31998L0078
L 330/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 98/78/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 27 октомври 1998 година
относно допълнителен надзор върху застрахователни предприятия, които са част от застрахователна група
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 57, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 189б от Договора (3),
(1)
като имат предвид, че Първата директива 73/239/ЕИО на Съвета от 24 юли 1973 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби за достъпа и упражняването на пряка застрахователна дейност, различна от животозастраховане (4), и Първата директива 79/267/ЕИО на Съвета от 5 март 1979 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби за достъпа и упражняването на пряка животозастрахователна дейност (5) изискват застрахователните предприятия да поддържат граница на платежоспособност;
(2)
като имат предвид, че съгласно Директива 92/49/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби за прякото застраховане, различно от животозастраховането, и за изменение на Директива 73/239/ЕИО и Директива 88/357/ЕИО (6), и Директива 92/96/ЕИО на Съвета от 10 ноември 1992 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби за прякото животозастраховане и за изменение на Директива 79/267/ЕИО и Директива 90/619/ЕИО (7), достъпът и упражняването на застрахователна дейност са предмет на предоставяне на единно официално разрешително, издадено от органите на държавата-членка, където се намира главното управпение на съответното застрахователно предприятие (държава-членка по произхода); като имат предвид, че това разрешение позволява на предприятието да извършва дейност на цялата територия на Общността при режим на установяване или при режим на свободно предоставяне на услуги; като имат предвид, че компетентните органи на държавите-членки по произход са натоварени да следят финансовата стабилност на застрахователните предприятия, включително тяхната платежоспособност;
(3)
като имат предвид, че мерките за допълнителен надзор върху застрахователните предприятия, които са част от застрахователна група, трябва да позволяват на органите за надзор върху застрахователно предприятие, да направят по-обоснована преценка за финансовото му състояние; като имат предвид, че подобен допълнителен надзор трябва да отчита някои предприятия, които понастоящем не подлежат на надзор съгласно директивите на Общността; като имат предвид, че настоящата директива по никакъв начин не задължава държавите-членки да упражняват надзор върху тези предприятия, взети поотделно;
(4)
като имат предвид, че застрахователните предприятия в един общ застрахователен пазар се намират в пряка конкуренция помежду си и следователно изискванията за капитала трябва да бъдат равностойни; като имат предвид, че за тази цел критериите, приложими за определяне на допълнителния надзор не трябва да се оставят единствено на преценката на държавите-членки; като имат предвид, че приемането на общи основни правила ще бъде в най-добър интерес на Общността, тъй като ще предотврати нарушаването на конкуренцията; като имат предвид, че е необходимо да бъдат премахнати някои различия между законодателствата на държавите-членки по отношение на правилата за надзора върху застрахователни предприятия, които са част от застрахователна група;
(5)
като имат предвид, че възприетият подход се състои в осъществяване на основна хармонизация, която е необходима и достатъчна за постигане на взаимно признаване на системите за финансов надзор в тази област; като имат предвид, че целта на настоящата директива е в частност да защити интересите на застрахованите лица;
(6)
като имат предвид, че някои разпоредби на тази директива определят минимални стандарти; като имат предвид, че държавата-членка по произход може да определи по-строги правила за застрахователните предприятия, които имат разрешение от нейните компетентни органи;
(7)
като имат предвид, че тази директива предвижда допълнителен надзор върху всяко застрахователно дружество, което участва в най-малко едно застрахователно предприятие, презастрахователно предприятие или застрахователно предприятие от страна, която не е държава-членка, и при различни правила - допълнителен надзор върху всяко застрахователно предприятие, чието предприятие майка е застрахователен холдинг, презастрахователно предприятие, застрахователно предприятие от страна, която не е държава-членка или смесен застрахователен холдинг; като имат предвид, че надзорът на компетентните органи върху всяко отделно застрахователно предприятие остава основен принцип в надзора върху застраховането;
(8)
като имат предвид, че за застрахователните предприятия, които са част от застрахователна група, е необходимо да се изчислява коригирана граница на платежоспособност; като имат предвид, че компетентните органи в Общността прилагат различни методи за отчитане влиянието върху финансовото състояние на застрахователно предприятие дължащо се на факта, че принадлежи към застрахователна група; като имат предвид, че тази директива определя три метода за извършване на това изчисление; като имат предвид, че е възприет принципът, че тези три метода са еквивалентни за целите на финансовия надзор;
(9)
като имат предвид, че платежоспособността на дъщерно застрахователно предприятие на застрахователен холдинг, презастрахователно предприятие или застрахователно предприятие от страна, която не е държава-членка може да бъде повлияна от финансовите средства на групата, на която това дъщерно предприятие е член, както и разпределението на тези средства вътре в групата; като имат предвид, че на компетентните органи трябва да бъдат предоставени средства за упражняване на допълнителен надзор и за предприемане на подходящи мерки на равнище на застрахователното предприятие, когато неговата платежоспособност е, или може да бъде поставена под заплаха;
