32006R0954
L 175/4
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (EО) № 954/2006 НА СЪВЕТА
от 27 юни 2006 година
относно налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои видове безшевни тръби от желязо или стомана, с произход от Хърватска, Румъния, Русия и Украйна, за отмяна на Регламент (ЕО) № 2320/97 и Регламент (ЕО) № 348/2000 относно приключване на междинното преразглеждане и преразглеждането във връзка с изтичане на срока на прилаганите антидъмпингови мита спрямо вноса на някои видове безшевни тръби от желязо или нелегирана стомана, с произход, inter alia, от Русия и Румъния и от Хърватска и Украйна
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (EО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 г. относно защита срещу дъмпингов внос на продукти от страни, които не са членки на Европейската общност (1), („основен регламент“), и по-специално членове 8, 9, член 11, параграфи 2 и 3 от него,
като взе предвид предложението на Комисията, направено след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1 Започване
(1)
На 31 ноември 2005 г., със известие („съобщение за започване“), публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (2), Комисията оповести започването на антидъмпингова процедура относно вноса на някои безшевни тръби („безшевни тръби“) от желязо или стомана („разширено определение“), с произход от Хърватска,, Румъния, Русия и Украйна и започването на две междинни преразглеждания на антидъмпинговите мита, приложими спрямо вноса на някои безшевни тръби, от желязо или нелегирана стомана („разширено определение“), с произход, inter alia, от Русия и Румъния или от Хърватска и Украйна.
(2)
Процедурата беше започната на основание на жалба, подадена на 14 февруари 2005 г. от Комитета за защита на индустрията на безшевни тръби от стомана на Европейския съюз (наричан по-нататък „жалбоподател“), от името на по-голямата част от производителите, представляващи в случая повече от 50 % от цялата продукция на Общността на тръби, отговарящи на разширеното определение. Жалбата съдържаше доказателствен материал за дъмпинг, обект на който са разглежданите продукти и произтичащата от това имуществена вреда. Този доказателствен материал беше счетен за достатъчен като основание за започване на процедура.
(3)
Комисията започна по собствена инициатива междинни преразглеждания, съгласно член 11, параграф 3 от основния регламент, с цел да се даде възможност за евентуално изменение или отмяна на окончателните антидъмпингови мерки, наложени с Регламент (ЕО) № 2320/97 (3) и Регламент (ЕО) № 348/2000 на Съвета (4) върху вноса на някои безшевни тръби, отговарящи на първоначалното определение на продукта, с произход, inter alia, от Хърватска, Румъния, Русия и Украйна („окончателни мерки“). Ако се установи, че мерките следва да бъдат наложени на базата на разширеното определение на продукта, тъй като продуктите, засегнати от наложените мерки по силата на Регламенти (ЕО) № 2320/97 и (ЕО) № 348/2000, съответстват на разширеното определение, може да стане необходимо извършването на изменение или отмяна.
1.2. Действащи мерки по отношение на износа, съответстващ на първоначалното определение на продукта
(4)
Регламент (ЕО) № 2320/97 наложи антидъмпингови мита върху вноса на някои безшевни тръби, съответстващи на първоначалното определение на продуктите с произход, наред с другото, от Румъния и Русия. С Решения 97/790/ЕО (5) и 2000/70/ЕО на Комисията (6) бяха приети, наред с другото, гаранциите, предложени от румънските и руските износители. С Регламент (ЕО) № 1322/2004 на Съвета (7) бе решено повече да не бъдат налагани действащите мерки, засягащи вноса, съответстващ на първоначалното определение на продуктите с произход от Румъния и от Русия, с цел предохранителни мерки във връзка с антиконкурентното поведение в миналото на някои производители от Общността (виж съображение 9 и следващите от споменатия регламент). Съображение 20 от същия регламент потвърждава, че междинното преразглеждане и преразглеждането по повод изтичане срока на мерките, открито със известието за започване през ноември 2002 (8), ще продължат до появата на нови констатации, с цел да се осигури възможност за оценка на положението за в бъдеще на основата на нови данни, които по никакъв начин не са свързани с антиконкурентното поведение.
(5)
На основата на преразглеждане, провеждано съгласно член 11, параграф 3 от основния регламент, с Регламент (ЕО) № 258/2005 (9) Съветът внесе изменения в окончателните мерки, наложени с Регламент (ЕО) № 348/2000, премахна възможността за освобождаване от мито, предвидена с член 2 на същия регламент и наложи антидъмпингово мито от 38,8 % върху вноса, съответстващ на първоначалното определение на стоката, с произход от Хърватска и антидъмпингово мито от 64,1 % върху вноса, съответстващ на първоначалното определение на стоката, с произход от Украйна, с изключение на вноса от Dnepropetrovsk Tube Works („DTW“), подлежащо на антидъмпингово мито от 51,9 %.
(6)
С Решение 2005/133/ЕО (10) Комисията суспендира частично окончателните мерки за период от девет месеца, влизащо в сила от 18 февруари 2005 г. Това частично суспендиране беше удължено с допълнителен срок от една година, по силата на Регламент (ЕО) № 1866/2005 на Съвета (11). Оттук нататък, действащите мита са митата, установени с Регламент (ЕО) № 348/2000, т.е. 23 % за Хърватска и 38,5 % за Украйна.
1.3. Временни мерки
(7)
Предвид необходимостта от по-задълбочено разглеждане на някои аспекти от разследването и предвид отношението му към междинното преразглеждане и преразглеждането във връзка с изтичането на срока на мерките, споменати в раздел 1.2 по-горе, беше решено разследването да продължи без да се установяват временни мерки.
1.4. Страни, заинтересовани от процедурата
(8)
Комисията официално информира за започването на процедурата известните ѝ заинтересовани хърватски, румънски, руски и украински производители износители, вносители/търговци, потребители, доставчици и асоциации, представителите на заинтересованите страни-износителки, както и производителите от Общността, подали жалбата и други известни производители от Общността. Тя предостави на заинтересованите страни възможност да запознаят със своята гледна точка в писмен вид и да изискат изслушване в определения в известието за започване на процедурата срок.
(9)
Предвид големия брой цитирани в жалбата руски и украински производители износители, големият брой вносители от Общността и големият брой производители от Общността, подкрепили жалбата, в известието за започване на процедурата се предвиждаше да се използва съставянето на представителна извадка за определяне на евентуалното наличие на дъмпинг и вреда, съгласно член 17 от основния регламент.
(10)
За да може Комисията да вземе решение относно необходимостта от съставяне на представителна извадка и когато е приложимо, за определяне на състава на извадката, всички руски и украински производители износители и всички вносители и производители от Общността бяха приканени да се представят и да предоставят, съгласно известието за започване, основните данни за дейността си, свързана с разглеждания продукт, за ПР (от 1 януари 2004 г. до 31 декември 2004 г.).
1.4.1. Представителна извадка на износители/производители
(11)
След разглеждане на данните, предоставени от руските и украинските производители износители и предвид факта, че в Русия и Украйна по-голяма част от предприятията са част от големи групи производители, беше решено, че за тези две страни не е необходимо съставянето на извадка.
1.4.2. Представителна извадка на производството на Общността и вносителите
(12)
Що се отнася до производството на Общността, Комисията избра, съгласно член 17 от основния регламент, извадка на основата на най-големия представителен обем продукция и продажби на производителите на Общността, върху който разследването би могло разумно да се облегне предвид времето, с което разполага. Въз основа на отговорите, получени от производителите на Общността, Комисията избра пет дружества, установени в четири държави-членки. Тъй като един от производителите от Общността, част от първоначалната извадка не оказа съдействие, той беше заместен от друг производител на Общността. Изразено в обем продукция, петте предприятия, част от извадката, представляваха 49 % от общото производство на Общността. Беше проведено запитване до заинтересованите страни, съгласно член 17, параграф 2 от основния регламент и възражение не беше повдигнато. Наред с това, останалите производители от Общността бяха приканени да представят някои данни от общ характер, с цел да се определи евентуалната вреда. Поради малкия брой получени отговори от страна на вносителите, беше решено, че не се налага изготвянето на представителна извадка на вносителите.
1.5. Формуляри на заявление за третиране като действащи при пазарна икономика (ТПИ) или за индивидуално третиране (ИТ)
(13)
С цел да се предостави възможност на украинските производители износители, които желаят, да депозират заявление за ТПИ или за ИП, Комисията изпрати до известните ѝ украински производители износители формуляри на заявлението. Три групи производители износители и свързани с тях дружества представиха заявления ТПИ или за ИТ, ако не са могли да отговорят на необходимите условия за ТПИ.
1.6. Въпросници
(14)
Комисията изпрати въпросници до всички известни ѝ заинтересовани страни, както и до всички други дружества, които се представиха в срока, определен в известието за започване. Тя получи отговори от трима румънски производители износители и от две свързани с тях дружества, от две групи руски производители износители и пет свързани с тях дружества, от които три са с местонахождение в Общността, както и от три групи украински производители износители и техните свързани дружества. Петима производители от Общността също изпратиха отговори. Въпреки че шест вносители отговориха на формуляра за съставяне на извадката, само трима от тях оказаха съдействие, като предадоха пълен отговор на въпросника. Друг един вносител се съгласи на проверка на място в офисите си, макар и да не бе предоставил отговор на въпросника.
(15)
Комисията издири и провери данните, счетени за необходими за определянето на дъмпинга, вредата, претърпяна в резултат от него и интереса на Общността. Тя пристъпи към проверки на място в офисите на следните дружества:
Производители от Общността
-
Dalmine S.p.A., Bergamo, Италия
-
Rohrwerk Maxhütte GmbH, Sulzbach-Rosenberg, Германия
-
Tubos Reunidos S.A., Amurrio, Испания
-
Vallourec & Mannesmann France S.A., Boulogne Billancourt, Франция
-
V & M Deutschland GmbH, Düsseldorf, Германия
Производители износители в Румъния
-
S.C. T.M.K. - Artrom S.A., Slatina
-
S.C. Silcotub S.A., Zalau
-
S.C. Mittal Steel Roman S.A., Roman
Производители износители в Русия
-
Volzhsky Pipe Works Open Joint Stock Company („Volzhsky“), Volzhsky
-
Joint Stock Company Taganrog Metallurgical Works („Tagmet“), Taganrog
-
Joint Stock Company Pervouralsky Novotrubny Works („Pervouralsky“), Pervouralsk
-
Joint Stock Company Chelyabinsk Tube Rolling Plant („Chelyabinsk“), Chelyabinsk
Свързано дружество в Русия
-
CJSC Trade House TMK, Moscow
Производители износители в Украйна
-
CJSC Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube, Nikopol
-
CJSC Nikopol Steel Pipe Plant Yutist (Yutist), Nikopol
-
OJSC Dnepropetrovsk Tube Works (DTW), Dnepropetrovsk
-
OJSC Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant (NTRP), Dnepropetrovsk
Свързан търговец на едро в Украйна
-
SPIG Interpipe, Dnepropetrovsk, related to NTRP and Niko Tube
Свързан търговец на едро в Швейцария
-
SEPCO S.A., Lugano, related to NTRP and Niko Tube
Свързан вносител
-
Sinara Handel GmbH, Köln, свързан с Artrom
Независими вносители
-
Thyssen Krupp Energostal S.A., Полша
-
Assotubi S.P.A., Италия
-
Bandini Sider S.R.L., Imola, Италия
1.7. Период на разследване
(16)
Разследването, свързано с дъмпинга и вредата обхваща периода между 1-ви януари 2004 и 31 декември 2004 г. (наричан по-нататък „ПР“). Разглеждането на тенденциите по отношение оценката на вредата, обхваща периода от 1 януари 2001 г. до края на периода на разследване (наричан по-нататък „разглеждан период“).
2. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
2.1. Разглеждан продукт
(17)
„Разглежданият продукт“ обхваща някои безшевни тръби („безшевни тръби“) от желязо или стомана, с кръгло напречно сечение, с външен диаметър не по-голям от 406,4 милиметра и с единен въглероден еквивалент (CEV), равен или по-малък от 0,86, съгласно формулата и химическите анализи на Международния институт по заваряване (МИЗ). Разглежданият продукт съответства на кодове по КН ex 7304 10 10, ex 7304 10 30, ex 7304 21 00, ex 7304 29 11, ex 7304 31 80, ex 7304 39 58, ex 7304 39 92, ex 7304 39 93, ex 7304 51 89, ex 7304 59 92, ex 7304 39 93, ex 7304 51 89, ex 7304 59 92 и ex 7304 59 93 (12) (код по ТАРИК 7304101020, 7304103020, 7304210020, 7304291120, 7304318030, 7304395830, 7304399230, 7304399320, 7304518930, 7304599230 и 7304599320).
