19780220
Директива на Съвета
от 20 февруари 1978 година
относно отпадъци от производството на титанов диоксид
(78/176/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по специално членове 100 и 235 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент [1],
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],
като има предвид, че отпадъците от производството на титанов диоксид могат да бъдат вредни за човешкото здраве и околната среда; като има предвид, че поради това е необходимо да се предотврати и постепенно да се намали замърсяването, причинено от тези отпадъци, с оглед неговото елиминиране;
като има предвид, че Програмите за действие по околната среда на Европейските общности 1973 г. [3] и 1977 г. [4] посочват нуждата от предприемане на действия на Общността срещу отпадъците от производството на титанов диоксид;
като има предвид, че всяко разминаване между разпоредбите относно отпадъците от производството на титанов диоксид, които се прилагат или изготвят в различните държави-членки, могат да създадат неравни условия на конкуренция и по този начин пряко да повлияят на функционирането на общия пазар; като има предвид, че поради това е необходимо да се сближат законодателствата в тази сфера, както е предвидено в член 100 от Договора;
като има предвид, че изглежда е необходимо това сближаване на законодателствата да се придружава от действия на Общността, така че една от целите на Общността в сферата на защитата на околната среда и подобряването на качеството на живот може да се постигне чрез по-разширени правила; като има предвид, че поради това трябва да бъдат постановени някои специфични правила в тази връзка; като има предвид, че за тази цел трябва да се направи позоваване на член 235 от Договора, тъй като необходимите правомощия не са осигурени от Договора;
като има предвид, че Директива 75/442/ЕИО [5] се отнася за обезвреждането на отпадъци по принцип; като има предвид, че е препоръчително да се постанови специална система за отпадъците от производството на титаниев диоксид, за да се осигури защитата на човешкото здраве и околната среда срещу вредните въздействия, причинени от неконтролираното обезвреждане, дъмпинга или разтоварването на такива отпадъци;
като има предвид, че за да се постигнат тези цели, трябва да има система за предварително разрешаване по отношение на обезвреждането, дъмпинга, складирането, разтоварването или впръскването на отпадъци; като има предвид, че издаването на такова разрешение трябва да бъде предмет на специфични условия;
като има предвид, че обезвреждането, дъмпингът, складирането, разтоварването или впръскването на отпадъци трябва да бъдат придружени от мониторинг на отпадъците и мониторинг на съответната околна среда;
като има предвид, че държавите-членки трябва до 1 юли 1980 г. да разработят програми за постепенно намаляване на замърсяването, причинено от тези отпадъци, с оглед на неговото елиминиране за съществуващите промишлени предприятия; като има предвид, че тези програми трябва да фиксират целите на общото намаление, които трябва да се постигнат най-късно до 1 юли 1987 г. и да посочат мерките, които трябва да вземе всяко предприятие;
като има предвид, че държавите-членки трябва да издават предварително разрешение за новите промишлени предприятия; като има предвид, че това разрешение трябва да се предхожда от проучване на влиянието върху околната среда и може да се предостави само на фирми, които се задължават да използват само тези материали, процеси и технологии, предлагани на пазара, които най-малко увреждат околната среда,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
1. Целта на настоящата директива е предотвратяването и постепенното намаляване на замърсяването, причинено от отпадъци от производството на титанов диоксид, с оглед на неговото елиминиране.