(10)
като имат предвид, че компетентните органи следва да имат достъп до всяка информация, полезна за упражняването на допълнителния надзор; като имат предвид, че трябва да бъде установено сътрудничество между органите, отговарящи за надзора върху застрахователните предприятия, както и между тези органи и надзорните органи в други финансови сектори;
(11)
като имат предвид, че сделките между членовете на група могат да засегнат финансовото състояние на застрахователно предприятие; като имат предвид, че компетентните органи трябва да бъдат в състояние да упражняват общ надзор върху някои категории вътрешногрупови операции и да предприемат подходящи мерки на равнище на застрахователното предприятие, когато неговата платежоспособност е, или може да бъде поставена под заплаха,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Определения
По смисъла на тази директива:
а)
„застрахователно предприятие“ означава предприятие, което е получило официално разрешително в съответствие с член 6 от Директива 73/239/ЕИО или с член 6 от Директива 79/267/ЕИО;
б)
„застрахователно предприятие от страна, която не е държава-членка“ означава предприятие, за което би било необходимо издаването на разрешително в съответствие с член 6 от Директива 73/239/ЕИО или член 6 от Директива 79/267/ЕИО, ако седалището на това предприятие е в Общността;
в)
„презастрахователно предприятие“ означава предприятие, различно от застрахователно предприятие или застрахователно предприятие от страна, която не е държава-членка, чийто основен предмет на дейност е поемане на рискове, прехвърлени от застрахователно предприятие, от застрахователно предприятие от страна, която не е държава-членка, или от други презастрахователни предприятия;
г)
„предприятие майка“ означава предприятие майка по смисъла на член 1 от Директива 83/349/ЕИО (8), както и всяко предприятие, което по мнението на компетентните органи действително упражнява господстващо влияние върху друго предприятие;
д)
„дъщерно предприятие“ означава дъщерно предприятие по смисъла на член 1 от Директива 83/349/ЕИО, както и всяко предприятие, върху което, по мнението на компетентните органи, се упражнява господстващо влияние от предприятие майка. Всички дъщерни дружества на дъщерни предприятия се смятат за дъщерни дружества на предприятието майка, което е начело на тези предприятия;
е)
„дялово участие“ означава дялово участие по смисъла на член 17, изречение първо от Директива 78/660/ЕИО (9) или прякото или непряко притежаване на 20 % или повече от правата на глас или от капитала на едно предприятие;
ж)
„предприятие, притежаващо дялово участие“ означава предприятие, което е предприятие майка или друго предприятие, което притежава дялово участие;
з)
„свързано предприятие“ означава дъщерно или друго предприятие, в което се притежава дялово участие;
и)
„застрахователен холдинг“ означава предприятие майка с основен предмет на дейност придобиване и притежаване на дялови участия в дъщерни предприятия, когато тези дъщерни предприятия са изключително или главно застрахователни предприятия, презастрахователни предприятия или застрахователни предприятия от страни, която не са държави-членки, като поне едно от тези дъщерни предприятия е застрахователно предприятие;
й)
„смесен застрахователен холдинг“ означава предприятие майка, различно от застрахователно предприятие, застрахователно предприятие от страна, която не е държава-членка, презастрахователно предприятие или застрахователен холдинг, което включва поне едно застрахователно предприятие от дъщерните му предприятия;
к)
„компетентни органи“ означава националните органи, които със закон или подзаконов акт са овластени да упражняват надзор върху застрахователните предприятия.
Член 2
Случаи на приложение на допълнителния надзор върху застрахователни предприятия
1. В допълнение към разпоредбите на Директива 73/239/ЕИО и Директива 79/267/ЕИО, които установяват правилата за надзор върху застрахователни предприятия, държавите-членки предвиждат допълнителен надзор върху всяко застрахователно предприятие, притежаващо дялово участие в най-малко едно застрахователно предприятие, презастрахователно предприятие или застрахователно предприятие от страна, която не е държава-членка, по реда и условията на членове 5, 6, 8 и 9.
2. Всяко застрахователно предприятие, чието предприятие майка е застрахователен холдинг, презастрахователно предприятие или застрахователно предприятие от страна, която не е държава-членка подлежи на допълнителен надзор по реда и условията на член 5, параграф 2, членове 6, 8 и 10.
3. Всяко застрахователно предприятие, чието предприятие майка е смесен застрахователен холдинг, подлежи на допълнителен надзор по реда и условията на член 5, параграф 2, членове 6 и 8.
Член 3
Обхват на допълнителния надзор
1. Упражняването на допълнителен надзор в съответствие с член 2 не означава, че компетентните органи са длъжни да упражняват надзор по отношение на застрахователното предприятие от страна, която не е държава-членка, застрахователния холдинг, смесения застрахователен холдинг или презастрахователното предприятие, взети поотделно.
2. При допълнителния надзор се вземат предвид:
-
свързаните предприятия на застрахователното предприятие,
-
предприятията, притежаващи дялово участие в застрахователното предприятие,
-
свързаните предприятия на предприятие, притежаващо дялово участие в застрахователното предприятие,
посочени в членове 5, 6, 8, 9 и 10.