(18)
Разглежданият продукт намира много разнообразни приложения: тръби за пренос на течности, строителни стълбове, за механична употреба, газопроводи, отоплителни тръби и сондажни тръби за петролната индустрия (наричани тръби за нефтопродукти „OCGT“), служещи като сондажни, укрепващи, помпено-компресорни тръби.
(19)
Безшевните тръби могат да се доставят на потребителя в различна форма. Те могат да бъдат например поцинковани, резбовани, полуготови (непреминали топлинна обработка), могат да бъдат със специални краища или различни напречни сечения, нарязани по размер или не. Няма общ стандарт за оразмеряване, което обяснява факта, че по-голяма част от безшевните тръби се произвеждат по поръчка на клиента. Произвежданите безшевни тръби обикновено се заваряват помежду си. Въпреки това, в някои специални случаи те могат да се свързват помежду си на резба или да се използват самостоятелно, като остават заваряеми. Разследването показа, че всички безшевни тръби имат еднакви физически, химически и технически характеристики и еднакво основно предназначение.
(20)
Определението на продукта, прието за настоящата процедура беше оспорено от някои от заинтересованите страни. От една страна някои страни изтъкнаха, че някои видове на продукта, цитирани в описанието на продукта, са с различни основни механични и химически характеристики (виж съображения от 21 до 26). От друга страна много от страните поставиха под съмнение използването на критерия за заваряемост и за пределна стойност на CEV, които са свързани (виж съображения от 27 до 36). Освен това една от страните поиска безшевните тръби наречени „сертифицирани“ да бъдат извадени от приложното поле. (виж съображение 37).
(21)
Беше изтъкнато, че някои видове продукти, включени в описанието на продукта, а именно тръбите за OCTG и газопроводните тръби, са с различни основни механични и химически характеристики и с различно крайно предназначение; следователно не са взаимозаменяеми.
(22)
Така както е дефиниран „продуктът“ включва различни видове продукти. Въпреки това се счита, че видовете продукти, принадлежащи към отделните сегменти (включително от ниската гама и от високата гама) представляват един единствен продукт, когато липсва ясно разграничение между сегментите, т.е. съседните сегменти се застъпват и се конкурират. Такъв е случаят в рамките на настоящата процедура, тъй като беше представено доказателство, че тръбите от легирана стомана и от нелегирана стомана, които са предмет на разследването, могат да имат еднакво крайно предназначение и не съществува никакво ясно разграничение в категориите, както на тръбите от легирана стомана, така и на тръбите от нелегирана стомана.
(23)
Що се отнася до тръбите OCGT и газопроводните тръби, разследването показа, че наред с другото, те имат химически характеристики, които са сравними с другите видове безшевни тръби, тъй като се вместват под пределната стойност за CEV, която е 0.86. Освен това, те споделят и други основни характеристики с другите видове продукти, като например външен диаметър или дебелина на стената.
(24)
Що се отнася до крайните предназначения на тръбите OCGT и газопроводните тръби, някои производители износители изтъкнаха, че тръбите OCGT и газопроводните тръби се използват за различни предназначения и не са взаимозаменяеми с другите видове безшевни тръби. В тази връзка беше констатирано, че OCGT тръбите с гладък край (без резба), които понастоящем попадат в код по КН 7304 21 00 и се използват в строителния отрасъл, са взаимозаменяеми с други тръби от нелегирана стомана, понастоящем попадащи в код по КН 7304 39 58. Следователно има поне частично застъпване по отношение на крайното предназначение на различните видове безшевни тръби.
(25)
Въз основа на предходното, се отхвърля аргументът, според който OCGT тръбите и газопроводните тръби от една страна, и другите безшевни тръби, от друга страна, не са взаимозаменяеми.
(26)
Друг производител износител изтъкна, че пределната стойност на CEV не е химическа характеристика на продукта, тъй като не е пряко свързана с химическия състав на безшевната тръба, а е функция от него. Ако е вярно, че пределната стойност на CEVе резултат от формула, то тя е пряко свързана с химическия състав на продукта и позволява да се направи сравнение на различните марки стомана от гледна точка на тяхната заваряемост. Пределната стойност на CEVне е свързана с никаква механична или техническа характеристика на стоманата и зависи единствено от нейния химичен състав. Следователно, пределната стойност на CEVе химическа характеристика на продукта и изтъкнатия аргумент се отхвърля.
(27)
Някои страни приведоха аргументи, че критерият за заваряемост като такъв, не е подходяща характеристика на разглеждания продукт, тъй като значителен процент от продуктите, отговарящи на описанието на продукта (резбовани тръби и тръби OCGT) никога не биват заварявани. Използвайки заваряемостта като критерий, отделните продукти изкуствено се разглеждат като един и същ продукт.
(28)
Следва първо да се отбележи, че заваряемостта е действително обща химическа и техническа характеристика на всички безшевни тръби (тъй като тя зависи от химическия състав на стоманата). Тъй като по-голяма част от произвежданите безшевни тръби се свързват чрез заваряване, става въпрос за основна характеристика при определението на продукта. След това, по отношение на резбованите тръби и тръбите OCGT, които по принцип не се заваряват помежду си, разследването показа, че въпреки това, те си остават заваряеми, т.е. споделят тази основна химическа и техническа характеристика. Освен това, не може да се изключи резбовани или резбонарезни безшевни тръби или тръби OCGT да бъдат трансформирани в заваряеми безшевни тръби само чрез смяна на категорията. По-специално, по отношение на OCGT тръбите се оказва, че една и съща тръба може да се класифицира в две различни категории (и в две различни позиции на КН) единствено в зависимост от крайното си предназначение, например, ако се използва в строителния отрасъл или в нефтодобивния отрасъл. И накрая беше установено, че някои продукти, внасяни от заинтересованите страни, които не са класифицирани като тръби OCGT, не се използват от нефтодобивния или газовия отрасли.
(29)
Един износител изтъкна, че според европейските стандарти, само една марка стомана съответства на резбовани тръби и че следователно тези продукти могат да се разграничат от другите безшевни тръби. Анализът на различните съществуващи стандарти и по-конкретно на тръбите OCGT обаче показа, че резбонарезните тръби могат да бъдат произведени от няколко различни марки стомана.
(30)
Въз основа на предходното, заваряемостта на безшевните тръби беше счетена за подходящ критерий при дефиниране на продукта. Отхвърлен беше аргументът, според който, предложеното определение на продукта стига до изкуствено прегрупиране на различни продукти.
(31)
Беше изтъкнато, че пределната стойност на CEV не е критерий, който да дава възможност за дефинирането на продукта, тъй като не позволява да се определи заваряемостта на отделните видове безшевни тръби.
(32)
Разследването показа, че пределната стойност на CEV в действителност е показател, пряко свързан както с химическия състав на стоманата, така и със заваряемостта. Висока пределна стойност на CEV означава не само, че стоманата съдържа повече въглерод и/или сплав, но и че стоманата по-трудно може да бъде заварена. От друга страна, по-ниската пределна стойност на CEV сочи, че стоманата е по-бедна на въглерод или на сплави и че следователно по-лесно се заварява. С други думи, различните пределни стойности на CEV налагат различни условия на заваряване. Стомана с пределна стойност на CEV 0,86 вече изисква по-специални условия на заваряване и от там не би могла да бъде заварена в нормален режим. От тук, пределната стойност на CEV като показател за заваряемост е подходящ критерий за дефиниране на продукта.
(33)
Един производител износител изтъкна, че пределната стойност на CEV е само една от многобройните химически, технически и механични характеристики на стоманата и следователно не може да се използва самостоятелно за дефиниране на продукта. По този повод следва да се отбележи, че пределната стойност на CEV се счита за подходящ критерий за дефиниране на продукта. Наред с това, както може да се заключи от определението на продукта, пределната стойност на CEV не е единствения използван критерий. И накрая, но не на последно място, сравнението на различните видове продукти беше извършено на по-подробна основа, отчитаща различните характеристики на продукта (например размери и топлинна обработка).
(34)
Много от заинтересованите страни изказаха също и твърдението, че пределната стойност на CEV от 0,86 е определена произволно, тъй като границата за лесно заваряване е над 0,86. Пределната стойност на CEV от 0.86 обаче, няма никакво отношение към лесния начин на заваряване. В действителност, производството на Общността, което е жалбоподател, изтъкна и приведе доказателства за това, че това е максималната пределна стойност на CEV за нелегирана стомана, която съгласно европейските стандарти служи за производството на безшевни тръби.
(35)
Въз основа на това, както прибягването до пределна стойност на CEV , така и определянето ѝ на 0,86 имат за цел да покрият цяла гама продукти, които могат да бъдат разглеждани като един единствен продукт, дори и ако се изключи от определението например неръждаемата стомана или тръбите за лагери, които имат пределна стойност на CEV надвишаваща 0,86.
(36)
Въз основа на предходното, пределната стойност на CEV, така както е предложена от жалбоподателя, се запазва в определението на разглеждания продукт.
(37)
Един от вносителите от Общността изказа твърдението, че наречените „сертифицирани“ безшевни тръби не отговарят на определението на продукта. Тези безшевни тръби се произвеждат съгласно сертифицирана процедура, утвърдена от италианското министерство за капитално строителство и се използват за укрепване в строителни проекти в Италия. Въпреки това, беше установено, че всички разновидности от разглеждания продукт, включително сертифицираните безшевни тръби, споделят еднакви основни физически, химически и технически характеристики и са с еднакво крайно предназначение. Не беше намерено никакво доказателство (и заинтересованото предприятие не приведе никакво доказателство), което би дало възможност да се заключи, че тези сертифицирани тръби са различен продукт и в тази връзка следва да бъдат изключени от приложното поле на мерките. Следователно това твърдение беше отхвърлено.
(38)
Въз основа на предходното, беше решено, че всички безшевни тръби, независимо от възможните разлики на разновидностите на продукта, представляват един и същ продукт за целите на настоящата процедура, тъй като показват едни и същи основни физически, химически и технически характеристики и имат едни и същи основни приложения.
2.2. Сходен продукт
(39)
Продуктът, изнасян за Общността с произход от Хърватска, Румъния, Русия и Украйна, продуктът, произвеждан и продаван на вътрешния пазар на тези страни и продуктът, произвеждан и продаван в Общността от производители от Общността се считат с еднакви основни физически, химически и технически характеристики и се употребяват със същото предназначение; следователно е уместно да се считат за сходен продукт, по смисъла на член първи, параграф 4 от основния регламент.
3. ДЪМПИНГ
3.1. Обща методология
(40)
Изложената по-долу обща методология се прилага спрямо всички хърватски, румънски и руски производители износители, както и спрямо оказалите съдействие украински производители износители, на които е предоставен ТПИ . Констатациите относно дъмпинга на всяка от заинтересованите страни-износителки следователно отразяват само конкретното положение на всяка от тях.
3.1.1. Нормална стойност
(41)
Съгласно член 2, параграф 2 от основния регламент, първо беше проучено, за всеки от оказалите съдействие производители износители, дали вътрешните продажби на разглеждания продукт са били представителни, т.е. дали общият им обем представлява поне 5 % от общия обем на експортните им продажби в Общността. След това Комисията установи разновидностите на разглеждания продукт, продавани на вътрешния пазар от дружествата, имащи общо представителни вътрешни продажби, идентични или пряко сравними с продаваните разновидности за износ в Общността.
(42)
За всеки вид, продаван на вътрешния пазар от производителите износители и считан за пряко сравним с вида на разглеждания продукт, продаван за износ в Общността, беше установено дали вътрешните продажби са достатъчно представителни, по смисъла на член 2, параграф 2 от основния регламент. Вътрешните продажби на определен вид от разглеждания продукт се считат за достатъчно представителни, когато общият обем на реализираните продажби на вътрешния пазар за тази разновидност на продукта за ПР е възлизал на 5 % или повече от общия обем продажби на разглеждания подобен продукт, изнасян за Общността.
(43)
След това беше проучено дали вътрешните продажби в представителни количества от всяка разновидност на разглеждания продукт, могат да се считат за реализирани в обичайни търговски условия, съгласно член 2, параграф 4 от основния регламент, като се определи процентът на продажбите на печалба от въпросната разновидност, реализирани на вътрешния пазар за независими клиенти.
