, jos ne on varmentamissääntöjen mukaisesti virallisesti tarkastettu ja varmennettu perussiemeniksi tai varmennetuiksi siemeniksi; teknisten termien "perussiemenet" ja "varmennetut siemenet" valinta perustuu olemassa olevaan kansainväliseen terminologiaan,
on tarkoituksenmukaista hyväksyä kauppasiemeniä, koska kaikkien viljelyssä tärkeiden rehukasvilajien osalta ei vielä ole haluttuja lajikkeita tai nykyisten lajikkeiden siemeniä ei ole riittävästi yhteisön tarpeisiin; sen vuoksi on välttämätöntä hyväksyä tiettyjen lajien osalta lajikkeisiin kuulumattomia rehukasvien siemeniä, jotka täyttävät määräykset muilta osin,
yhteisön sääntöjä ei tulisi soveltaa rehukasvien siemeniin, joita ei pidetä kaupan, koska niiden taloudellinen merkitys on vähäinen; jäsenvaltioilla on oltava oikeus säätää tällaisista siemenistä erityisiä säännöksiä,
yhteisön sääntöjä ei tulisi soveltaa siemeniin, jotka on todistetusti tarkoitettu vietäviksi kolmansiin maihin,
rehukasvien siementen geneettisen arvon ja ulkoisen laadun parantamiseksi yhteisössä on säädettävä tietyistä erityiseen puhtauteen, itävyyteen ja terveydentilaan liittyvistä edellytyksistä,
siementen tunnistettavuuden varmistamiseksi olisi laadittava yhteisön säännöt pakkauksista, näytteenotosta, sulkemisesta ja merkinnöistä; sen vuoksi etiketeissä on oltava virallisen tarkastuksen suorittamiseksi ja viljelijän tiedoksi tarvittavat tiedot, joissa on korostettava sitä, että kyse on yhteisön varmentamisesta,
tietyt jäsenvaltiot tarvitsevat erityiskäyttöön useista lajeista tehtyjä rehukasvien siemenseoksia; näiden tarpeiden huomioon ottamiseksi jäsenvaltioiden olisi voitava hyväksyä tällaisia seoksia tietyin edellytyksin,
jäsenvaltioiden on säädettävä tarkoituksenmukaisesta tarkastuksesta niin siementen laatuun liittyvien edellytysten kuin siementen tunnistettavuuden takaavien säännösten noudattamisen varmistamiseksi sinä aikana, jona siemeniä pidetään kaupan,
nämä edellytykset täyttäviä siemeniä eivät koske muut kuin yhteisön säännöissä säädetyt rajoitukset kaupan pitämisessä, tämän kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen 36 artiklan soveltamista, paitsi kun yhteisön säännöissä säädetään vahingollisten organismien osalta toleransseista,
ensimmäisessä vaiheessa ja siihen saakka kunnes lajikkeista laaditaan yleinen luettelo, sallittuihin rajoituksiin olisi sisällytettävä erityisesti jäsenvaltioiden oikeus rajoittaa varmennettujen siementen pitäminen kaupan niihin lajikkeisiin, joilla on niiden alueella merkitystä viljelyn ja käytön kannalta,
on tarpeen tietyin edellytyksin tunnustaa jäsenvaltiossa varmennetuista perussiemenistä toisessa maassa lisättyjen siementen ja kyseisessä jäsenvaltiossa lisättyjen siementen vastaavuus,
toisaalta olisi säädettävä, että kolmansissa maissa korjattuja rehukasvien siemeniä voi pitää kaupan yhteisössä ainoastaan, jos niille annetaan samat takeet kuin yhteisössä virallisesti varmennetuille ja yhteisön sääntöjen mukaisille siemenille,
eri luokkiin kuuluvien varmennettujen siementen hankinnassa ollessa vaikeuksia, olisi väliaikaisesti sallittava väljemmät vaatimukset siemenille, joita pidetään kaupan,
eri jäsenvaltioiden teknisten varmentamismenetelmien yhdenmukaistamiseksi ja jotta tulevaisuudessa olisi mahdollista verrata yhteisössä varmennettuja siemeniä kolmansista maista peräisin oleviin siemeniin, jäsenvaltioihin suositellaan perustettaviksi yhteisön koepeltoja, jotta "varmennettujen siementen" eri luokkiin kuuluville siemenille voitaisiin suorittaa vuosittainen jälkitarkastus, ja
komissiolle olisi annettava tehtäväksi päättää tietyistä toimenpiteistä tämän direktiivin soveltamiseksi; suunniteltujen toimenpiteiden täytäntöönpanon helpottamiseksi olisi säädettävä menettelystä jäsenvaltioiden ja komission välisen tiiviin yhteistyön aikaansaamiseksi maataloudessa, puutarhanviljelyssä ja metsätaloudessa käytettäviä siemeniä ja lisäysaineistoa käsittelevässä pysyvässä komiteassa,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tämä direktiivi koskee yhteisössä käyttötarkoituksesta riippumatta kaupan pidettäviä rehukasvien siemeniä.