3. Държавите-членки могат да решат да не вземат предвид при упражняването на допълнителния надзор, посочен в член 2, предприятията, чието седалище се намира в страна, която не е държава-членка, когато съществуват юридически пречки за предаване на необходимата информация, без да се засяга действието на разпоредбите на приложение I, точка 2.5, и на приложение II, точка 4.
Наред с това, компетентните органи, които отговарят за упражняването на допълнителен надзор, могат, в случаите, посочени по-долу, да решат за всеки конкретен случай да не вземат предвид определено предприятие при допълнителния надзор, посочен в член 2:
-
ако предприятието, което следва да бъде взето предвид, представлява незначителен интерес с оглед целите на допълнителния надзор върху застрахователни предприятия,
-
ако включването на финансовото състояние на предприятието би било неуместно или от заблуждаващо с оглед целите на допълнителния надзор върху застрахователни предприятия.
Член 4
Органи, компетентни да упражняват допълнителен надзор
1. Допълнителният надзор се упражнява от компетентните органи на държавата-членка, в която застрахователното предприятие е получило официално разрешително в съответствие с член 6 от Директива 73/239/ЕИО или член 6 от Директива 79/267/ЕИО.
2. Когато застрахователен холдинг, презастрахователно предприятие, застрахователно предприятие от страна, която не е държава-членка или смесен застрахователен холдинг е предприятие майка по отношение на застрахователни предприятия, които имат разрешително в две или повече държави-членки, компетентните органи на съответните държави-членки могат да постигнат споразумение относно кои от тях ще отговарят за упражняването на допълнителния надзор.
3. Когато в държава-членка съществува повече от един компетентен орган за разумен надзор върху застрахователни предприятия и презастрахователни предприятия, тази държава-членка предприема нужните мерки, за да организира координацията на тези органи.
Член 5
Наличие и качество на информацията
1. Държавите-членки предвиждат, че компетентните органи са длъжни да изискват всяко застрахователно предприятие, което подлежи на допълнителен надзор, да разполага с подходящи механизми за вътрешен контрол с цел предоставяне на всички данни и всяка информация, полезни за целите на този надзор.
2. Държавите-членки предприемат нужните мерки с цел никакви пречки от правен характер в тяхната компетенция да не възпрепятстват предприятията, подлежащи на допълнителен надзор, и техните свързани предприятия и предприятия, притежаващи дялово участие, да обменят помежду си информация, полезна за целите на допълнителния надзор.
Член 6
Достъп до информация
1. Държавите-членки предвиждат техните компетентни органи, отговорни за упражняване на допълнителен надзор, да имат достъп до всяка информация, която би била полезна за целите на надзора върху застрахователно предприятие, подлежащо на допълнителен надзор. Компетентните органи могат да се обръщат направо към съответните предприятия съгласно член 3, параграф 2 за получаване на нужната им информация, само ако тази информация е била поискана от застрахователното предприятие и то не я предоставило.
2. Държавите-членки предвиждат компетентните им органи да могат да извършват на тяхна територия, сами или чрез лица, оправомощени за тази цел, проверка на място на информацията по параграф 1 съответно в:
-
застрахователното предприятие, което подлежи на допълнителен надзор,
-
дъщерните предприятия на това застрахователно предприятие,
-
предприятията майки на това застрахователно предприятие,
-
дъщерните предприятия на предприятие майка на това застрахователно предприятие.
3. Когато, при прилагането на този член, компетентните органи на една държава-членка желаят в конкретен случай да проверят важна информация за предприятие, което се намира в друга държава-членка и е свързано застрахователно предприятие, дъщерно предприятие, предприятие майка или дъщерно предприятие на предприятие майка на застрахователното предприятие, подлежащо на допълнителен надзор, те трябва да поискат компетентните органи на другата държава-членка да извършат проверката. Органите, получили такова искане, са длъжни да предприемат действия в рамките на тяхната компетентност, като извършат проверката сами или като позволят на органите, които са отправили искането или на одитор, или експерт да я извършат.
Член 7
Сътрудничество между компетентните органи
1. Когато застрахователни предприятия, установени в различни държави-членки, са пряко или непряко свързани или имат общо предприятие, притежаващо дялово участие, компетентните органи на всяка държава-членка си изпращат при поискване всяка полезна информация, която би позволила или улеснила упражняването на надзора съгласно тази директива, и съобщават по своя инициатива всяка информация, която според тях е важна за другите компетентни органи.
2. Когато застрахователно предприятие и кредитна институция по смисъла на Директива 77/780/ЕИО (10) или инвестиционно предприятие по смисъла на Директива 93/22/ЕИО (11), или и двете, са пряко или непряко свързани или имат общо предприятие, притежаващо дялово участие, компетентните органи и органите, натоварени с обществена отговорност да упражняват надзор върху другите предприятия, осъществяват тясно сътрудничество помежду си. Без да се засягат съответните им задължения, тези органи си предоставят всяка информация, която би улеснила изпълнението на задачата им, по-специално в рамките на настоящата директива.
3. Информацията, получена съгласно тази директива, и по-специално всеки обмен на информация между компетентните органи, който е предвиден в тази директива, е предмет на задължение за спазване на служебна тайна, определено в член 16 от Директива 92/49/ЕИО и член 15 от Директива 92/96/ЕИО.