2. За целите на настоящата директива:
а) "замърсяване" означава пряко или косвено обезвреждане от човека на всякакви остатъци от процесите на производство на титанов диоксид в околната среда, резултатите от което са такива, че причиняват опасност за човешкото здраве, увреждане на живите ресурси и екосистеми, влошаване на местата за отдих или затрудняване на други форми на законосъобразно използване на съответната околна среда;
б) "отпадъци" означава:
- всеки остатък от процеса на производство на титанов диоксид, който производителят обезврежда или е задължен да обезвреди по действащото национално законодателство;
- всеки остатък от процес на обработка на остатъци, упоменати в първо тире;
в) "обезвреждане" означава:
- събирането, сортирането и обработката на отпадъци, както и тяхното складиране и разтоварване над земята или под нея и тяхното впръскване в земята;
- тяхното обезвреждане в повърхностната вода, подпочвената вода и морето и дъмпинг в морето;
- операциите за трансформиране, необходими за повторна употреба, регенериране или рециклиране;
г) "съществуващи промишлени предприятия" означава тези промишлени предприятия, които са създадени към датата на уведомяването за настоящата директива;
д) "нови промишлени предприятия" означава тези промишлени предприятия, които са в процес на създаване към датата на влизане в сила на настоящата директива или които са създадени след тази дата. Разширенията на съществуващи промишлени предприятия, които водят до увеличение на годишния производствен капацитет на титанов диоксид на производствената площадка на въпросното предприятие с 15000 тона или повече, се третират като нови промишлени предприятия.
Член 2
Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че отпадъците се обезвреждат, без това да застрашава човешкото здраве и без да уврежда околната среда, и по-специално:
- без опасност за водата, въздуха, почвата, растенията и животните;
- без вредно въздействие върху красиви местности или селски райони.
Член 3
Държавите-членки предприемат подходящи мерки, за да насърчават предотвратяването, рециклирането и обработката на отпадъците, извличането на суровини и всеки друг процес за повторно използване на отпадъците.
Член 4
1. Обезвреждането, дъмпингът, складирането, разтоварването или впръскването на отпадъци са забранени освен при издадено предварително разрешение от компетентен орган на държавата-членка, на чиято територия се произвежда отпадъкът. Предварително разрешение трябва да бъде издадено също от компетентния орган на държавата-членка:
- на чиято територия отпадъците се обезвреждат, складират, разтоварват или впръскват;
- от чиято територия се обезврежда или изхвърлят.
2. Разрешението може да се даде само за ограничен срок от време. То може да бъде подновявано.
Член 5
При обезвреждане или изхвърляне компетентният орган може в съответствие с разпоредбите на член 2 и на основание на информацията, предоставена в съответствие с приложение I, да даде разрешението, упоменато в член 4, при условие че:
а) отпадъкът не може да бъде обезвредeн по по-подходящ начин;
б) оценката, извършена в светлината на наличните научни и технически познания, показва, че няма да има вреден ефект, веднага или по-късно, върху водната околна среда;
в) няма вреден ефект върху дейности, свързани с каране на лодки, риболов, отдих, добиване на суровини, обезсоляване, отглеждане на риби и черупкови морски животни, върху области от специално научно значение или други форми на законосъобразно използване на въпросните води.
Член 6
При складиране, разтоварване или впръскване компетентният орган може в съответствие с разпоредбите на член 2 и на основание на информацията, предоставена в съответствие с приложение I, да даде разрешението, посочено в член 4, при условие че
а) отпадъкът не може да бъде обезвреден по по-подходящ начин;
б) оценката, извършена в светлината на наличните научни и технически познания, показва, че няма да има вреден ефект, веднага или по-късно, върху подпочвените води, почвата или атмосферата;
в) няма вреден ефект върху дейности, свързани с отдих, добиване на суровини, растения, животни, върху области от специално научно значение или други форми на законосъобразно използване на въпросните води.
Член 7
1. Независимо от метода и степента на обработка на въпросните отпадъци тяхното обезвреждане, изхвърляне, складиране, разтоварване и впръскване се придружава от мониторинга на отпадъците и на съответната околна среда по отношение на техните физически, химически, биологически и екологични аспекти, посочен в приложение II.
2. Операциите по мониторинг се извършват периодично от един или повече органи, определени от държавата-членка, компетентният орган на която е издал разрешението, предвидено в член 4. При трансгранично замърсяване между държави-членки въпросният орган се определя съвместно от заинтересуваните страни.
3. В срок една година от уведомяването за настоящата директива Комисията представя на Съвета предложение по процедурите за наблюдение и мониторинг на засегнатата околна среда. Съветът взема решение по предложението в срок шест месеца от публикуването на становището на Европейския парламент и това на Икономическия и социален комитет в Официален вестник на Европейските общности.