(44)
Когато обемът на продажбите на дадена разновидност на разглеждания продукт, реализирани на нетна цена, равна или по-голяма от разходите за единица продукция, съставлява повече от 80 % от общия обем на продажбите от въпросната разновидност и когато среднопретеглената цена, практикувана за тази разновидност е равна или по-висока от разходите за единица продукция, нормалната стойност се основава на реалната вътрешна цена, отговаряща на среднопретеглената цена от всички вътрешни продажби от въпросната разновидност за ПР, независимо дали продажбите са на печалба или не. Когато обемът на продажбите, извършени на печалба от определената разновидност представлява 80 % или по-малко от общия обем продажби от тази разновидност или когато среднопретеглената цена, практикувана при тези продажби е по-ниска от разхода за единица продукция, нормалната стойност се основава на реалната цена на вътрешния пазар, изчислена като среднопретеглената цена само от продажбите на въпросната разновидност, реализирани на печалба, ако тези продажби съставляват 10 % или повече от общия обем на продажбите от въпросната разновидност на продукта. Когато обемът на реализираните на печалба продажби от определена разновидност на продукта представляват по-малко от 10 % от общия обем на печалбите, се счита, че тази определена разновидност е продавана в недостатъчни количества, за да може да се вземе като подходяща основа за определяне на нормалната стойност цената на вътрешния пазар.
(45)
Когато цената на вътрешния пазар за определена разновидност на продукта, продавана от производителя износител, не може да се използва за определяне на нормалната стойност, се налага използването на друг метод. Комисията използва конструираната нормална стойност. Съгласно член 2, параграф 3 от основния регламент, към производствените разходи на изнасяния тип, направени от производителя износител и коригирани при необходимост, се прибави разумен процент, съответстващ на разходите за продажби, общите и административните разходи (ПОА), както и основателна норма на печалбата. Съгласно член 2, параграф 6 от основния регламент процентът на ПОА и нормата на печалбата се основава на средните ПОА и средната норма на печалба, реализирана в обичайни търговски условия, валидни за същия продукт.
3.1.2. Експортна цена
(46)
Във всички случаи, когато разглежданият продукт е изнасян за независими клиенти в Общността, експортната цена се установява съгласно член 2, параграф 8 от основния регламент, а именно, на основата на реално платената или подлежаща на плащане цена.
(47)
Когато продажбата за износ е извършена с посредничеството на свързан вносител, експортната цена бива конструирана, съгласно член 2, параграф 9 от основния регламент, на основата на цената, на която внесените продукти са препродадени за първи път на независим купувач, след като се въведат корекции върху всички разходи, направени между вноса и препродажбата, като се увеличат с разумна по размер сума, съответстваща на ПОА и с нормата на печалбата. За целта се използват присъщите за свързания вносител ПОА Нормата на печалба се установява на основата на наличните данни при оказалите съдействие независими вносители.
3.1.3. Сравнение
(48)
Нормалната стойност и експортните цени се сравняват на база франко завод. За целите на справедливото сравнение, под формата на корекции надлежно се отчитат разликите в цените и тяхната съпоставимост, съгласно член 2, параграф 10 от основния регламент. Съответните корекции се разрешават във всички случаи, в които са били счетени за разумни, точни и подкрепени от проверен доказателствен материал.
3.1.4. Дъмпингов марж на разследваните дружества
(49)
Съгласно член 2, параграф 11 и 12 от основния регламент, среднопретеглената нормална стойност за всеки производител износител, е сравнена със среднопретеглената експортна цена за вида на продукта.
(50)
За производителите износители, които са се оказали свързани дружества, среднопретегленият дъмпингов марж се изчислява съгласно обичайната практика на Комисията за случаите на свързани производители износители.
3.1.5. Остатъчен дъмпингов марж
(51)
За дружества, не оказали съдействие остатъчен дъмпингов марж се определя на базата на наличните данни, съгласно член 18 от основния регламент.
3.2. Хърватия
3.2.1. Неоказване на съдействие от страна на един хърватски износител
(52)
Единственият хърватски производител, Mechel Željezara Ltd е бил обявен в ликвидация през есента на 2004 г. На негово място Хърватската фондация за приватизация, правителствен орган, отговарящ за процеса на приватизация в Хърватска, създаде ново юридическо лице, наречено Valjaonica Cijevi Sisak d.o.o. („VCS“).
(53)
VCS информира Комисията, че не може да окаже съдействие на настоящото разследване, тъй като нейният законен предшественик е прекратил официално съществуването си и производството на безшевни тръби е спряно от юли 2004 г. Дружеството декларира, че не е оторизирано да разпространява търговска, счетоводна и промишлена информация, принадлежаща на предишните собственици. По тази причина не стана възможно определянето на дъмпинговия марж на основата на собствена информация на дружеството и той беше изчислен на основата на наличните данни, по реда на член 18 от основния регламент.
(54)
В съответствие с предоставената информация, стана ясно, че VCS е спряло производството на безшевни тръби през юни 2005 г. Дружеството може да представи заявление за междинно преразглеждане, съгласно член 11, параграф 3 от основния регламент.
3.2.2. Нормална стойност
(55)
При липса на друга информация, нормалната стойност се изчислява на база на наличните данни, т.е. данните, съдържащи се в жалбата.
3.2.3. Експортна цена
(56)
Експортната цена се изчислява на база на данните от Евростат за ПР.
3.2.4. Сравнение
(57)
Съгласно член 2, параграф 10 от основния регламент, бяха внесени корекции в експортната цена, предвид разходите за транспорт, застраховка и комисионна, на основата на данните, съдържащи се в жалбата.
3.2.5. Дъмпингов марж
(58)
Дъмпинговият марж, изразен в процент от цената на вноса CIF на границата на Общността, преди плащане на митото, беше установен както следва:
Дружество
Дъмпингов марж
Valjaonica Cijevi Sisak d.o.o.
29,8 %
(59)
Тъй като VCS е единствения производител на разглеждания продукт в Хърватска, остатъчният дъмпингов марж беше определен на същото равнище.
3.3. Румъния
(60)
Отговори на въпросника бяха получени от трима производители износители, двама измежду които, свързани с вносителя на разглеждания продукт в Общността.
3.3.1. Нормална стойност
(61)
За тримата включени в извадката производители износители, продажбите на сходния продукт бяха счетени за представителни, съгласно метода, описан в съображение 41. За по-голяма част от разновидностите на продукта нормалната стойност се базираше на реално платената или подлежаща на плащане цена за сделки, реализирани при обичайни търговски условия от независими клиенти от Румъния. Въпреки това, за няколко разновидности продукти, вътрешните продажби бяха недостатъчни, за да бъдат сметнати за представителни или не отговаряха на обичайните търговски условия. Поради това нормалната стойност беше конструирана съгласно метода, описан в съображение 45.
3.3.2. Експортна цена
(62)
По-голяма част от продажбите за износ в Общността, реализирани от производителя износител в ПР са били предназначени за двама свързани вносители. Следователно експортната цена беше установена съгласно метода, описан в съображение 46.
(63)
Този износител оспори изчислението, направено от Комисията и изрази твърдението, че използваната норма на печалбата е била прекомерно висока. От негова гледна точка, средната разчетна норма на печалбата, на база на цифровите данни, предоставени от тримата оказали съдействие независими вносители в Общността, не е представителна, тъй като той никога не е продавал продукта на тези дружества. В тази връзка той изтъкна, че трите дружества са били по-едри от вносителите, на които е продавал своите продукти и че по време на последното разследване е използвана по-ниска норма на печалбата, а реалната норма на печалбата на двамата свързани износители е по-ниска от използваната от Комисията средна норма на печалбата.
(64)
По отношение на това е целесъобразно да се отбележи, че институциите постоянно използват среднопретегления марж на независимите износители, когато това е оправдано, при корекцията, предвидена в член 2, параграф 9 от основния регламент. Фактът, че износителят продава действително тези продукти на тези дружества няма никакво отношение към изчисляването на разумната норма на печалбата съгласно член 2, параграф 9 от основния регламент. Наред с това, не е предоставено никакво доказателство, което да позволи да се определи по какъв начин размерът на вносителите влияе върху тяхната норма на печалбата. И на края, поради взаимоотношенията между износителите и техните свързани вносители, печалбите на последните не могат да служат за база или референция в този контекст, тъй като равнището на печалбата на свързания вносител зависи от цената на трансфера между свързаните вносители. Следователно това искане беше отхвърлено.
(65)
Значителна част от продажбите за износ на един друг производител износител в Общността е била предназначена за две дружества, едното от които е свързано с износителя, другото е било свързано с него в ПР. Този износител не е оказал съдействие на разследването и препродажната му цена не е била представена на Комисията. Единствената налична експортна цена за тези операции с вносителя, който е бил свързан с износителя през ПР, са били цените, договорени между износителя и свързания с него вносител. Установено беше, че тези цени са еквивалентни на цените при пълна конкуренция. В действителност, сравнението на цените между периода, през който двете дружества са били свързани и периода, през който те вече не са били свързани, не откри значителни разлики във фактурираните единични цени. Освен това цените, фактурирани на този свързан вносител, са сравнени с тези, фактурирани на независими клиенти в ЕО и са се оказали подобни. Следователно цената за износ за тези операции конкретно се е основавала на цената на реализация на румънския производител износител при продажба на продукта на свързаното с него търговско дружество.
(66)
Що се отнася до сделките с друго свързано дружество, което е оказало съдействие на разследването, стана ясно, че разглежданият продукт е бил преработен от свързаното дружество, преди да бъде препродаден в Общността. В този случай не е възможно да се установи препродажната цена на разглеждания продукт на независим клиент в Общността. Въпреки това, достатъчния брой приведени доказателства позволиха да се направи заключението, че цените за прехвърляне от румънския производител износител на свързаното му дружество в Общността биха могли да се считат като подобни на цената при конкурентни условия, ако съгласно член 2, параграф 10, буква г), подточка (i) от основния регламент, е направена корекция във връзка с етапа на търговия за тези продажби на производителя на оригиналното оборудване. В действителност беше направено сравнение между фактурираните цени за всички модели на свързания вносител и на независимите вносители. На тази основа експортната цена се основава на цената на прахвърляне.
(67)
Разследването показа, че експортните продажби на третия производител износител са извършени пряко за независими клиенти в Общността. Следователно експортната цена е установена на база на реално платената или подлежаща на плащане цена за разглеждания продукт, продаден за износ на първия независим клиент в Общността, както е описано в съображение 46.
(68)
Този производител износител е поискал частта на продажбите на разглеждания продукт за Общността да се изключи от изчислението на дъмпинга, с мотива, че производството на някои модели безшевни тръби е било спряно в определен момент от ПР. Въпреки това, както е обяснено по-горе, постоянна практика на институциите е, за среднопретеглената експортна цена обикновено да отчитат всички продажби на разглеждания продукт на свързани лица. Следва също така да се отбележи, че продажбите на тези разновидности на разглеждания продукт през ПР са представлявали значителни обеми и освен това, стана ясно, че производствените инсталации за тези видове безшевни тръби не са били разкомплектовани и в бъдеще могат отново да бъдат пуснати в експлоатация. По тази причина твърдението е отхвърлено.
3.3.3. Сравнение
(69)
Когато е приложимо са били направени корекции, по реда на член 2, параграф 10 от основния регламент, във връзка с рабати за разлика в качеството, транспортни разходи, застраховки, заготовка, товарене и допълнителни разходи, разходи за кредит, разходи за комисионна и разлики в етапа на търговия.
(70)
Един производител износител поиска корекции във връзка с разлики в етапа на търговия, допълнителните разходи за логистика, които декларира, че са направени при вътрешните продажби, а не при продажбите за износ и с различно качество. Износителят обаче не приведе никакво доказателство в подкрепа на искането си и разследването не можа да установи, дали това искане е основателно. Молбата за корекции поради разлика в качеството беше частично отхвърлена, доколкото разглежданата сума не беше обоснована нито с доказателства, събрани на място, нито с информацията, предоставена от производителя износител в отговор на въпросника.
(71)
Друг един производител износител поиска корекции за разликите в инфлацията, обменния валутен курс, в етапа на търговия и разликите в непреките разходи за реализация.