Член 8
Операции между членове на групата
1. Държавите-членки предвиждат компетентните органи да упражняват общ надзор върху сделките между:
а)
застрахователно предприятие и:
i)
свързано предприятие на застрахователното предприятие;
ii)
предприятие, притежаващо дялово участие в застрахователното предприятие;
iii)
свързано предприятие на предприятие, притежаващо дялово участие в застрахователно предприятие;
б)
застрахователно предприятие и физическо лице, което има дялово участие:
i)
в застрахователното предприятие или в негово свързано предприятие;
ii)
в предприятие, притежаващо дялово участие в застрахователното предприятие;
iii)
в свързано предприятие на предприятие, притежаващо дялово участие в застрахователното предприятие.
Тези сделки се отнасят по-специално до:
-
заеми,
-
гаранции и задбалансови операции,
-
допустими елементи при определяне, границата на платежоспособност,
-
инвестиции,
-
презастрахователни операции,
-
договори за подялба на разходи.
2. За тази цел държавите-членки изискват от застрахователните предприятия да декларират най-малко веднъж годишно пред компетентните органи важните сделки, предвидени в параграф 1.
Ако, въз основа на тази информацията е видно, че платежоспособността на застрахователното предприятие е или може да бъде поставена под заплаха, компетентният орган предприема подходящи мерки на равнище на застрахователното предприятието.
Член 9
Изискване за коригиране на платежоспособност
1. В случаите, посочени в член 2, параграф 1, държавите-членки изискват да се извърши изчисление на коригираната платежоспособност в съответствие с приложение I.
2. Всички свързани предприятия, предприятия, притежаващи дялово участие или свързани предприятия на предприятие, притежаващо дялово участие се включват в изчислението, посочено в параграф 1.
3. Ако изчислението по параграф 1 покаже, че коригираната платежоспособност е отрицателна, компетентните органи предприемат подходящи мерки спрямо съответното застрахователно предприятие.
Член 10
Презастрахователни предприятия, застрахователни холдинги и застрахователни предприятия от страна, която не е държава-членка
1. В случаите, посочени в член 2, параграф 2, държавите-членки изискват да бъде прилаган методът на допълнителен надзор, в съответствие с приложение II.
2. В случаите, посочени в член 2, параграф 2, в изчислението се включват всички свързани предприятия на застрахователния холдинг, на презастрахователното предприятие или на застрахователното предприятие от страна, която не е държава-членка съгласно метода, предвиден в приложение II.
3. Ако, въз основа на това е изчисление компетентните органи стигнат до заключението, че платежоспособността на дъщерно застрахователно предприятие на застрахователния холдинг, презастрахователното предприятие или застрахователното предприятие от страна, която не е държава-членка е, или може да бъде поставена под заплаха, те предприемат подходящи мерки на равнище на застрахователно предприятие.
Член 11
Прилагане
1. Държавите-членки приемат необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да приведат законодателството си в съответствие с настоящата директива, най-късно до 5 юни 2000 г. Те незабавно уведомяват Комисията за това.
2. Държавите-членки предвиждат, че разпоредбите, посочени в параграф 1, се прилагат за пръв път при надзора върху счетоводните отчети за финансовата година, която започва на 1 януари 2001 г. или през тази календарна година.
3. Когато държавите-членки приемат мерките, посочени в параграф 1, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
4. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби на националното си право, приети от тях в областта, регулирана от тази директива.
5. Най-късно до 1 януари 2006 г., Комисията представя на Комитета по застраховане отчет за прилагането на тази директива, и при нужда - за необходимостта от по-нататъшна хармонизация.