Член 8
1. Компетентният орган в съответната държава-членка предприема подходящите стъпки, за да поправи една от следните ситуации и, ако е необходимо, изисква суспендиране на операциите по обезвреждането, изхвърлянето, складирането, разтоварването или впръскването:
а) ако резултатите от предвидения в приложение II, буква А, точка 1 мониторинг покаже, че условията за предварително разрешение, посочени в членове 4, 5 и 6, не са били изпълнени, или
б) ако резултатите от тестовете за остра токсичност, посочени в приложение II, буква А, точка 2, покажат, че са превишени постановените в тази директива лимити, или
в) ако резултатите, предвидени в приложение II, буква Б, разкриват влошаване в съответната околна среда в разглежданата област, или
г) ако обезвреждането или дъмпингът води до вреден ефект върху движението на плавателни съдове, риболова, дейностите, свързани с отдиха, добиването на суровини, обезсоляване, отглеждане на риби и миди, върху области от специално научно значение или други форми на законосъобразно използване на въпросните води;
д) ако складирането, разтоварването или впръскването има вреден ефект върху дейности, свързани с отдиха, добиването на суровини, растения, животни, върху области от специално научно значение или други форми на законосъобразно използване на въпросната околна среда.
2. Ако са засегнати няколко държави-членки, мерките се вземат след консултации.
Член 9
1. Държавите-членки разработват програми за постепенно намаляване и евентуално елиминиране на замърсяване, причинено от отпадъците от съществуващите промишлени предприятия.
2. Програмите, упоменати в параграф 1, поставят общите цели за намаляване на замърсяването от течни, твърди или газообразни отпадъци, които трябва да се постигнат най-късно до 1 юли 1987 г. Програмите съдържат също междинни цели. Те съдържат освен това информация за състоянието на съответната околна среда, за мерките за намаляване на замърсяването и за методите за обработка на отпадъците, пряко причинени от производствените процеси.
3. Програмите, упоменати в параграф 1, се изпращат на Комисията най-късно до 1 юли 1980 г., така че тя да може в срок шест месеца след получаване на всички национални програми да представи подходящи предложения на Съвета за хармонизиране на тези програми по отношение на намаляването и евентуалното елиминиране на замърсяването и на подобряването на условията за конкуренция при производството на титанов диоксид. Съветът взема решение по тези предложения в срок шест месеца от публикуването на становищата на Европейския парламент и на Икономическата и социална комисия в Официален вестник на Европейските общности.
4. Държавите-членки въвеждат програмата най-късно до 1 януари 1982 г.
Член 10
1. Програмите, упоменати в член 9, параграф 1, трябва да обхващат всички съществуващи промишлени предприятия и трябва да определят мерките, които се вземат по отношение на всяко от тях.
2. Когато при особени обстоятелства държава-членка счита, че при отделно предприятие не са необходими мерки за изпълнение на изискванията на настоящата директива, то в срок шест месеца от уведомяването за настоящата директива предоставя на Комисията доказателството, което е довело до това заключение.
3. След провеждане на необходимата независима проверка на доказателството Комисията може да се съгласи с държавата-членка, че не е необходимо да се вземат допълнителни мерки по отношение на съответното предприятие. Комисията трябва да даде своето съгласие с основанията за това в срок шест месеца.
4. Ако Комисията не се съгласи с държавата-членка, в програмата на въпросната държава-членка се включват допълнителни мерки по отношение на това предприятие.
5. Ако Комисията се съгласи, нейното съгласие се преразглежда периодично в светлината на резултатите от мониторинга, извършван съгласно настоящата директива, и в светлината на всяка значителна промяна в производствените процеси или в целите на политиката по опазване на околната среда.