(72)
Що се отнася до искането за корекции поради инфлация, следва да се отбележи, че инфлационният коефициент в Румъния по време на ПР е бил установен на равнище 10,8 %, което е далеч от равнището на хиперинфлация. Тъй като не беше установено, дали е засегната сравнимостта на цените, искането беше отхвърлено. Износителят оспори това заключение и повтори искането си за корекция. Въпреки това, не беше предоставен никакъв нов аргумент или доказателство, поставящи под въпрос първоначалното заключение и затова отхвърлянето на искането беше потвърдено. Следва също да се отбележи, че беше разгледана възможността за оценка на тримесечие, но износителят отказа това предложение.
(73)
Що се отнася до обмяната на валута, производителят износител поиска да ползва период от 60 дни за отразяване на движенията на валутния курс, съгласно разпоредбите на член 2, параграф 10, буква й) от основния регламент. Констатирано беше, че тези разпоредби не биха могли да се приложат в конкретния случай, тъй като се оказал, че по време на ПР не се е наблюдавало никакво трайно движение на съответните валутни курсове, флуктуациите са били с много малък диапазон. Следователно, това искане се наложи да бъде отхвърлено и обмяната на валута във всички тези случаи стана на основа на обменния курс към датата на фактуриране, така както е предвидено в член 2, параграф 10, буква й) от основния регламент.
(74)
Що се отнася до искането за корекции поради разлики в търговската фаза, разследването показа, че за някои категории клиенти, за които е внесено искането, са съществували постоянни и разграничими разлики във функциите и цените във фазата, посочена от производителя износител. Затова искането беше прието по отношение на категориите клиенти, за които е станало възможно установяването на тези разлики и само частично по отношение на категориите клиенти, за които разликата се оказа по-малка от претендираната от производителя износител. В последния случай изчисляването на корекциите се базираше на доказателствата, събрани в офисите на производителя износител.
(75)
Искането за корекции за разлики в непреките разходи за реализация беше счетено като дублиращо се с корекциите, разрешени за разлики в търговската фаза и следователно беше отхвърлено.
(76)
Освен това, въз основа на коментарите, получени от някои износители, бяха поправени голям брой технически грешки и в тази връзка дъмпинговите маржове бяха преизчислени.
3.3.4. Дъмпингов марж
(77)
При сравнението между нормална стойност и експортна цена беше установен дъмпинг. Дъмпинговите маржове в процентно изражение от импортната цена CIF франко граница на Общността, преди заплащане на мито, бяха определени както следва:
Дружество
Дъмпингов марж
S.C. T.M.K. - Artrom S.A.
17,8 %
S.C. Mittal Steel Roman S.A.
17,7 %
S.C. Silcotub S.A.
11,7 %
(78)
Тъй като равнището на оказване на съдействие беше високо (повече от 80 % от износа на разглеждания продукт от Румъния към Общността) и нищо не сочеше, че някой от производителите износители e решил да се въздържи от сътрудничество, остатъчният дъмпингов марж, който се прилага към всички други износители в Румъния бе определен на същото равнище като този, наложен на оказалите съдействие производители износители (S.C. Artrom S.A), а именно 17,8 %.
3.4. Русия
(79)
Отговори на въпросника бяха получени от две групи производители износители, първата, включваща четирима производители и пет свързани дружества („TMK Group“), а втората, включваща двама производители („Pervouralsky и Chelyabinsk“).
3.4.1. Липса на съдействие от страна на TMK Group
(80)
Отговорите на въпросника както от страна на четиримата производители, така и от страна на петте свързани дружества, съдържаха много пропуски и несъответствия и с изключение на двете свързани дружества, бяха подадени след изтичането на определения срок.
(81)
Направените инспекции на място при двама от четирите производителя и при едно свързано дружество в Русия откриха нови пропуски в отговорите на въпросника. Що се отнася до двамата инспектирани производители, не беше възможно да се установи нито надеждна нормална стойност, нито надеждна експортна стойност, поради факта, че описите както на вътрешните продажби, така и на експортните продажби имаха сериозни пропуски; стойностите и количествата не съответстваха на фактурите и контролните номера на продукта (КНП) се оказаха неверни. Освен това липсваха всякакви надеждни данни относно разходите за единица продукция.
(82)
Предвид напълно незадоволителното сътрудничество от страна на двамата инспектирани производители, определено незадоволителните отговори на въпросите от двама от производителите от групата и по-специално факта, че единият от производителите не представи никакъв опис на продажбите си и факта, че не бе предоставен никакъв отговор в определения за целта срок на писмените искания за уточнение от страна на Комисията, беше взето решение да не се прибягва до контролни инспекции при другите двама производители от групата.
(83)
Само двама от тримата свързани вносители дадоха по-пълни отговори на въпросника; само един от тези отговори можеше да бъде проверен, тъй като описът на препродажбите на другия свързан вносител съдържаше значителни пропуски. Вследствие на това стана ясно, че свързаните вносители също са оказали частично и особено незадоволително съдействие.
(84)
TMK Group информира, че не може да окаже съдействие в задоволителна степен поради избора на КНП, които от нейна гледна точка са неподходящи поради това, че производствената гама на четиримата производители е много разнообразна. Следва обаче да се отбележи, че предлаганата структура за КНП не представляваше никакъв проблем за производителите от Общността или другите производители износители, част от които също произвеждат широка гама безшевни тръби. Следователно това искане беше отхвърлено.
(85)
Въз основа на предходното, беше счетено, че дъмпинговия марж на TMK Group не може да бъде определен на база на предоставените данни. Затова той беше определен на базата на наличните данни, съгласно член 18 от основния регламент.
3.4.1.1 Нормална стойност
(86)
В настоящия случай стана ясно, че данните за нормалната стойност, установена за Pervouralsky и Chelyabinsk, са най-подходящите налични данни по смисъла на член 18 от основния регламент. В действителност тези данни изглежда най-добре отразяваха положението на руския пазар.
(87)
Съгласно член 2, параграф 5 от основния регламент, цената на газа, използвана при изчислението на разходите за единица продукция, така както беше посочено в жалбата, беше коригирана по същия начин като тази на двамата, оказали съдействие производители, както е обяснено по-нататък в съображения от 94 до 99, така че да отразяват пазарната цена на газа за ПР.
3.4.1.2 Експортна цена
(88)
Експортната цена беше изчислена на база на данните от Евростат за ПР, намалена с количествата и стойностите, получени за двамата, оказали съдействие производители, упоменати в съображение 91.
3.4.1.3 Сравнение
(89)
Съгласно член 2, параграф 10 от основния регламент, в експортната цена бяха внесени корекции във връзка с транспортните разходи, разходите за застраховки и комисионни въз основа на данните, цитирани в жалбата.
3.4.1.4 Дъмпингов марж
(90)
Сравнението между нормалната стойност и експортната цена откри наличието на дъмпинг. Дъмпинговият марж в процентно изражение от CIF цената на вноса франко граница на Общността, преди заплащане на мито, беше определен както следва:
Дружество
Дъмпингов марж
Volzhsky Pipe Works Open Joint Stock Company, Joint Stock Company Taganrog Metallurgical Works, Sinarsky Pipe Works Open Joint Stock Company and Seversky Tube Works Open Joint Stock Company
35,8 %
3.4.2. Pervouralsky и Chelyabinsk
(91)
За ПР Pervouralsky и Chelyabinsk са представлявали две отделни юридически лица; от края на 2004 г. тези две дружества са свързани, тъй като Chelyabinsk държи контролния пакет акции на Pervouralsky и пряко го управлява. Следователно за групата следва да бъде определена една единствена митническа ставка.
3.4.2.1 Нормална стойност
(92)
Продажбите на вътрешния пазар на двамата производители износители са представителни по смисъла на съображение 41. Съгласно методологията, описана в съображения от 42 до 45 нормалните стойности се изчисляват в зависимост от вида изнасян продукт, на основата на цената за реализация от всички продажби, на основата на цената за реализация само от продажбите, реализирани на печалба и под формата на конструирани нормални стойности.
(93)
Беше констатирано, че разпределението на разходите на дружеството за някои видове единични продукти не отразява нито голямото разнообразие на цени от продажби на вътрешния пазар, нито вноса, определящ разходите. Следователно това не може да се счита за надежден показател. Затова бяха използвани наличните данни съгласно член 18 от основния регламент. В този случай печалбата за цялата група трябваше да се изчислява на основа на всички продажби на разглеждания продукт и след това да се използва за определяне на нормалните стойности.
(94)
Що се отнася до производствените разходи и по-специално енергийните разходи, в хода на разследването беше констатирано, че цената на електроенергията, заплащана от двете дружества, отразява разумните действителни производствени разходи за електроенергия. Това беше потвърдено в конкретния случай от факта, че цената на електроенергията е в съответствие с пазарните цени на международния пазар, при сравнение със страни като Норвегия и Канада, които също ползват електроенергия от ВЕЦ. Такова заключение не можеше обаче да бъде формулирано по отношение на цената на газа. В действителност стана ясно, че цената на газа, заплащана от двете дружества, не отразява в разумна степен себестойността на газа.
(95)
На база на изнесените данни в годишния доклад за 2004 г. на руския доставчик на газ ОАО Газпром, беше установено, че цената на газа, заплащана от двамата руски производители на вътрешния пазар е била значително под средната експортна цена за Русия както към страните както на Западна, така и на Източна Европа. В същия доклад се уточнява: „Газпром Груп е длъжен да доставя природен газ на руските потребители на цени, фиксирани от Федералната служба по цените. От тук нататък цените са определено по-ниски от международните цени на природния газ.“ Докладът уточнява още: „ОАО Газпром и Руската федерация работят за оптимизиране регулирането на цените на едро на газа“. Още повече, че двамата руски производители са заплащали значително по-ниска цена от тази, заплащана от румънските производители и производителите от Общността.
(96)
Предвид предходното беше счетено, че цените на газа, заплащани от двамата руски производители на безшевни тръби през ПР, не биха могли да отразяват в разумна степен разходите, свързани с газодобива и газоразпределението.
(97)
Вследствие на това, както е предвидено в член 2, параграф 5 от основния регламент, разходите за газ на двамата руски производители износители бяха коригирани за отразяване на пазарната цена на газа за ПР, на база на експортната цена на газа към страните на Източна Европа, без включени транспортни разходи и акцизи.
(98)
Двамата производители изтъкнаха, че разходите за газ са правилно вписани в техните счетоводни книжа и корекциите, съгласно член 2, параграф 5 от основния регламент не са основателни. В тази връзка, не се оспорва, че дружествата са записали правилно тези позиции в счетоводството си. Корекцията обаче се оправдава от факта, че цената на закупената газ не отразява в разумна степен разходите за газодобив и газоразпределение.
(99)
Двамата производители са изтъкнали още, че не е доказано, че цената, фактурирана от Газпром за промишлените потребители е по-ниска от необходимата за покриване на разходите. Въпреки това, няколко общодостъпни източника потвърждават подхода на Комисията, а именно документ, озаглавен „Икономическо проучване на Руската федерация, 2004 г.“, публикуван от ОИСР през юли 2004 г.
3.4.2.2. Експортна цена
(100)
Тъй като всички продажби за износ към Общността са били пряко предназначени за независими клиенти, експортните цени са били установени съгласно разпоредбите на съображение 46.
3.4.2.3. Сравнение
(101)
Бяха направени корекции съгласно член 2, параграф 10 от основния регламент, във връзка с транспортните разходи, разходите за заготовка, товарене, опаковка и други допълнителни разходи и комисионни.
3.4.2.4. Дъмпингов марж
(102)
При сравнението между нормална стойност и експортна цена беше установено наличието на дъмпинг. Дъмпинговият марж в процентно изражение от CIF цената франко граница на Общността, преди заплащане на мито, беше определен както следва:
Дружество
Дъмпингов марж
Joint Stock Company Chelyabinsk Tube Rolling Plant and Joint Stock Company Pervouralsky Novotrubny Works
24,1 %
3.4.3. Заключение относно дъмпинга по отношение на Русия
(103)
Тъй като дружествата, посочени в съображение 79 отчитат за своя сметка всички експортни продажби на Русия за Общността, остатъчният дъмпингов марж е определен на същото равнище като този, установен за групата производители износители, които не са оказали съдействие, а именно 35,8 %.
3.5. Украйна
3.5.1. Дружества, действащи в условията на пазарна икономика
(104)
При започване на първото разследване, за Украйна се прилагаше член 2, параграф 7, буква б) от основния регламент. Съгласно този член, при антидъмпингови разследвания относно внос с произход от Украйна, нормалната стойност се определя съгласно параграфи от 1 до 6 на този член за производители, за които е установено, че отговарят на критериите, изложени в член 2, параграф 7, буква в) от основния регламент.