Член 12
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 13
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Люксембург на 27 октомври 1998 година.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 98/78/EY,
annettu 27 päivänä lokakuuta 1998,
vakuutusyritysryhmään kuuluvien vakuutusyritysten lisävalvonnasta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 57 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen (1),
ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä (3),
sekä katsovat, että
1) muun ensivakuutusliikkeen kuin henkivakuutusliikkeen aloittamista ja harjoittamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 24 päivänä heinäkuuta 1973 annetussa ensimmäisessä neuvoston direktiivissä 73/239/ETY (4) ja henkivakuutuksen ensivakuutusliikkeen aloittamista ja harjoittamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 5 päivänä maaliskuuta 1979 annetussa neuvoston ensimmäisessä direktiivissä 79/267/ETY (5) vaaditaan, että vakuutusyrityksillä on toimintapääoma,
2) muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta sekä direktiivien 73/239/ETY ja 88/357/ETY muuttamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/49/ETY (6) ja henkivakuutuksen ensivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta sekä direktiivien 79/267/ETY ja 90/619/ETY muuttamisesta 10 päivänä marraskuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/96/ETY (7) nojalla vaaditaan vakuutusliikkeen aloittamiseksi ja harjoittamiseksi yksi virallinen toimilupa, jonka antavat sen jäsenvaltion viranomaiset, jossa yrityksellä on kotipaikka (kotijäsenvaltio); tämän toimiluvan perusteella yrityksellä on lupa harjoittaa liiketoimintaansa koko yhteisössä joko sijoittautumisvapauden tai palvelujen tarjoamisen vapauden perusteella; kotijäsenvaltioiden toimivaltaisilla viranomaisilla on vastuu vakuutusyritysten talouden vakauden valvonnasta ja erityisesti niiden vakavaraisuuden valvonnasta,
3) vakuutusyritysryhmään kuuluvien vakuutusyritysten lisävalvontaan liittyvien toimenpiteiden on mahdollistettava se, että vakuutusyrityksen valvonnasta vastaavat viranomaiset pystyvät tekemään perustellumman arvion kyseisen vakuutusyrityksen taloudellisesta tilasta; lisävalvonnassa on otettava huomioon tietyt yritykset, jotka eivät tällä hetkellä ole yhteisön direktiivien mukaisen valvonnan alaisia; tässä direktiivissä ei millään tavoin edellytetä, että jäsenvaltioiden olisi suoritettava näiden yritysten valvontaa yksittäin,
4) vakuutusyritykset kilpailevat yhteisillä vakuutusmarkkinoilla suoraan toistensa kanssa ja pääomavaatimuksia koskevien sääntöjen on siksi oltava vastaavia; tämän vuoksi lisävalvonnan määrittelyssä sovellettavia perusteita ei voida jättää yksinomaan jäsenvaltioiden arvioitavaksi; yhteisten perussääntöjen hyväksyminen on siis parhaiten yhteisön edun mukaista, koska sillä estetään kilpailun vääristyminen ja vahvistetaan yhteisön vakuutusjärjestelmää; on tarpeen poistaa tietyt vakuutusyritysryhmään kuuluvien vakuutusyritysten toiminnan vakauden valvontaan liittyvien kansallisten lainsäädäntöjen väliset erot,
5) valitulla lähestymistavalla toteutetaan olennainen, välttämätön ja riittävä yhteensovittaminen vakaudenvalvontajärjestelmien keskinäisen tunnustamisen aikaansaamiseksi tällä alalla; tämän direktiivin tarkoituksena on erityisesti suojata vakuutettujen etuja,
6) tämän direktiivin tietyissä säännöksissä määritetään vähimmäisvaatimukset; kotijäsenvaltio voi säätää ankarampia säännöksiä niitä vakuutusyrityksiä varten, joille sen omat toimivaltaiset viranomaiset ovat antaneet toimiluvan,
7) tässä direktiivissä säädetään kaikkien sellaisten vakuutusyritysten lisävalvonnasta, jotka ovat osakasyrityksinä ainakin yhdessä vakuutusyrityksessä, jälleenvakuutusyrityksessä tai kolmannen maan vakuutusyrityksessä, sekä eri menettelyjen mukaisesti kaikkien sellaisten vakuutusyritysten lisävalvonnasta, joiden emoyritys on vakuutushallintayhtiö, jälleenvakuutusyritys, kolmannen maan vakuutusyritys tai sekavakuutushallintayhtiö; toimivaltaisten viranomaisten suorittama yksittäisen vakuutusyrityksen valvonta on edelleen ensiarvoinen vakuutusalan valvonnan periaate,
8) vakuutusyritysryhmään kuuluville vakuutusyrityksille on tarpeen laskea mukautettu vakavaraisuusasema; toimivaltaiset viranomaiset soveltavat yhteisössä eri menetelmiä vakuutusyritykselle sen vakuutusyritysryhmään kuulumisesta aiheutuvien taloudellista tilaa koskevien vaikutusten huomioon ottamiseksi; tällä direktiivillä otetaan käyttöön kolme menetelmää tämän laskennan suorittamiseksi; hyväksytään periaate, että nämä menetelmät ovat valvonnan kannalta vastaavanlaisia,
9) vakuutushallintayhtiön, jälleenvakuutusyrityksen tai kolmannen maan vakuutusyrityksen tytäryrityksenä olevan vakuutusyrityksen vakavaraisuuteen voivat vaikuttaa sen ryhmän varat, johon tämä vakuutusyritys kuuluu, ja näiden varojen jako ryhmän sisällä; toimivaltaisilla viranomaisilla olisi oltava mahdollisuudet suorittaa lisävalvontaa ja toteuttaa asianmukaiset toimenpiteet sen vakuutusyhtiön osalta, jonka vakavaraisuus on vaarantunut tai saattaa vaarantua.