Член 11
Нови промишлени предприятия са задължени да поискат предварително разрешително, издадено от компетентните власти на държавите-членки, на чиято територия се очаква изграждането на предприятията. Такива разрешителни трябва да се предшестват от проучване на влиянието върху околната среда. Те могат да бъдат предоставени само на дружества, които гарантират, че ще използват само такива материали, технологии и техника, предлагани на пазара, които в най-малка степен нанасят вреда на околната среда.
Член 12
Без да се засягат разпоредбите на настоящата директива, държавите-членки могат да приемат по-строги разпоредби.
Член 13
1. За целите на настоящата директива държавите-членки предоставят на Комисията цялата необходима информация, свързана със:
- издадените съгласно членове 4, 5 и 6 разрешения,
- резултатите от мониторинга на съответната околна среда, извършен съгласно член 7,
- мерките, предприети съгласно член 8.
Те предоставят на Комисията обща информация относно материалите, процесите и технологиите, за които са уведомени съгласно разпоредбите на член 11.
2. Информацията, придобита в резултат на прилагането на този член, може да се използва само за целите на настоящата директива.
3. Комисията и компетентните органи на държавите-членки, техните служители и друг персонал не разкриват информация, получена от тях съгласно настоящата директива и която поради естеството си попада под задължението за служебна тайна.
4. Параграфи 2 и 3 не препятстват публикуването на обща информация или проучвания, които не съдържат информация, свързана с отделни предприятия или сдружения на предприятия.
Член 14
На всеки три години държавите-членки изготвят доклад за предотвратяването и постепенното намаляване на замърсяването, причинено от отпадъци от производството на титанов диоксид, и го изпращат на Комисията, която го съобщава на другите държави-членки.
Комисията докладва на всеки три години на Съвета и на Европейския парламент по прилагането на настоящата директива.
Член 15
1. Държавите-членки въвеждат в сила мерките, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, в срок 12 месеца след нейното нотифициране и информират Комисията за това.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на разпоредбите от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 16
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 20 февруари 1978 година.
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 20 päivänä helmikuuta 1978,
titaanidioksiditeollisuuden jätteistä (78/176/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 ja 235 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),
sekä katsoo, että
titaanidioksiditeollisuuden jätteet ovat ihmisten terveydelle ja ympäristölle vaarallisia; sen vuoksi on tarpeen estää ja asteittain vähentää tällaisten jätteiden aiheuttamaa pilaantumista päämääränä sen poistaminen,
Euroopan yhteisöjen toimintaohjelmissa ympäristöalan toimenpiteiksi vuosilta 1973(3) ja 1977(4) pidetään tarpeellisena ryhtyä yhteisön toimiin titaanidioksiditeollisuuden jätteiden käsittelemiseksi,
eroavuudet titaanidioksiditeollisuuden jätteitä koskevissa jäsenvaltioissa, sovellettavien tai valmisteilla olevien säännösten kesken, voivat johtaa erilaisten kilpailun edellytysten muodostumiseen ja siten vaikuttaa suoraan yhteismarkkinoiden toimintaan; sen vuoksi on välttämätöntä lähentää tämän alan lainsäädäntöä perustamissopimuksen 100 artiklassa määrätyllä tavalla,