(105)
Накратко и единствено с цел по-голяма яснота, тези критерии, на които следва да отговарят дружествата и за което следва да се представят доказателства, са обобщени по-долу:
-
решенията в дружествата да се вземат в съответствие с показателите на пазара и не включват държавна намеса и разходите отразяват пазарните стойности,
-
предприятията да разполагат с един единствен комплект счетоводни документи, преминали през независим одит, съгласно международните счетоводни стандарти, който да се използва във всички случаи,
-
липса на значителни изкривявания, дължащи се на старата планова икономическа система,
-
правната сигурност и стабилност, осигурявани от закони за банкрута и собствеността,
-
валутните операции да се извършват по пазарен курс.
(106)
Три групи украински производители износители заявиха предоставяне на ТПИ във връзка с член 2, параграф 7, буква б) от основния регламент и отговориха на формуляра, изпратен за целта на производителите износители.
(107)
Комисията издири и провери в офисите на тези дружества всички счетени за необходими данни, предоставени във формулярите на заявлението.
(108)
Разследването показа, че трите групи украински производители износители, цитирани по-горе, отговарят на всички изисквани критерии; следователно им беше предоставено ТПИ.
(109)
Производството на Общността получи възможност да направи коментари и изтъкна, че всички производители износители не отговарят на по-голямата част от петте критерия, определени в член 2, параграф 7, буква в) от основния регламент. По-конкретно, производството на Общността изтъкна че: i) държавата би могла да си върне контрола върху някои от приватизираните производители износители; ii) държавата се намесва в текущите решения, които те вземат; iii) че законите и нормативната база, действащи в Украйна в ПР по отношение на трудова дейност, банкрут и собственост, не гарантират обичайните условия на пазарна икономика; iv) че намесата на държавата е насочена към експортните цени при продажбите и средните производствени разходи. Коментарите на производството на Общността бяха надлежно отчетени.
(110)
Въпреки това, тези коментари не приведоха достатъчно доказателствен материал, че не е изпълнен който и да е от изброените по-горе критерии, на основание на което заявленията за ТПИ , внесени от украинските производители износители, бяха оценявани съгласно член 2, параграф 7, буква в) от основния регламент. В действителност разследването показа, че държавата не се намесва значително в процесите на вземане на решения от заинтересованите дружества.
(111)
В тази връзка е уместно да се отбележи, че съгласно практиката на Комисията, фактът, че държавата има дял в собствеността на дружеството, не представлява сам по себе си достатъчна причина, за да бъде счетено, че критерий 1 от член 2, параграф 7, буква в) от основния регламент не е изпълнен.
(112)
Беше констатирано също така че разходите за основните средства за производство отразяват пазарните стойности.
(113)
Що се отнася до цените на газа и електроенергията, оказа се, че те са съпоставими със средните цени за Украйна, макар и да са по-ниски от действащите цени в Европа и на другите пазари. Въпреки това, не беше счетено, че това е достатъчно, за да се направи заключението, че не е спазен критерий 1, като се има предвид, че газът и електроенергията представляват относително малка част от разходите за единица продукция за безшевните тръби и предвид това, че тези цени са коригирани в съответствие с пазарните цени за целите на изчислението на дъмпинга, доколкото са били сметнати за изкривени (виж съображения от 119 до 127).
(114)
От друга страна, разследването показа, че действащите в Украйна закони в областта на заетостта и условията на труд са в съответствие с принципите на пазарната икономика. По-специално, беше констатирано, че трите групи производители износители са имали възможност свободно да назначават и освобождават персонал.
(115)
По същия начин, никой от изтъкнатите от производството на Общността аргументи не постави под въпрос заключенията на Комисията, според които законодателството в областта на банкрута и собствеността гарантират обичайните условия на пазарна икономика за трите групи износители.
(116)
Поради това, липсва всякаква причина да не бъде предоставен на трите групи украински производители износители ТПИ. Поискано беше становището на консултативния комитет, който не оспори заключенията на Комисията.
3.5.2. Изчисление на дъмпинга
(117)
Три групи производители износители отговориха на въпросника. Първата група обхваща двама производители и двама свързани търговци на едро, втората се състои от един производител и двама свързани търговци на едро, докато последният производител износител няма намесено свързано дружество в производството или търговията с разглеждания продукт.
3.5.3. Нормална стойност
(118)
За трите групи производители износители, общият обем на продажбите на сходния продукт е представителен по смисъла на съображение 41. За част от видовете на продукта, нормалната стойност се базира на реално платената или подлежаща на плащане цена в обичайни търговски условия от независими клиенти в Украйна; за видовете на продукта, за които има недостатъчни продажби на вътрешния пазар или няма такива, реализирани при обичайни търговски условия, нормалната стойност е конструирана по метода, описан в съображение 45.
(119)
Що се отнася до разходите за единица продукция и по-специално за разходите за енергия, от разследването стана ясно, че цените, платени от трите групи дружества са регламентирани от държавата и са значително по-ниски от международните цени.
(120)
Цените, фактурирани на трите групи производители износители от украинските доставчици на електроенергия, които са държавна собственост и/или се регулират от държавата, са сравнени с цените в Румъния, както и с цените в Общността за същата основна категория потребители на електроенергия. Във всички случаи става ясно, че тези цени са значително по-ниски от практикуваните в Румъния или в Общността; следователно беше направено заключението, че цените на електроенергия, заплащани от украинските износители не отразяват в разумна степен действителните разходи за единица продукция и за реализация, направени за закупуване на електроенергия.
(121)
Тримата украински износители, които оказаха съдействие, оспориха тези заключения и изказаха твърдението, че разходите, вписани в техните счетоводни документи, отразяват действителната цена, заплатена на доставчиците им на електроенергия. Въпреки това, тъй като никой от изтъкнатите аргументи не можа да обясни разликите, констатирани в цените в Румъния и цените в Общността, горепосочените заключения бяха потвърдени.
(122)
Същият подход беше следван и по отношение на цената на газа. Едно сравнение на цените показа, че фактурираните цени на газа на украинските износители от техните доставчици, които са държавна собственост и/или се регулират от държавата, възлиза на около половината от цената в Румъния и е също така значително по-ниска от средните фактурирани цени в Общността за газа, доставян на същата обща категория клиенти.
(123)
В ПР Украйна е внасяла по-голяма част от своя газ от Русия. В годишния доклад за 2004 г. ОАО Газпром е посочило:„при вноса на газ за СНД, ОАО Газпром работи (е работил) за реализация на основната си стратегическа цел, да създаде среда, в рамките на която руския газ да се пренася безпрепятствено към Европа“. ОАО Газпром продължава, като уточнява:„през разглежданата година, 84.9 % от общия обем газ, доставян за Украйна се е разглеждал като заплащане за транзитните услуги“. Така че цената за износа на газ, доставян от Русия и Украйна не представлява подходяща база за сравнение, на която да се определи, дали цената на газа, заплащана от украинските износители отразява разходи, изчислими към разходите за единица продукция и за реализация за закупувания газ, като се има предвид, че тази експортна цена би могла също така да се повлияе от бартерното споразумение.
(124)
Освен това, цената, платена от украинските производители износители се сравнява със средната цена за износ от Русия към страните от Западна и Източна Европа, според гореизложеното определение, както и със средните цени за газа в Северна Америка, така както са определени с помощта на индекса Nymex Henry Hub за газа. В двата случая въпросната цена се е оказала значително по-ниска.
(125)
Въз основа на предходното беше заключено, че цената платена за газ от украинските производители износители, която е в пряка взаимовръзка с декларираната експортна цена на ОАО Газпром за износ към Украйна и която се е оказала най-вероятно повлияна от съществуващото споразумение за бартер, не отразява в разумна степен разходите за единица продукция и за реализация, прибавени от закупуването на газ.
(126)
Оказалите сътрудничество украински износители още веднъж оспориха тези заключения и изказаха твърдението, че разходите, вписани в техните счетоводни документи, отразяват действително платената на техните доставчици на газ цена. Въпреки това, изтъкнатите аргументи не дават основание за преразглеждане на горните заключения, доколкото цената на газа, доставян от Русия за Украйна е в голяма степен повлияна от действащото споразумение в ПР относно транзита на газ през Украйна, както го потвърждава годишният доклад за 2004 г. на ОАО Газпром.
(127)
Вследствие на това, както е предвидено в член 2, параграф 5 от основния регламент, разходите за електроенергия и за газ на украинските производители износители са коригирани така че да бъдат разумно отражение на разходите, свързани с производството и реализацията, направени за електроенергия и газ в ПР. Корекцията се основава на средната стойност на цените, разглеждани за ПР в Румъния, страна с пазарна икономика, която също внася газ от Русия и се намира на приблизително същото разстояние от руските газови находища. Средната цена за Румъния се основава на проверени данни, събрани от румънски производители износители на разглеждания продукт. Следва да се отбележи, че тази средна цена не се различава значително от средната експортна цена за газа, определена по-горе за Русия.
(128)
Един износител изтъкна, че използваната норма на печалбата за конструиране на нормалната стойност се различава от средната печалба, която е реализирал при своите продажби на вътрешния пазар и която е твърде висока. Това твърдение беше отхвърлено, тъй като използваната печалба за конструиране на нормалната стойност е изчислената съгласно прилаганите разпоредби, а именно първо изречение на член 2, параграф 6 от основния регламент. С други думи, използваната норма на печалбата е равна на нормата на печалбата за производство и продажба при обичайни търговски условия, на сходния продукт на вътрешния украински пазар. Тя се изчислява на база на данните, предоставени от дружеството, в отговора му на въпросника и може да се провери.
3.5.4. Експортна цена
(129)
Две групи производители износители са реализирали по-голяма част от своите продажби за износ чрез свързано търговско дружество в трета страна. Експортната цена за тези две групи производители износители е установена на база на цените за препродажба на свързаното търговско дружество на първите независими купувачи от Общността, с изключение на няколко сделки, съответстващи на преки продажби на тези производители износители за независими купувачи в Общността. В последния случай, експортната цена е установена като реално платената или подлежаща на плащане цена за продукта, при продажбата ѝ за износ от Украйна към Общността.
(130)
Друг един производител износител е реализирал всичките си продажби на независими клиенти в Общността. Експортната цена е била установена следователно, както е описано в съображение 46, на основата на реално платената или подлежаща на плащане цена за продукта при неговата продажба за износ от Украйна за Общността.
3.5.5. Сравнение
(131)
Когато това е било обосновано, съгласно член 2, параграф 10 от основния регламент, са правени корекции, във връзка с рабати за транспорт, застраховки, заготовка, товарене и допълнителни разходи, както и разходи за кредит и комисионни.
(132)
За двете групи производители износители, реализирали по-голяма част от продажбите чрез посредничеството на свързани търговци на едро, експортната цена е била обект на корекции във връзка с комисионни, съгласно член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, когато продажбите са ставали с посредничеството на тези свързани търговци на едро, тъй като те упражняват функции, подобни на тези на брокерите, работещи за комисионна. Равнището на последната е изчислено на база на преки доказателства, свидетелстващи за тези функции. В този контекст, при изчислението на комисионната се отчитат ПОА, понесени от тези свързани търговци за продажбата на разглеждания продукт, произведен от украинските производители, както и разумната норма на печалбата. Последната се базира на среднопретеглената стойност от нормите на печалбата за продажби на сходния продукт на независими клиенти, установени при тримата независими вносители в Общността, които са оказали съдействие на разследването и от получените и проверени данни.
(133)
Две групи износители оспориха изчислението, извършено от Комисията и изтъкнаха, че използваната норма на печалбата за тази корекция е прекомерна. Една група износители изтъкна, че един от независимите вносители внася и препродава само една разновидност на тръбите, която не се продава в Общността от украинския износител. Освен това, двете групи износители оцениха средната норма на печалбата, изчислена на основа на данните, предоставени от тримата оказали съдействие независими вносителя в Общността, като неоснователна, поради факта, че среднопретеглената норма на печалбата, така както е изчислена, е по-висока от целевата печалба на производството на Общността.