2 artikla
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
A "Rehukasveilla" kasveja, jotka kuuluvat seuraaviin lajeihin:
a) TAULUKON PAIKKA
b) TAULUKON PAIKKA
B "Perussiemenillä" siemeniä,
1. Jalostettujen lajikkeiden siemeniä,
a) jotka on tuotettu jalostajan vastuulla lajikkeen ylläpitosääntöjen mukaisesti;
b) jotka on tarkoitettu "varmennettujen siementen" luokkaan kuuluvien siementen tuotantoon;
c) jotka täyttävät 4 artiklan säännökset huomioon ottaen liitteissä I ja II perussiemenille vahvistetut edellytykset ja
d) joiden osalta on virallisessa tarkastuksessa todettu, että edellä tarkoitetut edellytykset on täytetty.
2. Paikallisten lajikkeiden siemeniä,
a) jotka on tuotettu virallisesti valvottuina sellaisesta aineistosta, jotka on virallisesti hyväksytty paikallisiksi lajikkeiksi yhdellä tai useammalla viljelyksellä, jotka sijaitsevat selvästi rajatulla alkuperäalueella;
b) jotka on tarkoitettu "varmennettujen siementen" luokkaan kuuluvien siementen tuotantoon;
c) jotka täyttävät 4 artiklan säännökset huomioon ottaen liitteissä I ja II perussiemenille vahvistetut edellytykset ja
d) joiden osalta on virallisessa tarkastuksessa todettu, että edellä tarkoitetut edellytykset on täytetty.
C "Varmennetuilla siemenillä" siemeniä,
a) jotka polveutuvat suoraan määrätyn lajikkeen perussiemenistä tai varmennetuista siemenistä;
b) jotka on tarkoitettu varmennettujen siementen luokkaan kuuluvien siementen tuotantoon tai kasvien tuotantoon;
c) jotka täyttävät 4 artiklassa olevan b kohdan huomioon ottaen liitteissä I ja II varmennetuille siemenille vahvistetut edellytykset ja
d) joiden osalta on virallisessa tarkastuksessa todettu, että edellä tarkoitetut edellytykset on täytetty.
D "Kauppasiemenillä" siemeniä,
a) jotka ovat lajiltaan tunnistettavia;
b) jotka täyttävät 4 artiklassa olevan b kohdan huomioon ottaen liitteissä II kauppasiemenille vahvistetut edellytykset;
c) joiden osalta on virallisessa tarkastuksessa todettu, että edellä tarkoitetut edellytykset on täytetty.
E "Virallisilla toimenpiteillä" toimenpiteitä, joita toteuttavat
a) jonkin valtion viranomaiset tai
b) jonkin valtion valvonnassa toimivat julkis- tai yksityisoikeudelliset oikeushenkilöt tai
c) valantehneet luonnolliset henkilöt sellaisten lisätehtävien osalta, jotka myös kuuluvat valtion valvontaan,
sillä edellytyksellä, että b ja c alakohdassa tarkoitetut henkilöt eivät saa henkilökohtaista etua kyseisistä toimenpiteistä.
3 artikla
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että lajien
Dactylis glomerata L.
Festuca arundinacea Schreb.
Festuca pratensis Huds.
Festuca rubra L.
Lolium spec.
Phleum pratense L.
Medicago sativa L.
Medicago varia Martyn
Pisum arvense L. ja
Trifolium repens L.
siemeniä saa pitää kaupan ainoastaan, jos ne on virallisesti varmennettu "perussiemeniksi" tai "varmennetuiksi siemeniksi" ja jos ne täyttävät liitteessä II vahvistetut edellytykset.
2. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että muiden kuin 1 kohdassa lueteltujen rehukasvilajien siemeniä saa pitää kaupan ainoastaan, jos siemenet on virallisesti varmennettu "perussiemeniksi" tai "varmennetuiksi siemeniksi" tai jos siemenet ovat kauppasiemeniä ja jos siemenet täyttävät lisäksi liitteen II edellytykset.
3. Komissio voi päättää noudattaen 21 artiklassa säädettyä menettelyä, että muiden kuin 1 kohdassa lueteltujen rehukasvilajien siemeniä voidaan pitää kaupan määrätyistä päivämääristä alkaen ainoastaan, jos ne on virallisesti varmennettu "perussiemeniksi" tai "varmennetuiksi siemeniksi".
4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että siementen viralliset tarkastukset suoritetaan käytössä olevien kansainvälisten menetelmien mukaisesti, jos tällaisia menetelmiä on olemassa.
5. Jäsenvaltiot voivat säätää 1 ja 2 kohdan säännöksistä poikkeuksia:
a) perussiemeniä aikaisempaa sukupolvea olevien jalostettujen siementen osalta,
b) kokeiden ja tieteellisten tarkoitusten osalta,
c) valintatyön osalta,
d) kunnostettavien raakasiementen kaupan pitämisen osalta, jos näiden siementen tunnistettavuus on taattu.
4 artikla
Poiketen 3 artiklan säännöksistä jäsenvaltiot voivat kuitenkin
a) sallia sellaisten perussiementen virallisen varmentamisen ja pitämiseen kaupan, jotka eivät täytä liitteessä II vahvistettuja itävyyttä koskevia edellytyksiä; samanlaista poikkeusta voidaan soveltaa myös varmennettuihin Trifolium pratensen siemeniin, jos ne on tarkoitettu muiden varmennettujen siementen tuotantoon.
Edellä tarkoitetuissa tapauksissa on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että toimittaja takaa erityisen itävyyden, mikä toimittajan on ilmoitettava kaupan pitämistä varten erityisessä etiketissä, jossa on toimittajan nimi, osoite ja erän viitenumero;
b) sallia siementen saatavuuden nopeuttamiseksi sellaisten "perussiementen", "varmennettujen siementen" tai "kauppasiementen" luokkaan kuuluvien siementen virallisen varmentamisen ja pitämiseen kaupan ensimmäiselle ostajalle, joiden liitteessä II tarkoitettujen, itävyyden edellytysten noudattamista koskevaa virallista tarkastusta ei ole saatettu päätökseen. Varmentaminen annetaan vain esitettäessä siementen väliaikainen analyysiseloste ja edellytyksellä, että ensimmäisen vastaanottajan nimi ja osoite on ilmoitettu; kaikki tarvittavat toimenpiteet on toteutettava sen varmistamiseksi, että siementen toimittaja takaa väliaikaisella analyysillä todetun itävyyden; itävyys on kaupan pitämistä varten ilmoitettava erityisessä etiketissä, jossa on siementen toimittajan nimi, osoite ja erän viitenumero.
Näitä säännöksiä ei sovelleta kolmansista maista tuotuihin siemeniin lukuun ottamatta 15 artiklassa säädettyä yhteisön ulkopuolella tapahtuvaa lisäystä.
5 artikla
Jäsenvaltiot voivat liitteissä I ja II vahvistettujen edellytysten osalta vahvistaa oman tuotantonsa kauppasiementen varmentamista ja tarkastusta koskevista lisävaatimuksista tai tiukemmista vaatimuksista.
6 artikla
1. Jäsenvaltion on laadittava luettelo sellaisista rehukasvilajikkeista, jotka on virallisesti hyväksytty varmennettaviksi sen alueella; luettelossa on ilmoitettava tärkeimmät morfologiset tai fysiologiset ominaisuudet, joiden perusteella voidaan erottaa suoraan "varmennettujen siementen" luokasta polveutuvat kasvilajikkeet sekä varmennettaviksi hyväksyttyjen ja jokaisen lajikkeen perussiemenestä tuotettujen sukupolvien virallisesti säädetty enimmäismäärä. Paikallisten lajikkeiden osalta luettelossa on oltava merkintä alkuperäalueesta.