näyttää tarpeelliselta yhdistää lainsäädännön lähentämiseen yhteisön toimia, jotta yksi yhteisön päämääristä ympäristönsuojelussa ja elämisen laadun parantamisessa voidaan saavuttaa kattavamman sääntelyn avulla; tätä tarkoitusta varten olisi annettava tiettyjä erityissäännöksiä; koska perustamissopimuksessa ei ole määräyksiä tässä tarvittavista valtuuksista, on sovellettava perustamissopimuksen 235 artiklaa, direktiivi/ETY(5) koskee jätehuoltoa yleensä; titaanidioksiditeollisuuden jätteitä varten on tarpeen luoda erityisjärjestelmä, jolla varmistetaan, että ihmisten terveyttä ja ympäristöä suojellaan tällaisten jätteiden valvomattoman vesistöihin päästämisen tai upottamisen tai kaatopaikalle sijoittamisen aiheuttamilta haitallisilta vaikutuksilta,
näiden tavoitteiden saavuttamiseksi olisi luotava ennakkolupajärjestelmä jätteiden vesistöihin päästämistä tai upottamista, maalle varastointia ja kaatopaikalle sijoittamista tai maahan johtamista varten; on tarpeen saattaa tämän luvan myöntäminen erityisistä edellytyksistä riippuvaksi,
jätteiden vesistöihin päästämiseen, upottamiseen, maalle varastointiin, kaatopaikalle sijoittamiseen ja maahan johtamiseen olisi liittyttävä sekä jätteiden tarkastustoimia että alttiina olevan ympäristön tarkastusta ja valvontaa,
jäsenvaltioiden olisi vaadittava olemassa olevia teollisuuslaitoksia varten 1 päivään heinäkuuta 1980 mennessä ohjelmat tällaisten jätteiden aiheuttaman pilaantumisen asteittaiseksi vähentämiseksi tarkoituksena sen poistaminen; näissä ohjelmissa on vahvistettava yleiset vähentämistavoitteet, jotka on saavutettava viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1987 ja osoitettava kussakin laitoksessa suoritettavat toimenpiteet, ja
jäsenvaltioiden olisi vaadittava, että uusilla teollisuuslaitoksilla on ennakkolupa; ennen tämän luvan myöntämistä olisi suoritettava tutkimus ympäristövaikutuksista ja lupa voidaan antaa ainoastaan yrityksille, jotka sitoutuvat käyttämään vain sellaisia markkinoilla saatavilla olevia materiaaleja, menetelmiä ja tekniikoita, jotka vahingoittavat vähiten ympäristöä,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
1. Tällä direktiivillä on tarkoitus estää ja asteittain rajoittaa titaanidioksiditeollisuuden jätteiden aiheuttamaa pilaantumista pyrkimyksenä sen poistaminen.
2. Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
a) "pilaantumisella" ihmisen toiminnan aiheuttamaa, suoraan tai välillisesti minkä tahansa titaanidioksiditeollisuuden tuotantoprosessista syntyvien jäännösaineiden pääsemistä ympäristöön niin, että siitä aiheutuu vaaraa ihmisten terveydelle, haittaa luonnonvaroille ja luonnonjärjes- telmille, vahinkoa virkistysarvoille tai että se vaikeuttaa kyseisen ympäristön muuta oikeutettua käyttöä,
b) "jätteellä":
- titaanidioksiditeollisuuden tuotantoprosessin mitä tahansa jäteainetta, jonka haltija hävittää tai on velvollinen voimassa olevan kansallisen lainsäädännön mukaan hävittämään,
- mitä tahansa edellisessä luetelmakohdassa mainittujen jäännösaineiden käsittelyprosessista syntyvää jäteainetta;
c) "huolehtimisella":
- jätteiden keräilyä, lajittelua, kuljetusta ja käsittelyä sekä varastoimista ja sijoittamista kaatopaikalle joko maan päälle tai sisään ja imeyttämistä maaperään,
- jätteiden päästämistä pintavesiin, pohjavesiin ja mereen ja upottamista mereen,
- jätteiden uudelleenkäyttämiseksi, hyödyntämiseksi ja kierrättämiseksi tarvittavia toimenpiteitä;
d) "olemassa olevalla teollisuuslaitoksella" sellaista teollisuuslaitosta, joka on perustettu tämän direktiivin tiedoksiantopäivään mennessä;
e) "uudella teollisuuslaitoksella" sellaista teollisuuslaitosta, jota ollaan vasta perustamassa tämän direktiivin tiedoksiantopäivänä tai joka perustetaan tämän päivän jälkeen. Olemassa olevien teollisuuslaitosten laajennukset, joiden seurauksena kyseisen laitoksen paikallinen titaanidioksidin tuotantokapasiteetti lisääntyy 15 000 tonnilla vuodessa tai sen yli, käsitellään uusina teollisuuslaitoksina.