(134)
В тази връзка е уместно да се отбележи, че твърдението, според което използваната норма на печалбата за извършване на корекциите е по-висока от целевата печалба на производството на Общността, не е съобразно. Двете норми на печалба са установени в различен контекст и служат на различни цели. Освен това, това нищо не доказва, че използваната норма на печалбата не е основателна. В настоящия случай, следва да се отбележи, че използваната норма на печалбата се базира на проверена информация, предоставена от оказалите съдействие дружества и се отнася за ПР. Освен това, не не бяха представени доказателства за начина, по който видовете на сходния продукт, продавани от тези дружества, оказали съдействие, са манипулирали изчислението на норма на печалбата. При тези обстоятелства, корекцията, извършена съгласно член 2, параграф 10, буква и) за продажбите, реализирани с посредничеството на свързано търговско дружество, остава валидна.
(135)
Освен това, в резултат на коментари, направени от някои износители, бяха отстранени редица технически грешки и вследствие на това дъмпинговият марж беше преизчислен.
3.5.6. Дъмпингов марж
(136)
При сравнението между нормална стойност и експортна цена се установи наличието на дъмпинг. Дъмпинговите маржове, в тяхното процентно изражение от цената CIF за внос франко граница на Общността, преди освобождаване от митница, бяха определени както следва:
Дружество
Дъмпингов марж
OJSC Dnepropetrovsk Tube Works
12,3 %
CJSC Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube and OJSC Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant
25,1 %
CJSC Nikopol Steel Pipe Plant Yutist
25,7 %
(137)
Тъй като равнището на сътрудничество се оказа високо (повече от 80 % от износа на разглеждания продукт от Украйна към Общността) и нищо не сочеше, че някой от производителите износители съзнателно се е въздържал от сътрудничество, остатъчният дъмпингов марж за всички останали износители в Украйна беше определен на същото равнище, като този, установен за оказалия съдействие производител износител, CJSC Nikopol Steel Pipe Plant Yutist, а именно 25,7 %.
4. ВРЕДА
4.1. Продукция на Общността
(138)
В рамките на Общността е известно, че разглежданият продукт се произвежда от осемте производители, депозирали жалбата. Тези производители се намират в Германия, Италия, Франция и Австрия; те представляват 62 % от продукцията на Общността, което в рамките на ПР е достигнало 2 618 771 тона.
(139)
В момента на започване на процедурата имаше още дванадесет известни производители от Общността, които бяха част от жалбоподателите. Тези производители бяха с местонахождение в Обединеното кралство, Полша, Чешката република, Швеция, Италия и Словакия. Други непознати производители от Общността към момента на започване на разследването и основно установени в новите държави-членки също бяха запитани. Само двама от тези производители предоставиха основни данни за продукцията и продажбите на сходния продукт за разглеждания период. На тази основа продукцията на Общността на сходния продукт възлезе на 2 618 771 тона в ПР.
4.2. Производство на Общността
(140)
Жалбата се поддържаше от следните производители от Общността:
-
Dalmine S.p.A., Bergamo, Италия
-
Rohrwerk Maxhütte GmbH, Sulzbach-Rosenberg, Германия
-
Tubos Reunidos S.A., Amurrio, Испания
-
Vallourec & Mannesmann France S.A, Boulogne Billancourt, Франция
-
V&M Deutschland GmbH, Düsseldorf, Германия
-
Voest Alpine Tubulars GmbH, Kinderberg-Aumuehl, Австрия.
(141)
Шестимата оказали съдействие производители на Общността, които са в основата на жалбата, представляват 57 % от продукцията на Общността на разглеждания продукт; т.е. те представляват производството на Общността по смисъла на член 4, параграф 1 и член 5, параграф 4 от основния регламент.
(142)
Следва да се отбележи, че един от производителите жалбоподатели (Dalmine) e свързан с оказалите съдействие румънски производители износители (Silcotub) и е внасял разглеждания продукт, произведен от последния. Направена беше проверка дали този внос е малка част от общия обем продукция на Dalmine и му служи предимно за попълване на продуктовата гама. На тази основа беше решено, че тази свързаност не е от такова естество, че да изключи този производител на Общността от определението за производство на Общността.
4.3. Потребление на Общността
(143)
Потреблението на Общността беше определено на основата на обема на продажбите на пазара на Общността от петимата производители износители от извадката и на всички други производители в Общността, които предоставиха данни по този повод, както и на вноса с произход от всички трети страни, регистрирали според Евростат продукти от съответните кодове по КН.
(144)
На база на тези данни стана ясно, че през разглеждания период, между 2001 г. и 2004 г. потреблението е спаднало с 8 %, като от 2 149 024 тона е станало 1 985 361 тона. Първоначално потреблението е намаляло значително, с 14 % между 2001 г. и 2002 г.; после през 2003 г. се е стабилизирало, след което, през 2004 г., се е възстановило и окончателно се е установило на 1 985 361 тона. Потреблението на безшевни тръби е свързано с общите икономически насоки и по-специално с развитието на нефтения и газовия отрасли. Увеличаването на потреблението през ПР може да се обясни с факта, че високите цени на нефта и газа през 2004 г. са дали тласък на инвестициите в бранша, като са увеличили търсенето за някои видове безшевни тръби.
Таблица 1
2001 г.
2002 г.
2003 г.
2004 г. (ПР)
Потребление на Общността (в тонове)
2 149 024
1 855 723
1 851 502
1 985 361
Индекс
100
86
86
92
4.4. Внос на безшевни тръби от заинтересованите страни
(145)
Комисията проучи дали последствието от вноса на безшевни тръби с произход от Хърватска, Украйна, Румъния и Русия следва да бъдат предмет на кумулативна оценка, съгласно член 3, параграф 4 от основния регламент.
(146)
Както е посочено по-горе, настоящото разследване сочи, че средният дъмпингов марж, установен за всяка от четирите заинтересовани страни, е по-висок от минималния праг според определението от член 9, параграф 3 от основния регламент и обемът на вноса на всяка от тези страни не е незначителен, по смисъла на член 5, параграф 7 от основния регламент (техните респективни пазарни дялове възлизат на 1,3 % за Хърватска, 4,3 % за Румъния, 4,6 % за Украйна и 11,3 % за Русия за ПР.
(147)
Обема на вноса се увеличи за всички заинтересовани страни, с изключение на Украйна, чийто внос остана на високо равнище през разглеждания период. Тенденциите за цените на вноса са еднакви при всички заинтересовани страни, с леко потискане на вносните цени по отношение на цените на производството на Общността. Средните равнища на цените на вноса на заинтересованите страни са без изключение значително по-ниски от ценовите равнища на производството на Общността. Цените на вноса с произход от Хърватска, Украйна и Румъния са общо взето на същите равнища. За Русия равнищата на цените са чувствително по-ниски; това положение може да бъде обяснено обаче с факта, че износът за Общността засяга широка гама от различни продукти. Както е посочено и по-горе, беше установено, че разглежданият продукт, внасян от четирите страни и сходния продукт, произвеждан и продаван от производството на Общността е със същите основни технически, физически и химически характеристики и има същите крайни предназначения. Освен това, всички продукти се продават с помощта на същите дистрибуторски вериги на същите клиенти и конкуренцията между тях е ясно очертана.
(148)
Въз основа на предходното беше заключено, че всички условия, оправдаващи кумулативната оценка на вноса на безшевни тръби с произход от четирите заинтересовани страни са изпълнени.
(149)
Някои украински и румънски производители износители изтъкнаха, че за целите на анализа на вредата и на причинната връзка, вносът с произход от техните страни не следва да се акумулира с този от другите страни, които са обект на разследването, тъй като тенденциите относно обемите на вноса са различни. В тази връзка следва да се отбележи, че тенденциите за вноса са само един от многото параметри, разглеждани в този контекст. Фактът, че равнищата на вноса за различните страни са различни, не представлява достатъчен аргумент за декумулация. В действителност, общите черти на вноса на четирите страни, обект на разследването, са описани в съображение 147. На тази основа и при липса на каквито и да било нови индикации за липса на конкуренция, не е възможно да се разграничат последствията от вноса за тези четири страни на базата на съответните тенденции относно обема. Напротив, описаните по-горе сходства са основание за кумулативна оценка.
(150)
В настоящия случай се установи, че за всички четири страни, включително Украйна и Румъния, от една страна внасяните продукти и от друга страна продуктите, произвеждани в Общността показват еднакви основни физически и/или химически характеристики (виж съображение 39 по отношение на сходните продукти). Освен това, вносът с произход от всяка от тези четири страни е значителен, тъй като надхвърля минималния праг, определен с член 5, параграф 7 от основния регламент. За целта следва да се отбележи, че вносът с произход от Украйна и Румъния представлява пазарен дял съответно над 4,5 % и над 4,3 %. И накрая и в допълнение на горепосочените аргументи, вносът с произход от всичките четири страни става на значително потиснати цени в сравнение с цените на производството на Общността (ножицата е между 22 % и 43 %), потискането на цените за вноса от Украйна и Румъния по отношение на производството на Общността достига ножица от съответно 36 % и 22 % (виж по-долу). Въз основа на предходното следва, че за целите на анализа на вредата и на причинната връзка, са налице всички условия, оправдаващи кумулиране на вноса с произход от четирите страни, които са обект на разследването. Следователно искането за декумулация беше отхвърлено.
(151)
Обемът на вноса с произход от четирите страни се увеличи, като от 304 268 тона през 2001 г. достигна 426 186 тона през ПР. Съответстващият му пазарен дял нарасна, като от 14,2 % през 2001 г. достигна 21,5 % през ПР. Това нарастване следва да се впише в контекста на спадащо потребление.
Таблица 2
2001 г.
2002 г.
2003 г.
2004 г. (ПР)
Внос (в тонове)
304 268
307 441
342 626
426 186
Индекс
100
101
113
140
Пазарен дял
14,2 %
16,6 %
18,5 %
21,5 %
(152)
Между 2001 г. и ПР среднопретеглената цена на вноса на безшевни тръби с произход от четирите страни се увеличи с 16 %, като от 433 EUR на тон достигна 501 EUR на тон. Между 2001 г. и 2002 г. цените първо леко спаднаха с 3 %, т.е. от 433 EUR на 418 EUR. През 2003 г. те отново спаднаха на 397 EUR, след което се покачиха рязко и достигнаха 501 EUR, равнище значително надвишаващо това от 2001 г. Нарастването на цените през ПР може да се обясни основно с нарастването на разходите за суровини.
Таблица 3
2001 г.
2002 г.
2003 г.
2004 г. (ПР)
Среднопретеглена цена CIF франко граница на Общността
(EUR/тон)
433
418
397
501
Индекс
100
97
92
116
(153)
За определяне на подбиването на цените, Комисията анализира данните, отнасящи се за ПР. Разглежданите продажни цени на производството на Общността бяха цените, практикувани по отношение на независими клиенти, с корекция при необходимост на равнище франко завод, т.е. цените невключващи рабати и отстъпки, без включени транспортни разходи в Общността. Цените за различните безшевни тръби, представени във въпросниците бяха сравнени с продажните цени, практикувани от износителите, без рабатите и с корекции, когато е приложимо, на равнище CIF франко граница на Общността, с отчитане на антидъмпинговите мита и последващите разходи по вноса.
(154)
За изчисляване на маржа на средно претегленото подбиване на цените бяха отчитани експортните цени на оказалите съдействие производители и данните на Евростат. През ПР този марж беше установен на 43 % за Русия, 36 % за Украйна, 22 % за Румъния и 26 % за Хърватия.
4.5. Положение на производството на Общността
(155)
Съгласно член 3, параграф 5 от основния регламент, разглеждането на отражението на дъмпинговия внос върху производството на Общността включва оценка на всички икономическите фактори и показатели, които са оказвали въздействие през разглеждания период
(156)
Обемът на продукцията следваше тенденция, сходна с тази на потреблението, макар че спада от 2002 г. и 2003 г. и подема през ПР бяха по-слабо изразени в относително изражение от подема на потреблението за същите периоди. Между 2001 г. и 2002 г. производството намаля с 21 %, като от 1 495 278 тона през 2001 г. стигна 1 174 414 тона през 2002 г. През 2003 г. обемът на продукцията достигна само три четвърти от обема, произведен през 2001 г. Въпреки това, следвайки в това отношение подобрението на търсенето поради инвестициите, реализирани в нефтената и газовата промишленост през ПР, обемът на продукцията се повиши и достигна 1 290 258 тона в ПР.
Таблица 4
2001 г.
2002 г.
2003 г.
2004 г. (ПР)
Продукция (в тонове)
1 495 278
1 174 414
1 126 188
1 290 258
Индекс
100
79
75
86
(157)
Производствения капацитет беше определен на база на номиналния капацитет за производствена единица на производството на Общността, като се отчитаха прекъсванията на производство, както и факта, че в някои случаи, една част от капацитета беше използван за производството на други продукти на същите производствени линии.