2. Hybridien ja keinotekoisten lajikkeiden osalta genealogisista ainesosista on ilmoitettava hyväksymisestä ja varmentamisesta vastaaville viranomaisille. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että genealogisten ainesosien tarkastus ja kuvaus pidetään jalostajan pyynnöstä luottamuksellisina.
3. Lajike on hyväksyttävä varmennettavaksi ainoastaan, jos virallisissa tai virallisesti valvotuissa tarkastuksissa, erityisesti viljelykokeissa, lajike on todettu riittävän yhtenäiseksi ja pysyväksi.
4. Hyväksytyt lajikkeet on säännöllisesti tarkastettava virallisesti. Jos jokin varmennettavaksi hyväksymisen edellytyksistä ei täyty, hyväksyminen on peruutettava ja lajike poistettava luettelosta.
5. Luettelot ja niiden muutokset on lähetettävä viipymättä komissiolle, joka ilmoittaa niistä muille jäsenvaltioille.
7 artikla
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että lajikkeita, kauppasiemeniä ja varmennettavia siemeniä varten näytteet virallisesti otetaan tarkoituksenmukaisten menetelmien mukaan.
2. Tarkastettaessa siemeniä varmentamista varten tai tarkastettaessa kauppasiemeniä näytteet on otettava yhtenäisistä eristä; erän enimmäispaino ja näytteen vähimmäispaino vahvistetaan liitteessä III.
8 artikla
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että perussiemeniä, varmennettuja siemeniä ja kauppasiemeniä saa pitää kaupan ainoastaan riittävän yhtenäisinä erinä ja pakkauksissa, jotka on 9 ja 10 artiklan säännösten mukaisesti varustettu sulkimella ja merkinnöillä.
2. Jäsenvaltiot voivat säätää pienten määrien viimeiselle käyttäjälle kaupan pitämisen osalta poikkeuksia 1 kohdan pakkauksia, sulkemista ja merkintöjä koskevista säännöksistä.
9 artikla
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että perussiementen, varmennettujen ja kauppasiementen siementen pakkaukset on virallisesti suljettava niin, että pakkausta avattaessa suljinjärjestelmä särkyy eikä sitä voi laittaa takaisin paikalleen.
2. Pakkaukset saa sulkea uudelleen ainoastaan virallisesti. Jos pakkaukset suljetaan uudelleen, uudelleen sulkemisen päivämäärä ja toimenpiteen suorittanut viranomainen on ilmoitettava 10 artiklan 1 kohdassa säädetyssä etiketissä.
10 artikla
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että perussiementen, varmennettujen ja kauppasiementen siementen
a) pakkaukset on varustettava pakkauksen ulkopuolella olevalla, liitteen IV mukaisesti virallisella etiketillä, joka on laadittu yhdellä yhteisön virallisista kielistä; se on kiinnitettävä virallisella suljinjärjestelmällä; perussiementen etiketin on oltava valkoinen; varmennettujen siementen ja ensimmäisen perussiementen jälkeisen sukupolven siementen etiketti on sininen ja seuraavien perussiementen jälkeisten sukupolvien varmennettujen siementen etiketin on oltava punainen ja kauppasiementen etiketin on oltava tummankeltainen; jäsenvaltioiden välisessä kaupassa etiketissä on oltava virallisen sulkemisen päivämäärä; jos 4 artiklan a alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa perussiemenet ja varmennetut siemenet eivät täytä liitteessä II vahvistettuja itävyyden edellytyksiä, on siitä ilmoitettava etiketissä;
b) pakkauksessa on oltava etiketin värinen virallinen ilmoitus, jossa on liitteessä IV vahvistetut etikettitiedot; tämä ilmoitus ei ole välttämätön, jos nämä tiedot on painettu pysyvästi pakkaukseen.
2. Jäsenvaltiot voivat:
a) vaatia, että etiketissä on aina ilmoitettava virallisen sulkemisen päivämäärä;
b) säätää poikkeuksia 1 kohdan säännöksistä pienpakkausten osalta.
11 artikla
Jäsenvaltioilla on oikeus vaatia, että niiden alueella tuotettujen tai niiden alueelle tuotujen perussiementen, varmennettujen siementen ja kauppasiementen pakkaukset varustetaan, 4 artiklassa tarkoitettuja tapauksia lukuun ottamatta, toimittajan etiketillä niiden alueella tapahtuvaa kaupan pitämistä varten.