2 artikla
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että jätteistä huolehdittaessa ei aiheuteta vaaraa ihmisten terveydelle tai haittaa ympäristölle, ja erityisesti:
- ei vaaranneta vettä, ilmaa, maaperää ja kasveja sekä eläimiä;
- ei vahingoiteta luontoa tai maisemaa.
3 artikla
Jäsenvaltioiden on toteutettava aiheelliset toimenpiteet edistääkseen jätteiden syntymisen ehkäisemistä, niiden kierrättämistä ja jalostamista, raaka-aineiden erottamista niistä sekä muita menetelmiä jätteiden uudelleen käyttämiseksi.
4 artikla
1. Jätteen vesistöihin päästäminen, kaataminen, varastoiminen, kaatopaikalle sijoittaminen ja maaperään imeyttäminen on kiellettyä ilman sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen myöntämää ennakkolupaa, jonka alueella jäte tuotetaan. Ennakkolupa tarvitaan myös sen jäsenvaltion toimivaltaiselta viranomaiselta,
- jonka alueella jäte päästetään vesistöön, varastoidaan, sijoitetaan kaatopaikalle tai imeytetään maaperään,
- jonka alueelta se päästetään tai upotetaan vesistöön.
2. Lupa voidaan myöntää vain rajoitetuksi ajaksi. Se voidaan uusia.
5 artikla
Kun kyseessä on vesistöihin päästäminen tai upottaminen, toimivaltainen viranomainen voi 2 artiklan mukaisesti ja liitteen I mukaisesti annettavien tietojen perusteella myöntää 4 artiklassa tarkoitetun luvan, edellyttäen, että:
a) jätteistä ei voida huolehtia sopivammalla tavalla;
b) käytettävissä olevaan tieteelliseen ja tekniseen tietoon perustuvat arviot eivät anna aihetta olettaa, että jätteellä olisi sen paremmin välittömiä kuin myöhemminkään esiin tulevia haitallisia vaikutuksia vesiympäristöön;
c) jätteellä ei ole haitallisia vaikutuksia veneilyyn, kalastukseen, vapaa-ajan toimintaan, raaka-aineiden hankintaan, suolanpoistoon, kalan- ja simpukankasvatukseen, alueisiin, joilla on erityistä tieteellistä merkitystä, tai muuhun kyseisten vesialueiden oikeutettuun käyttöön.
6 artikla
Kun kyseessä on varastointi, kaatopaikalle sijoittaminen tai maaperään imeyttäminen, toimivaltainen viranomainen voi 2 artiklan mukaisesti ja liitteen I mukaisesti annettavien tietojen perusteella myöntää 4 artiklassa tarkoitetun luvan, edellyttäen, että:
a) jätteistä ei voida huolehtia sopivammalla tavalla;
b) käytettävissä olevaan tieteelliseen ja tekniseen tietoon perustuvat arviot eivät anna aihetta olettaa, että jätteellä olisi sen paremmin välittömiä kuin myöhemminkään esiin tulevia haitallisia vaikutuksia pohjavesiin, maaperään tai ilmakehään;
c) jätteellä ei ole haitallisia vaikutuksia virkistyskäyttöön, raaka-aineiden hankintaan, kasveihin, eläimiin, alueisiin, joilla on erityistä tieteellistä merkitystä, tai muuhun kyseisen ympäristön oikeutettuun käyttöön.
7 artikla
1. Riippumatta kyseisen jätteen käsittelymenetelmästä ja käsittelyn laajuudesta sen vesistöihin päästämiseen ja upottamiseen, maan päälle varastoimiseen, kaatopaikalle viemiseen ja maaperään imeyttämiseen on yhdistettävä jätteen ja alttiina olevan ympäristön liitteessä II esitetty tarkastus sen fysikaaliset, kemialliset, biologiset ja ekologiset tekijät huomioon ottaen.