(158)
Производственият капацитет за безшевни тръби остана стабилен през разглеждания период. Въпреки това, степента на използване на мощностите спадна с 12 процентни пункта - от 87 % на 75 % вследствие на спада на обема продукция. Нарасналото използване на мощностите през ПР е в резултат от нарасналия обем на продукцията през същия период в среда на стабилен производствен капацитет.
Таблица 5
2001 г.
2002 г.
2003 г.
2004 г. (ПР)
Производствен капацитет
(в тонове)
1 722 350
1 717 919
1 709 605
1 709 078
Индекс
100
100
99
99
Степен на използване на мощностите
87 %
68 %
66 %
75 %
(159)
Що се отнася до запасите, по-голяма част от продукцията се реализира за задоволяване на поръчки. Затова, при наблюдаваното през разглеждания период увеличение на запасите с 13 %, беше счетено, че в настоящия случай запасите не представляват представителен показател за оценка на вредата.
Таблица 6
2001 г.
2002 г.
2003 г.
2004 г. (ПР)
Запаси (в тонове)
95 032
100 471
90 979
107 521
Индекс
100
106
96
113
(160)
Между 2001 г. и ПР реализираните инвестиции за производството на сходния продукт са намалели от 66 852 644 EUR на 26 101 700 EUR и са направени с единствена цел запазването на производствените мощности на сегашното им равнище, а не с цел увеличаване обема на продукцията.
Таблица 7
2001 г.
2002 г.
2003 г.
ПР
Инвестиции (EUR)
66 852 644
56 581 829
45 518 515
26 101 700
Индекс
100
85
68
39
(161)
Беше установено, че продажбите на производството на Общността на свързани клиенти са извършени на пазарни цени; следователно при анализа на продажбите и пазарния дял на производството на Общността тези продажби бяха взети предвид.
(162)
Обемът на продажбите на безшевни тръби на пазара на Общността от 862 054 през 2001 г. достигна 725 145 тона през 2002 г., т.е. спад с 16 %, след което, през 2003 г., спадна на 683 985 тона, когато търсенето беше на изключително ниско равнище според производството на Общността. През ПР продажбите се възстановиха и достигнаха 729 555 тона, равнище, което все още е доста по-ниско това от 2001 г.
(163)
Докато общият обем продажби на безшевни тръби на пазара на Общността спадна с 15 % между 2001 г. и ПР, в същото време потреблението в Общността намаля само с 8 %, така че производството на Общността загуби 3 процентни пункта от пазарния дял. В действителност пазарният дял намаля от 40,1 % през 2001 г. на 36,7 % през ПР.
Таблица 8
2001 г.
2002 г.
2003 г.
ПР
Продажби в Общността (в тонове)
862 054
725 145
683 985
729 555
Индекс
100
84
79
85
Пазарен дял
40,1 %
39,1 %
36,9 %
36,7 %
(164)
Средната продажна цена на производството на Общността нарасна с 10 % за разглеждания период, вследствие на покачване на разходите за суровини, което се отрази на цялата промишленост.
(165)
След нарастване с 4 % на средните цени, от 672 EUR през 2001 г. на 701 EUR през 2002 г., цените спаднаха до своето най-ниско пределно ниво от 651 EUR през 2003 г., след което отново значително нараснаха през ПР и достигнаха 736 EUR.
(166)
За производството на безшевни тръби производството на Общността използва като суровини, в зависимост от производствения процес, било скрап, било заготовки и слитъци. Суровините съставляват определяща компонента за разходите за единица продукция на безшевни тръби и са с пряко въздействие върху развитието на продажните цени. Ако през 2001 г. и през 2002 г. суровините са представлявали 35 % от общите разходи за единица продукция при безшевните тръби на производството на Общността, тази стойност е достигнала 38 % през 2003 г. и 47 % през ПР.
(167)
В действителност стана ясно, че средните цени на суровините силно са нараснали през 2004 г., което се е отразило на по-високите продажни цени на производството на Общността и на по-високите цени на вноса.
Таблица 9
2001 г.
2002 г.
2003 г.
ПР
Среднопретеглена цена (EUR/тон)
672
701
651
736
Индекс
100
104
97
110
(168)
През разглеждания период средно претеглената рентабилност на производството на Общността, изчислена върху нетния оборот силно намаля, от 3 % през 2001 г. на 10 % през ПР. Развитието на рентабилността не следва това на стойността за реализация. Рентабилността на разглеждания продукт в действителност беше по-негативна през ПР, отколкото през предходните три години, докато продажбите в действителност нараснаха през ПР по отношение на нивата от 2002 г. и 2003 г. Това развитие се обяснява с факта, че увеличението на цените на суровините не се е отразило изцяло върху крайните потребители, поради ниските равнища на цените на вноса от заинтересованите страни.
Таблица 10
2001 г.
2002 г.
2003 г.
ПР
Норма на печалба преди облагане
3 %
-9 %
-5 %
-10 %
(169)
През ПР производството на Общността генерира отрицателен паричен поток, възлизащ на -16 735 140 EUR. Ликвидността за производството на Общността достигна изключително отрицателно равнище през 2003 г., след което положението малко се подобри, без обаче да се върне към положително равнище. Необходимо беше паричният поток да се изчислява на база на нетната печалба преди облагане на продукта, продаван във и извън Общността. Докато през 2002 г. тя е била положителна (26 млн. EUR), през 2003 г. тази печалба се е трансформирала в значителна нетна загуба (-86 млн. EUR), което обяснява значителното намаляване на паричния поток между 2002 г. и 2003 г. Тенденцията на паричният поток не следва тенденцията на рентабилността, тъй като амортизациите, традиционно високи при този тип капиталоемка продукция, са спаднали от 51 795 853 EUR през 2002 г. на 48 276 850 EUR през 2003 г., за да нараснат отново на 58 820 712 EUR през ПР. Въпреки това паричния поток остава отрицателен за ПР.
Таблица 11
2001 г.
2002 г.
2003 г.
ПР
Паричен поток (EUR)
68 221 405
83 464 355
-35 612 924
-16 735 140
Индекс
100
122
-52
-25
(170)
Възвръщаемостта на собствения капитал се изчисли, като нетната печалба преди облагане от сходния продукт, продавана във и извън Общността, се изрази в процент от балансовата стойност на основните средства, отпуснати за сходния продукт, продавана във и извън Общността. Негативното развитие на този показател след 2001 г. се обяснява от една страна със спада на инвестициите в сходния продукт от 2001 г. до ПР и от друга страна, с факта, че печалбата преди данъци от сходния продукт, продаван във и извън Общността, която през 2001 г. и 2002 все още е била положителна, през 2003 г. става отрицателна. Макар и да се е подобрила през ПР по отношение на 2003 г., възвръщаемостта на собствен капитал е била - 11 % за ПР. За изчислението на тази възвръщаемост, използваната печалба е тази, реализирана от производството на Общността за тези продажби както на вътрешния пазар, така и за износ, тъй като активите, използвани за тези два търговски канала е невъзможно да бъдат разграничени.
Таблица 12
2001 г.
2002 г.
2003 г.
ПР
Възвръщаемост на собствения капитал
10 %
6 %
-18 %
-11 %
(171)
С изключение на едно дружество, производството на Общността не е изтъквало и от никъде не е видно, че производството на Общността е срещало проблеми при привличане на капитали за дейностите си. Затова е счетено, че производството на Общността като цяло е било в състояние да привлича капитали за своите дейности през целия разглеждан период.
(172)
Заетостта при производството на Общността е спаднала с 13 %, а разходите за труд с 9 % за разглеждания период.
Таблица 13
2001 г.
2002 г.
2003 г.
ПР
Работна ръка
6 058
5 424
5 276
5 245
Индекс
100
90
87
87
Разходи за труд (EUR/година)
275 296 896
251 059 144
244 153 692
249 190 971
Индекс
100
91
89
91
(173)
Изчислена като годишна продукция за единица работна ръка, производителността достига същото равнище през ПР, каквото е било равнището през 2001 г., след като е претърпяла спад през 2002 г. и 2003 г.
Таблица 14
2001 г.
2002 г.
2003 г.
ПР
Производителност (тонове/единица работна ръка)
247
217
213
246
Индекс
100
88
86
100
(174)
Докато потреблението в Общността е намаляло с 8 % между 2001 г. и ПР, обемът на продажбите на производството на Общността за независими и свързани клиенти е намалял с 15 %. Затова пък пазарният дял на вноса с произход от четирите заинтересовани страни се е увеличил със 7,3 процентни пункта. От тук нататък, продажбите на производството на Общността са спаднали значително повече от потреблението в рамките на разглеждания период.
(175)
Предвид обема и цените на вноса с произход от четирите заинтересовани страни, влиянието на мащаба на действителния дъмпингов марж върху производството на Общността не може да бъде счетено за незначително.
(176)
Както се доказва от горния анализ на показателите за вредата, икономическото и финансово състояние на производството на Общността не се е подобрило след установяването на антидъмпинговите мерки върху вноса от някои страни на разглежданият продукт с произход от Русия и Румъния през 1997 г. и от Хърватска и Украйна през февруари 2000 г. Те показват също така, че Общността остава в деликатно и нестабилно състояние.
4.6. Заключения относно вредата
(177)
Анализът на показателите за вредата показа, че положението на производството на Общността се е влошило значително след 2001 г. и е достигнало най-ниското си равнище през 2003 г. През ПР показателите сочат подобрение по отношение на изключително лошото положение от 2003 г. Това подобрение през ПР може да се обясни с по-доброто общо положение на пазара и по-конкретно с ръста на търсенето на безшевни тръби, във връзка с нефтената и газовата промишленост. Въпреки това, производството на Общността е далече от възвръщане на равнището от 2001 г., т.е. от преди нарастването на дъмпинговия внос. За целта е уместно да се отбележи, че повишаването на продажната цена, наблюдавано през ПР, не беше достатъчно, за да отрази напълно нарастването на разходите за суровини, както и за подобряване на положението на производството на Общността.
(178)
Вярно е, че на пръв поглед, някои показатели на вредата, демонстрират стабилност (способност за привличане на капитали, заетост) или дори положително развитие (средни продажни цени). Въпреки това, по-голяма част от показателите за вреда (например рентабилността, инвестициите, производството и обема на продажбите) са се оказаха недвусмислено отрицателни през разглеждания период, макар и да бележат леко подобрение през ПР по отношение на предходната година. Въпреки това, подобрението не промени общото състояние, като се има предвид, че най-основните показатели останаха отрицателни.
(179)
Що се отнася до положителното развитие на цените, нарастването на цените през ПР не може да бъде приписано на подобряването на положението на производството на Общността, а по-скоро е обикновено последствие от увеличаването на цените на суровините. Освен това, горепосочените фактори, сочещи стабилност на положението не отразяват истинското положение на производството на Общността. В действителност, поради изключително отрицателното развитие на показателите, свързани с печалбата, дори жизнеспособността на производството е заплашена, ако средносрочно или дори в по-кратки срокове не се вземат мерки за противодействие на положението.
(180)
След оповестяването на окончателните заключения, някои производители износители изтъкнаха, че производството на Общността не е претърпяло значителна вреда през ПР. Изтъкнат беше аргументът, че данни, които са публично достояние, сочат, че производството на Общността е било в добро финансово положение и че неговите продажби и рентабилност са следвали положителна тенденция през ПР.
(181)
Следва да се отбележи, че някои от производителите на Общността действително са регистрирали положителни годишни финансови резултати за ПР, че са увеличили обема на своите продажби и са реализирали печалби. Въпреки че общото финансово положение на някои производители от Общността е било благоприятно през ПР, анализът следва да се базира на финансовите характеристики на производството на Общността що се отнася до производството и продажбите на пазара на Общността на сходния продукт. Тъй като сходния продукт не се зачита за цялостния обем на продукцията на производството на Общността, нито за всичките продажби в Общността се заключава, че въпреки добрата обща характеристика на някои от производителите на Общността на безшевни тръби, съществува значителна вреда по отношение на сходния продукт, продаван в Общността.
(182)
Въз основа на предходното беше направено заключението, че производството на Общността е претърпяло значителна вреда по смисъла на член 3, параграф 6 от основния регламент.