10) toimivaltaisten viranomaisten olisi saatava kaikki tiedot, joilla on lisävalvonnan suorittamisen kannalta merkitystä; on luotava yhteistyö vakuutusyritysten valvonnasta vastuussa olevien viranomaisten sekä näiden viranomaisten ja muiden rahoitusalojen valvonnasta vastuussa olevien viranomaisten välille,
11) vakuutusyritysryhmän sisäiset liiketoimet voivat vaikuttaa vakuutusyrityksen taloudelliseen tilaan; toimivaltaisten viranomaisten olisi voitava yleisesti valvoa kyseisten vakuutusyritysryhmän sisäisten liiketoimien tiettyjä lajeja ja toteutettava asianmukaiset toimenpiteet vakuutusyrityksen tasolla silloin, kun kyseisen yrityksen vakavaraisuus on vaarassa tai voi vaarantua,
OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla Määritelmät
Tässä direktiivissä tarkoitetaan
a) `vakuutusyrityksellä` yritystä, joka on saanut virallisen toimiluvan direktiivin 73/239/ETY 6 artiklan tai direktiivin 79/267/ETY 6 artiklan mukaisesti;
b) `kolmannen maan vakuutusyrityksellä` yritystä jolta, jos sen kotipaikka olisi yhteisön alueella, vaadittaisiin direktiivin 73/239/ETY 6 artiklan tai direktiivin 79/267/ETY 6 artiklan mukainen toimilupa;
c) `jälleenvakuutusyrityksellä` muuta kuin vakuutusyritystä tai kolmannen maan vakuutusyritystä, jonka pääasiallisena toimintana on ottaa kannettavakseen vakuutusyrityksen, kolmannen maan vakuutusyrityksen tai muiden jälleenvakuutusyritysten luovuttamia riskejä;
d) `emoyrityksellä` direktiivin 83/349/ETY (8) 1 artiklassa tarkoitettua emoyritystä samoin kuin mitä tahansa yritystä, joka toimivaltaisten viranomaisten mielestä tosiasiassa käyttää määräysvaltaa toisessa yrityksessä;
e) `tytäryrityksellä` direktiivin 83/349/ETY 1 artiklassa tarkoitettua tytäryritystä samoin kuin mitä tahansa yritystä, jossa emoyritys toimivaltaisten viranomaisten mielestä tosiasiassa käyttää määräysvaltaa. Tytäryrityksen jokaista tytäryritystä pidetään myös alkuperäisen emoyrityksen tytäryrityksenä;
f) `omistusyhteydellä` direktiivin 78/660/ETY (9) 17 artiklan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitettua omistusyhteyttä tai sitä, että pitää hallussaan yrityksen äänivallasta tai pääomasta suoraan tai välillisesti vähintään 20 prosenttia;
g) `osakasyrityksellä` yritystä, joka on joko emoyritys tai yritys, jolla on omistusyhteys toisessa yrityksessä;
h) `sidosyrityksellä` joko tytäryritystä tai yritystä, jossa toisella yrityksellä on omistusyhteys;
i) `vakuutushallintayhtiöllä` emoyritystä, jonka pääasiallisena toimintana on hankkia ja pitää hallussaan osuuksia tytäryrityksistä, jotka ovat yksinomaan tai pääasiallisesti vakuutusyrityksiä, jälleenvakuutusyrityksiä tai kolmannen maan vakuutusyrityksiä ja joista vähintään yksi on vakuutusyritys;
j) `sekavakuutushallintayhtiöllä` emoyritystä, joka ei ole vakuutusyritys, kolmannen maan vakuutusyritys, jälleenvakuutusyritys tai vakuutushallintayhtiö ja jonka tytäryrityksistä vähintään yksi on vakuutusyritys;
k) `toimivaltaisilla viranomaisilla` kansallisia viranomaisia, joilla lainsäädännön nojalla on toimivalta valvoa vakuutusyrityksiä.
2 artikla Vakuutusyritysten lisävalvonnan soveltaminen
1. Direktiivien 73/239/ETY ja 79/267/ETY vakuutusyritysten valvontaa koskevien säännösten lisäksi jäsenvaltiot säätävät siitä, että kaikkien sellaisten vakuutusyritysten valvontaa, jotka ovat osakasyrityksinä vähintään yhdessä vakuutusyrityksessä, jälleenvakuutusyrityksessä tai kolmannen maan vakuutusyrityksessä, täydennetään 5, 6, 8 ja 9 artiklassa säädetyllä tavalla.
2. Vakuutusyritys, jonka emoyritys on vakuutushallintayhtiö, jälleenvakuutusyritys tai kolmannen maan vakuutusyritys, on 5 artiklan 2 kohdassa sekä 6, 8 ja 10 artiklassa säädetyllä tavalla lisävalvonnan alainen.
3. Vakuutusyritys, jonka emoyritys on sekavakuutushallintayhtiö, on 5 artiklan 2 kohdassa sekä 6 ja 8 artiklassa säädetyllä tavalla lisävalvonnan alainen.
3 artikla Lisävalvonnan laajuus
1. Edellä 2 artiklan mukaisen lisävalvonnan suorittaminen ei millään tavoin edellytä, että toimivaltaiset viranomaiset olisivat velvollisia suorittamaan yksittäisen kolmannen maan vakuutusyrityksen, vakuutushallintayhtiön, sekavakuutushallintayhtiön tai jälleenvakuutusyrityksen valvontaa.
2. Lisävalvonnan piiriin kuuluvat
- vakuutusyrityksen sidosyritykset,
- vakuutusyrityksen osakasyritykset,
- vakuutusyrityksen osakasyrityksen sidosyritykset,
joita tarkoitetaan 5, 6, 8, 9 ja 10 artiklassa.