12 artikla
Jäsenvaltioiden on säädettävä, että perussiementen, varmennettujen siementen ja kauppasiementen kemiallisesta käsittelystä on maininta joko virallisessa etiketissä tai toimittajan etiketissä ja pakkauksessa tai sen sisällä.
13 artikla
1. Jäsenvaltiot voivat sallia sen, että rehukasvien siemeniä pidetään kaupan eri lajeista saatuina siemenseoksina sekoitettuina sellaisten kasvien siemeniin, jotka eivät ole rehukasveja tämän direktiivin tarkoittamassa merkityksessä, jos seoksen aineosat ovat ennen sekoitusta niihin sovellettavien kaupan pitämistä koskevien sääntöjen mukaisia.
2. Edellä 8, 9 ja 11 artiklan säännöksiä, samoin kuin 10 artiklan säännöksiä on sovellettava, paitsi että siemenseosten etiketin on oltava väriltään vihreä.
14 artikla
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, ettei perussiemeniä ja varmennettuja siemeniä, jotka on virallisesti varmennettu ja joiden pakkaukset on virallisesti merkitty ja suljettu tämän direktiivin säännösten mukaisesti, koske muut kuin tässä direktiivissä säädetyt niiden ominaisuuksia, tarkastussäännöksiä, merkintöjä ja sulkemista koskevat rajoitukset kaupan pitämiselle.
2. Jäsenvaltiot voivat:
a) säätää, sikäli kuin komission 3 artiklan 3 kohdan mukaisesti toteuttamat toimenpiteet eivät ole tulleet voimaan, että muita kuin 3 artiklan 1 kohdassa lueteltujen rehukasvilajien siemeniä voidaan pitää kaupan määrätyistä päivämääristä alkaen ainoastaan, jos kysymyksessä ovat sellaiset siemenet, jotka on virallisesti varmennettu "perussiemeniksi" tai "varmennetuiksi siemeniksi";
b) säätää pitämistä kaupan varten sallituista enimmäiskosteuspitoisuuksista;
c) rajoittaa varmennettujen rehukasvien siementen pitämisen kaupan perussiementen jälkeisen ensimmäisen sukupolven siemeniin;
d) rajoittaa rehukasvien siementen pitämisen kaupan kansallisen luettelon alueelliseen viljely- ja käyttöarvoon perustuviin lajikkeiden siemeniin, kunnes lajikkeiden yleinen luettelo voidaan ottaa käyttöön viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1970; toisista jäsenvaltioista peräisin olevat lajikkeet hyväksytään tähän luetteloon samoin edellytyksin kuin kansalliset lajikkeet.
15 artikla
Jäsenvaltioiden on säädettävä, että sellaiset rehukasvien siemenet, jotka polveutuvat suoraan jossakin jäsenvaltiossa varmennetuista perussiemenistä tai toisessa jäsenvaltiossa taikka kolmannessa maassa korjatuista ensimmäisen sukupolven varmennetuista siemenistä, vastaavat varmennettuja siemeniä tai ensimmäisen tai toisen sukupolven varmennettuja siemeniä sillä edellytyksellä, että kyseiset siemenet on korjattu joko perussiementen tai ensimmäisen sukupolven varmennettujen siementen tuottajavaltiossa, jos niille on tehty liitteessä I vahvistetut edellytykset täyttävä viljelystarkastus ja jos virallisessa tarkastuksessa on todettu, että liitteessä II vahvistetut varmennettuja siemeniä tai ensimmäisen tai toisen sukupolven varmennettuja siemeniä koskevat edellytykset on täytetty.
16 artikla
1. Neuvosto päättää komission ehdotuksesta määräenemmistöllä:
a) täyttävätkö, kuten 15 artiklassa säädetään, viljelystarkastukset kolmannessa maassa liitteessä I vahvistetut edellytykset;
b) vastaavatko sellaiset rehukasvien siemenet, jotka on korjattu kolmannessa maassa ja joilla on samat takeet ominaisuuksiensa osalta ja niiden tarkastusjärjestelyjen, niiden tunnistettavuuden varmistamiseksi, merkitsemiseksi ja tarkastamiseksi, tässä suhteessa sellaisia perussiemeniä, varmennettuja siemeniä tai ensimmäisen tai toisen sukupolven varmennettuja siemeniä taikka kauppasiemeniä, jotka on korjattu yhteisössä ja jotka ovat tämän direktiivin säännösten mukaisia.