2. Tarkastukseen kuuluvat toimenpiteet suorittaa määräajoin yksi tai useampi jäsenvaltion nimeämä toimielin, jolle jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on antanut 4 artiklassa tarkoitetun luvan. Jos kyseessä on jäsenvaltioiden väliset rajat ylittävä pilaantuminen, asianomaiset osapuolet nimeävät yhdessä kyseisen toimielimen.
3. Komissio antaa neuvostolle vuoden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta ehdotuksen menettelytavoista alttiina olevan ympäristön valvomiseksi ja tarkastamiseksi. Neuvosto päättää tästä ehdotuksesta kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun Euroopan parlamentin lausunto ja talous- ja sosiaalikomitean lausunto on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
8 artikla
1. Kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että jokin seuraavista tilanteista korjataan ja tarvittaessa vaadittava vesistöihin päästämisen ja upottamisen, varastoimisen ja kaatopaikalle sijoittamisen tai maaperään imeyttämisen lykkäämistä:
a) jos liitteessä II olevan A osan 1 kohdassa määrätyn tarkastuksen tulos osoittaa, että 4, 5 ja 6 artiklassa tarkoitettuja luvan edellytyksiä ei täytetä, tai
b) jos liitteessä II olevan A osan 2 kohdassa mainittujen akuuttia myrkytystä koskevien kokeiden tulokset osoittavat, että siinä säädetyt rajat on ylitetty, tai
c) jos liitteessä II olevassa B osassa määrätyn tarkastuksen tulokset ilmaisevat, että alttiina oleva ympäristö on vahingoittunut tarkastettavalla alueella, tai
d) jos vesistöön päästäminen tai upottaminen tuottaa vahinkoa veneilylle, kalastukselle, virkistystoiminnalle, raakaaineiden hankkimiselle, suolanpoistolle, kalan- ja simpukankasvatukselle, alueille, joilla on erityistä tieteellistä merkitystä, tai kyseisten vesialueiden muulle oikeutetulle käytölle, tai
e) jos varastointi, kaatopaikalle sijoittaminen tai maaperään imeyttäminen tuottaa vahinkoa vapaa-ajan toiminnalle, raaka-aineiden hankinnalle, kasveille, eläimille, alueille, joilla on erityistä tieteellistä merkitystä tai kyseisten ympäristöjen muulle oikeutetulle käytölle.
2. Jos asia koskee useampaa jäsenvaltiota, toimenpiteet on toteutettava yhteistyössä.
9 artikla
1. Jäsenvaltioiden on laadittava ohjelmat olemassa olevista teollisuuslaitoksista tulevien jätteiden aiheuttaman pilaantumisen asteittaiseksi vähentämiseksi ja mahdolliseksi pois- tamiseksi kokonaan.
2. Edellä 1 kohdassa mainituissa ohjelmissa on asetettava yleiset tavoitteet nestemäisten, kiinteiden ja kaasumaisten jätteiden aiheuttaman pilaantumisen vähentämiselle niin, että ne on saavutettava viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1987. Ohjelmissa on oltava myös välitavoitteet. Niihin on lisäksi sisällytettävä tiedot alttiina olevan ympäristön tilasta, toimenpiteistä pilaantumisen vähentämiseksi ja menetelmistä sellaisten jätteiden käsittelemiseksi, jotka syntyvät suoraan tuotantoprosesseista.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut ohjelmat on toimitettava komissiolle viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1980, niin että se voi kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun se on saanut kaikki kansalliset ohjelmat, antaa aiheelliset ehdotukset neuvostolle näiden ohjelmien yhdenmukaistamisesta siltä osin, kun on kysymys pilaantumisen vähentämisestä ja mahdollisesta poistamisesta sekä titaaniteollisuuden kilpailuolosuhteiden parantamisesta. Neuvosto päättää näistä ehdotuksista kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun Euroopan parlamentin lausunto ja talous- ja sosiaalikomitean lausunto on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
4. Jäsenvaltioiden on toteutettava ohjelma viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1982.
10 artikla
1. Edellä 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen ohjelmien on katettava kaikki olemassa olevat teollisuuslaitokset ja niissä on osoitettava suoritettavat toimenpiteet jokaiselle teollisuus- laitokselle erikseen.