3. Jäsenvaltiot voivat päättää olla ottamatta 2 artiklassa tarkoitetun lisävalvonnan piiriin yrityksiä, jotka sijaitsevat kolmannessa maassa, jossa on oikeudellisia esteitä tarpeellisten tietojen siirtämiselle, sanotun kuitenkaan rajoittamatta liitteen I 2.5 kohdan ja liitteen II 4 kohdan säännösten soveltamista.
Lisäksi lisävalvonnasta vastaavat toimivaltaiset viranomaiset voivat tapauskohtaisesti päättää olla ottamatta yritystä 2 artiklassa tarkoitetun lisävalvonnan piiriin seuraavissa tapauksissa:
- kun lisävalvonnan piiriin sisällytettävällä yrityksellä on vain vähäinen merkitys vakuutusyritysten lisävalvonnan tavoitteiden kannalta;
- kun yrityksen taloudellisen tilanteen sisällyttäminen ei ole vakuutusyritysten lisävalvonnan tavoitteiden kannalta tarkoituksenmukaista tai se on harhaanjohtavaa.
4 artikla Lisävalvonnan harjoittamiseen toimivaltaiset viranomaiset
1. Lisävalvonnan suorittavat sen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset, jossa vakuutusyritys on saanut toimiluvan direktiivin 73/239/ETY 6 artiklan tai direktiivin 79/267/ETY 6 artiklan mukaisesti.
2. Kun kahdessa tai useammassa jäsenvaltiossa toimiluvan saaneiden vakuutusyritysten emoyritys on sama vakuutushallintayhtiö, jälleenvakuutusyritys, kolmannen maan vakuutusyritys tai sekavakuutushallintayhtiö, kyseisten jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat pyrkiä pääsemään yhteisymmärrykseen siitä, mikä niistä harjoittaa lisävalvontaa.
3. Kun jäsenvaltiossa on useampi kuin yksi vakuutus- ja jälleenvakuutusyritysten toiminnan vakautta valvova toimivaltainen viranomainen, jäsenvaltion on ryhdyttävä tarvittaviin toimenpiteisiin niiden välisen yhteistoiminnan järjestämiseksi.
5 artikla Tiedon saatavuus ja laatu
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että toimivaltaisten viranomaisten on vaadittava, että lisävalvonnan alaisilla vakuutusyrityksillä on riittävät sisäisen valvonnan järjestelmät lisävalvonnan kannalta oleellisten tietojen tuottamiseksi.
2. Jäsenvaltioiden on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet sen varmistamiseksi, ettei niiden lainsäädännössä ole oikeudellisia esteitä sille, että lisävalvonnan alaiset yritykset ja niiden sidos- tai osakasyritykset vaihtavat keskenään lisävalvonnan kannalta oleellisia tietoja.
6 artikla Tiedonsaanti
1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että niiden lisävalvonnasta vastaavat toimivaltaiset viranomaiset saavat kaikki tiedot, joilla on merkitystä lisävalvonnan alaisen vakuutusyrityksen valvonnassa. Toimivaltaiset viranomaiset voivat kääntyä tarpeellisten tietojen saamiseksi suoraan asianomaisten 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen yritysten puoleen vain siinä tapauksessa, että kyseisiä tietoja on pyydetty vakuutusyritykseltä eikä se ole niitä toimittanut.
2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että niiden toimivaltaiset viranomaiset voivat itse alueellaan tai tehtävään valtuuttamiensa henkilöiden välityksellä tarkastaa paikan päällä 1 kohdassa tarkoitetut tiedot:
- lisävalvonnan alaisessa vakuutusyrityksessä,
- edellä mainitun vakuutusyrityksen tytäryrityksissä,
- edellä mainitun vakuutusyrityksen emoyrityksissä,
- edellä mainitun vakuutusyrityksen emoyrityksen tytäryrityksissä.
3. Mikäli tätä artiklaa sovellettaessa jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset haluavat määrätyissä tapauksissa tarkastaa toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevaa vakuutusyrityksen sidosyritystä, tytäryritystä, emoyritystä tai lisävalvonnan alaisen vakuutusyrityksen emoyrityksen tytäryritystä koskevia tärkeitä tietoja, niiden on pyydettävä toisen jäsenvaltion toimivaltaisilta viranomaisilta, että tarkastus suoritetaan. Pyynnön vastaanottaneiden viranomaisten on toimivaltansa rajoissa täytettävä pyyntö joko suorittamalla tarkastus itse tai antamalla pyynnön esittäneiden viranomaisten taikka tilintarkastajan tai asiantuntijan suorittaa tarkastus.
7 artikla Toimivaltaisten viranomaisten välinen yhteistyö
1. Kun vakuutusyritykset ovat sidoksissa toisiinsa suoraan tai välillisesti tai niillä on yhteinen osakasyritys ja ne ovat sijoittautuneet eri jäsenvaltioihin, jokaisen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset toimittavat toisilleen pyynnöstä kaikki tarvittavat tiedot, jotka mahdollistavat tai helpottavat tämän direktiivin mukaisen valvonnan toteuttamista, sekä omasta aloitteestaan kaikki niiden mielestä toisille toimivaltaisille viranomaisille olennaiset tiedot.