2. Siihen saakka, kunnes neuvosto tekee 1 kohdan mukaisen päätöksen, jäsenvaltiot voivat päättää kyseisessä kohdassa tarkoitetuista asioista. Tämä oikeus päättyy 1 päivänä heinäkuuta 1969.
17 artikla
1. Perussiementen, varmennettujen siementen ja kauppasiementen yleisessä saatavuudessa ilmenevien väliaikaisten ja vähintään yhdessä jäsenvaltiossa esiintyvien sekä yhteisössä ylipääsemättömien vaikeuksien poistamiseksi, komissio sallii noudattaen 21 artiklassa säädettyä menettelyä yhden tai useamman jäsenvaltion hyväksyvän pidettäväksi kaupan komission määräämäksi ajaksi väljemmät vaatimukset täyttävän luokan siemeniä.
2. Tietyn lajikkeen siementen luokan osalta virallinen etiketti on vastaavaa luokkaa varten laadittu etiketti, ja kaikissa muissa tapauksissa samanlainen kuin kauppasiementen etiketti. Etiketissä on aina ilmoitettava, että kyseessä ovat väljemmät vaatimukset täyttävään luokkaan kuuluvat siemenet.
18 artikla
Tätä direktiiviä ei sovelleta sellaisiin rehukasvien siemeniin, jotka todistetusti on tarkoitettu vietäviksi kolmansiin maihin.
19 artikla
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta pidettäessä kaupan rehukasvien siemeniä tarkastettaisiin virallisesti ainakin pistokokein tämän direktiivin edellytysten noudattamista.
20 artikla
1. Yhteisöön on perustettava yhteisön koepeltoja, joilla suoritetaan vuosittain pistokokein otettujen rehukasvien perussiementen ja varmennettujen siementen näytteiden jälkitarkastus; 21 artiklassa tarkoitettu komitea tarkastaa nämä pellot.
2. Ensimmäisessä vaiheessa vertailukokeita käytetään varmentamisen teknisten menetelmien yhdenmukaistamiseen tulosten vastaavuuden aikaansaamiseksi. Kun tämä tavoite on saavutettu, vertailukokeista laaditaan vuosittain toimintakertomus, joka luottamuksellisena annetaan tiedoksi jäsenvaltioille ja komissiolle. Komissio päättää noudattaen 21 artiklassa säädettyä menettelyä päivämäärästä, mihin mennessä kertomus on laadittava ensimmäisen kerran.
3. Komissio päättää noudattaen 21 artiklassa säädettyä menettelyä vertailukokeiden suorittamiseksi tarvittavista järjestelyistä. Kolmansissa maissa korjattuja rehukasvien siemeniä voidaan ottaa mukaan vertailukokeisiin.
21 artikla
1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa neuvoston 14 päivänä kesäkuuta 1966 tekemällä päätöksellä(2) perustetun maataloudessa, puutarhaviljelyssä ja metsätaloudessa käytettäviä siemeniä ja lisäysaineistoa käsittelevän pysyvän komitean, jäljempänä "komitea", käsiteltäväksi komitean puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.
2. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden äänet painotetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.
3. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa toimenpiteistä määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan kahdentoista äänen enemmistöllä.
4. Komissio päättää toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi. Jos kyseiset toimenpiteet eivät kuitenkaan ole komitean antaman lausunnon mukaisia, komissio ilmoittaa niistä viipymättä neuvostolle. Siinä tapauksessa komissio voi lykätä päättämiensä toimenpiteiden soveltamista enintään yhdellä kuukaudella ilmoituksen tekopäivästä.
Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin yhden kuukauden kuluessa.
22 artikla
Tämä direktiivi ei rajoita sellaisten kansallisten säännösten soveltamista, jotka ovat perusteltuja ihmisten, eläinten tai kasvien terveyden ja elämän suojelemiseksi taikka teollisen ja kaupallisen omaisuuden suojelemiseksi.
23 artikla
Jäsenvaltioiden on saatettava 14 artiklan 1 kohdan säännösten noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1 päivään heinäkuuta 1968 mennessä sekä viimeistään 1 päivään heinäkuuta 1969 mennessä ne säännökset, jotka ovat välttämättömiä tämän direktiivin ja sen liitteiden noudattamiseksi. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
24 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 14 päivänä kesäkuuta 1966.