2. Jos jäsenvaltio katsoo, että erityisten olosuhteiden vuoksi jonkin yksittäisen teollisuuslaitoksen osalta lisätoimenpiteet eivät ole tarpeen tämän direktiivin vaatimusten täyttämiseksi, sen on kuuden kuukauden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta esitettävä komissiolle perustelut, miksi tähän johtopäätökseen on päädytty.
3. Hankittuaan tarvittavan, riippumattoman aineiston näiden perustelujen oikeellisuuden toteamiseksi, komissio voi yhtyä jäsenvaltion käsitykseen, että ei ole tarpeen toteuttaa lisätoimenpiteitä kyseisen yksittäisen laitoksen osalta. Komission on annettava suostumuksensa perusteluineen kuuden kuukauden kuluessa.
4. Jos komissio ei yhdy jäsenvaltion käsitykseen, on kyseistä laitosta koskevat lisätoimenpiteet sisällytettävä kyseisen jäsenvaltion ohjelmaan.
5. Jos komissio yhtyy jäsenvaltion käsitykseen, sen päätös voidaan ottaa uudelleen tutkittavaksi määräajoin tämän direktiivin mukaisesti suoritettavan tarkastuksen tulosten perusteella ja tuotantoprosessin minkä tahansa huomattavan muutoksen tai ympäristöpolitiikan tavoitteiden muutosten perusteella.
11 artikla
Uusia teollisuuslaitoksia varten on haettava ennakkolupa toimivaltaisilta viranomaisilta siinä jäsenvaltiossa, jonka alueelle laitos aiotaan rakentaa. Ennen tällaisen luvan antamista on tehtävä selvitys sen vaikutuksista ympäristöön. Tällaisia lupia voidaan myöntää vain yrityksille, jotka sitoutuvat käyttämään ainoastaan vähiten ympäristölle vahingollisia markkinoilla saatavilla olevia materiaaleja, menetelmiä ja tekniikoita.
12 artikla
Jäsenvaltiot voivat antaa tiukempia säännöksiä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän direktiivin soveltamista.
13 artikla
1. Tämän direktiivin soveltamiseksi jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tarvittavat tiedot:
- 4, 5 ja 6 artiklan mukaisesti myönnetyistä luvista,
- 7 artiklan mukaisesti suoritetun alttiina olevan ympäristön tarkastuksen tuloksista,
- 8 artiklan mukaisesti toteutetuista toimenpiteistä.
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle myös niiden 11 artiklaan liittyen saamat yleisluontoiset tiedot materiaaleista, menetelmistä ja tekniikoista.
2. Tätä artiklaa sovellettaessa saatuja tietoja saadaan käyttää vain tämän direktiivin panemiseksi täytäntöön.
3. Komissio ja jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset, niiden virkamiehet ja muut toimihenkilöt eivät saa paljastaa tämän direktiivin perusteella saamiaan tietoja eivätkä sellaisia tietoja, joita koskee salassapitovelvollisuus.
4. Edellä 2 ja 3 kohta eivät estä sellaisten yleisten tietojen tai tutkimusten julkaisemista, jotka eivät sisällä yksittäisiä yrityksiä tai yritysryhmittymiä koskevia tietoja.
14 artikla
Jäsenvaltioiden on laadittava joka kolmas vuosi kertomus titaanidioksiditeollisuuden jätteiden aiheuttaman pilaantumisen ehkäisemisestä ja asteittaisesta rajoittamisesta ja toimitettava se komissiolle, joka toimittaa sen edelleen muille jäsenvaltioille.
Komissio antaa joka kolmas vuosi kertomuksen neuvostolle ja Euroopan parlamentille tämän direktiivin täytäntöönpanosta.
15 artikla
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet voimaan 12 kuukauden kuluessa sen tiedoksi antamisesta ja niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
16 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 20 päivänä helmikuuta 1978.