2. Kun vakuutusyritys ja joko direktiivissä 77/780/ETY (10) tarkoitettu luottolaitos tai direktiivissä 93/22/ETY (11) tarkoitettu sijoituspalveluyritys tai ne molemmat ovat sidoksissa toisiinsa suoraan tai välillisesti tai niillä on yhteinen osakasyritys, toimivaltaiset viranomaiset sekä näiden muiden yritysten valvonnasta vastaavat viranomaiset tekevät tiivistä yhteistyötä. Kyseiset viranomaiset vaihtavat keskenään toimivaltansa rajoissa kaikki tiedot, jotka voivat helpottaa niiden erityisesti tämän direktiivin mukaisen tehtävän suorittamista.
3. Tämän direktiivin nojalla saadut tiedot ja erityisesti toimivaltaisten viranomaisten tietojen vaihto, josta säädetään tässä direktiivissä, kuuluvat direktiivin 92/49/ETY 16 artiklassa ja direktiivin 92/96/ETY 15 artiklassa määritellyn salassapitovelvollisuuden piiriin.
8 artikla Vakuutusyritysryhmän sisäiset liiketoimet
1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että toimivaltaiset viranomaiset valvovat yleisesti liiketoimia:
a) vakuutusyrityksen ja
i) vakuutusyrityksen sidosyrityksen välillä,
ii) vakuutusyrityksen osakasyrityksen välillä,
iii) vakuutusyrityksen osakasyrityksen sidosyrityksen välillä;
b) vakuutusyrityksen ja sellaisen luonnollisen henkilön välillä, jolla on omistusyhteys
i) vakuutusyrityksessä tai sen sidosyrityksessä,
ii) vakuutusyrityksen osakasyrityksessä,
iii) vakuutusyrityksen osakasyrityksen sidosyrityksessä.
Nämä liiketoimet koskevat erityisesti:
- lainoja
- takauksia ja taseen ulkopuolisia liiketoimia
- toimintapääomaan hyväksyttäviä eriä
- sijoituksia
- jälleenvakuutustoimia
- kustannusten jakamissopimuksia.
2. Tässä tarkoituksessa jäsenvaltioiden on vaadittava, että vakuutusyritykset ilmoittavat vähintään vuosittain toimivaltaisille viranomaisille 1 kohdassa tarkoitetuista merkittävistä liiketoimista.
Jos näiden tietojen perusteella ilmenee, että vakuutusyrityksen vakavaraisuus on tai saattaa olla vaarassa, toimivaltaisen viranomaisen on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet vakuutusyrityksen osalta.
9 artikla Mukautetun vakavaraisuuden vaatimus
1. Jäsenvaltioiden on 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa vaadittava, että mukautettu vakavaraisuuslaskelma tehdään liitteen I mukaisesti.
2. Edellä kohdassa 1 tarkoitettuun laskelmaan on otettava mukaan sidosyritykset, osakasyritykset ja osakasyrityksen sidosyritykset.
3. Jos mukautettu vakavaraisuustila on edellä 1 kohdassa tarkoitetun laskelman perusteella negatiivinen, toimivaltaisten viranomaisten on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet kyseisten vakuutusyritysten osalta.
10 artikla Jälleenvakuutusyritykset, vakuutushallintayhtiöt ja kolmannen maan vakuutusyritykset
1. Edellä 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa jäsenvaltioiden on vaadittava lisävalvontamenetelmän soveltamista liitteen II mukaisesti.
2. Edellä 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa laskelmaan on sisällytettävä kaikki vakuutushallintayhtiön, jälleenvakuutusyrityksen tai kolmannen maan vakuutusyrityksen sidosyritykset liitteessä II säädetyllä tavalla.
3. Jos toimivaltaiset viranomaiset päätyvät laskelman perusteella siihen, että vakuutushallintayhtiön, jälleenvakuutusyrityksen tai kolmannen maan vakuutusyrityksen tytäryrityksenä olevan vakuutusyrityksen vakavaraisuus on vaarantunut tai saattaa vaarantua, toimivaltaisten viranomaisten on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet tämän vakuutusyrityksen osalta.
11 artikla Täytäntöönpano
1. Jäsenvaltioiden on annettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 5 päivänä kesäkuuta 2000. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että 1 kohdassa tarkoitettuja säännöksiä sovelletaan ensimmäisen kerran 1 päivänä tammikuuta 2001 tai kyseisenä kalenterivuonna alkavan tilikauden tilinpäätösten valvontaan.
3. Näissä 1 kohdassa tarkoitetuissa jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaus tehdään.
4. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle niiden keskeisten kansallisten säännösten teksti, jotka ne antavat tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä.
5. Komissio antaa vakuutuskomitealle viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2006 kertomuksen tämän direktiivin soveltamisesta ja tarvittaessa yhdenmukaistamisen tarpeesta.
12 artikla Voimaantulo
Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
13 artikla Osoitus
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Luxemburgissa 27 päivänä lokakuuta 1998.