5. ПРИЧИННА ВРЪЗКА
5.1. Въведение
(183)
Съгласно член 3, параграфи 6 и 7 от основния регламент, Комисията проучи дали дъмпинговият внос на разглеждания продукт с произход от въпросните страни е предизвикал като последствие вреда за производството на Общността, която може да бъде счетена за значителна. Познатите фактори, различни от дъмпинговия внос, които в същия момент биха могли да причинят вреда на производството на Общността също бяха проучени, за да може евентуалната вреда, причинена от други фактори, да не бъде приписана на дъмпинговия внос.
5.2. Последствия от дъмпинговия внос
(184)
Вносът с произход от четирите заинтересовани страни нарасна през разглеждания период с 40 % като обем и със 7,3 процентни пункта като пазарен дял. В същото време, средните цени на същия този внос бяха с 32 % по-ниски от средните цени на производството на Общността за ПР. Нарастването на цените на дъмпинговия внос, установено през ПР, е само обикновено отражение от нарастването на разходите за суровини. Значителното нарастване на обема на вноса с произход от четирите заинтересовани страни и разрастването на техния пазарен дял през разглеждания период, при цени значително по-ниски от тези на производството на Общността, съвпадат с влошаването на общото финансово положение на последното през същия период.
(185)
Единичните цени на производството на Общността също нараснаха до 10 % през разглеждания период Въпреки това, тези цени бяха подценени и дори не успяха да покрият голямото увеличение на разходите за суровини, както сочи значителното равнище на загубите, претърпени от производството на Общността.
(186)
Въз основа на предходните съображения става ясно, че вносът на ниски цени с произход от четирите заинтересовани страни е изиграл определяща роля за влошаването на положението на производството на Общността, което се отразява по-специално в недостатъчното увеличение на продажната цена, намаляването на производството, на обема на продажбите и на пазарния дял, спада на рентабилността и съкращаването на инвестициите.
5.3. Последствия от други фактори
(187)
Потреблението от Общността е намаляло с 8 % за разглеждания период. Въпреки това, намаляването на потреблението само по себе си не може да се счита като причина за положението, свързано с вреда за производството на Общността, тъй като продажбите ѝ са намалели още повече отнесено към потреблението през разглеждания период (съответно -16 % и -14 % между 2001 г. и края на ПР). Освен това беше показано, че вносът с произход от разглежданите страни се е увеличил през разглеждания период и че той си е присвоил пазарните дялове, загубени от производството на Общността. Спадът на потреблението следователно не може да бъде считан за определяща причина за вредата, претърпяна от производството на Общността.
(188)
Според Евростат и информацията, събрана по време на разследването, основните страни, от които идват вносните безшевни тръби са Япония, Аржентина и Съединените американски щати.
(189)
Вносът с произход от Япония е нараснал на 52 960 тона през 2001 г. и е намалял с 34 % до 34 857 тона през разглеждания период. Пазарният дял на вноса от Япония на разглеждания продукт е нараснал на 2,5 % през 2001 г., след което е спаднал с 1,8 % през ПР. Вносът от Япония е извършван на цени, поне двойни на тези на производството на Общността. Затова се счита, че вносът с произход от Япония няма отрицателно въздействие върху положението на производството на Общността.
(190)
Вносът с произход от Аржентина се е увеличил с 52 % като от 30 962 тона през 2001 г. е достигнал 46 918 тона през ПР. От 2001 г. до ПР пазарният дял на Аржентина е нараснал с един процент, от 1,4 % на 2,4 %. За целия разглеждан период, цените на вноса с произход от Аржентина са останали на много по-високо равнище от това на четирите разглеждани страни. Средната цена CIF на тон внос от Аржентина възлиза на 660 EUR, срещу 501 EUR за четирите заинтересовани страни. В анализа се отчита факта, че един производител от Общността е бил свързан с производител износител, установен в Аржентина. Въпреки това беше доказано, че безшевните тръби, внасяни от този производител от Общността чрез свързаното му дружество в Аржентина нито като количество, нито като цена са били определящ фактор за вредоносното положение на този производител от Общността и върху производството на Общността като цяло.
(191)
Що се отнася до Съединените щати, статистиката на Евростат показва, че пазарният дял на вноса на безшевни тръби с произход от тази страна е нараснал от 0,6 % през 2001 г. на 1,8 % през ПР. Средните продажни цени на американския продукт в началото на разглеждания период бяха около 2 414 EUR на тон, т.е. почти четири пъти над тези на производството на Общността; след това те рязко намаляха със 77 % като достигнаха 797 EUR на тон през ПР, надминавайки все още тогавашните цени на Общността с 8 %. Следователно, въпреки повишения внос с произход от Съединените щати, те не могат да се считат за определяща причина за вредата, претърпяна от производството на Общността.
(192)
Беше изтъкнато, че вносът с произход от Аржентина и от Съединените щати е нараснал много от 2001 г. нататък и че общият им пазарен дял надхвърля 4 % в ПР и че цените на американския внос остават по-ниски от фактурираните от производителите износители от три от четирите заинтересовани страни.
(193)
Твърдението, според което цените на САЩ са по-ниски от тези, фактурирани от три от четирите заинтересовани страни не е подкрепено с факти. Общо казано, беше заключено, че по отношение по-специално на тяхното високо ценово равнище, тези сделки на внос не могат да се считат като определяща причина за вредата.
(194)
Един производител износител изтъкна, че дейностите на Общността се отнасят единствено до производството и продажбата на категориите от високата гама продукти (тръби OCGT), които се конкурират с вноса от Япония, Аржентина и Съединените щати. Беше приведен аргументът, че вносът с произход от тези три страни представлява като цяло, увеличение на пазарния дял с 1,5 процентни пункта между 2001 г. и ПР и че по-скоро той е заел мястото на безшевните тръби, произвеждани от производството на Общността, отколкото безшевните тръби, внасяни от Русия и Украйна.
(195)
Констатирано бе, че дори и да акцентира в по-голяма степен върху производството на продукти от високата гама, производството на Общността продължава да произвежда в значителни количества и всички различни продукти от ниската гама. Факт е, че тръбите OCGT представляват само малка част от дейността на производството на Общността, 5 % от общия обем и 7 % от сумата на продажбите на сходния продукт на пазара на Общността за ПРто. Нарастването на сумарния пазарен дял на Япония, Аржентина и Съединените щати с 1,5 %, т.е. от 4,5 % през 2001 г. на 6,0 % през ПР, се свързва, когато е приложимо, само в много малка степен със силно изразената загуба на пазарен дял, от 40,1 % на 36,7 % за производството на Общността през същия период. Следователно, твърдението, според което вносът с произход от тези три страни е станал повод за значителна вреда, претърпяна от производството на Общността, беше отхвърлено.
(196)
Един производител износител подчерта, че службите на Общността са пропуснали да вземат под внимание въздействието на вноса на безшевни тръби с произход от новите държави-членки. Беше изтъкнато, че по-рано е било констатирано, че този внос, основно с произход от Словакия, се е реализирал в Общността на вредоносни дъмпингови цени за производството на Общността. Този внос е бил обект на антидъмпингови мита, които са отпаднали вследствие на разширяването, станало в средата на ПР. Също така е било декларирано, че този внос е станал причина за загуба на пазарен дял от производството на Общността.
(197)
Въпреки това е уместно да се отбележи, че обемът продажби на производството на Общността и на другите европейски производители (включително Словакия) е намалял съответно с около 133 000 и 112 000 тона между 2001 г. и 2004 г., докато в същото време вносът с произход от четирите заинтересовани страни се е увеличил с около 120 000 тона (13).
(198)
Що се отнася до вноса от Словакия отпреди разширяването, не може да се твърди, че той е носел вреда за производството на Общността между 2001 г. и датата на присъединяването (1 май 2004 г.), като се има предвид, че той е бил обект на антидъмпингово обмитяване, което възстановява условията на безупречна конкуренция с производството на Общността. Не се приема, че евентуалния ефект на тези продажби върху вътрешния пазар на ЕС с 25 члена, считано от 1 май 2004 г., би могъл да обърне заключенията по отношение на вредата или да наруши причинната връзка между дъмпинговия внос с произход от четирите разглеждани страни и вредата, претърпяна от производството на Общността. В действителност един анализ на вноса на разглежданият продукт на пазара на Общността с произход от Словакия преди и след разширяването, основаващ се на данните от Евростат, показва, че през годината на присъединяване този внос в останалата част от пазара на Общността (ЕС-24) се е увеличил със 7 % или с 5 911 тона по отношение на годината на присъединяване. Това нарастване като обем е твърде малко в сравнение с развитието на вноса с произход от четирите заинтересовани страни.
(199)
Въз основа на предходното беше направено заключението, че пазарният дял на производството на Общността не е намалял поради конкуренция вътре в Общността.
(200)
Вследствие на това, аргументът, според който конкуренцията вътре в Общността може да обясни загубата на пазарен дял от производството на Общността, беше отхвърлен.
(201)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения, един производител износител изрази мнение, че не е отчитан цикличния характер на пазара на стомана, както го налага член 3, параграф 7 от основния регламент.
(202)
В тази връзка е уместно да се отбележи, че този производител износител не е привел никакво доказателство в подкрепа на твърдението, според което, цикличният характер на пазара на стомана е в основата на вредоносното положение на производството на Общността. Наред с това следва да се подчертае, че цикличният характер на пазара на стомана би трябвало да повлияе едновременно и на производството на Общността и на производителите износители. Следователно един цикъл в посока намаляване на пазара на безшевни тръби, за който се претендира, че оказва отрицателно въздействие върху положението на производството на Общността, би трябвало да има същото въздействие върху обема на вноса на безшевни тръби. Обемът на вноса с произход от четирите заинтересовани страни следва т.е. да намалее. Противно на това, както е обяснено и в съображение 151, акумулирания обем на вноса с произход от четирите заинтересовани страни нараства ежегодно в периода между 2001 г. и 2004 г. Следователно не може да се счита, че цикличният характер на пазара на стоманата е в основата на вредата, претърпяна от производството на Общността.
(203)
Едно дружество съобщи, че падането на курса на щатския долар спрямо еврото между 2001 г. и ПР би могло да повлияе върху положението на производството на Общността, но не представи доказателство, че тези колебания в обменния валутен курс действително са оказали отрицателно въздействие върху характеристиките на тази промишленост. При липса на каквато и да било доказателствена информация, сочеща, че вредоносното положение на производството на Общността е повлияно от поскъпването на еврото по отношение на долара, беше направено заключението, че колебанията на валутния курс не засягат причинната връзка между дъмпинговия внос и вредоносното положение на производството на Общността. Освен това, анализът на производството на Общността се основава на финансовата характеристика на сходния продукт, произвеждан и продаван на пазара на Общността. Тъй като основната част от продажбите на сходния продукт на пазара на Общността е фактурирана в евро и основните производствени разходи също са в евро, колебанията на обменният валутен курс по никакъв начин не могат да имат решаващо въздействие върху вредоносното положение на производството на Общността.
(204)
Като се има предвид горепосоченото развитие на обеми, цени и пазарен дял на вноса с произход от трети страни, беше направено заключението, че значителната вреда, претърпяна от производството на Общността не може да се отдаде на този внос.
(205)
Двама производители износители изтъкнаха аргумента, че спадът на рентабилността е резултат от повишаване на разходите за суровини и може да е свързан с дъмпинговия внос с произход от заинтересованите страни. В действителност разходите за скрап или заготовки, които са основната суровина за производството на безшевни тръби, са нараснали значително през разглеждания период. Двамата въпросни производители от Общността са доказали, че между последното тримесечие на 2003 г. и последното тримесечие на ПР, цените на скрапа и на заготовките са нараснали съответно на 66 % и на 77 %. Един от производителите на Общността е представил доказателство, че за целия разглеждан период, т.е. от 2001 г. до ПР, цената на скрапа се е удвоила, като от 99 EUR на тон през 2001 г. е достигнала 253 EUR на тон през ПР. Подобно развитие е било разглеждано по отношение и на средната цена на заготовките.
(206)
Въпреки това, значителната вреда, претърпяна от производството на Общността, не се обяснява с нарастването на разходите за суровини като такива, а както е обяснено в съображение 168, от факта, че производството на Общността не е било способно да пренесе това увеличение на разходите върху потребителите. В действителност, тъй като дъмпинговия внос с произход от заинтересованите страни значително подтиска цените на производството на Общността, производството на Общността не е успяло да повиши продажните цени дотолкова, че надлежно да отрази увеличението в разходите за суровини.
(207)
В отговор на оповестените окончателни заключения един производител износител изрази мнението, че е неправилно да се твърди, че в ПР рентабилността е спаднала, поради факта, че производителите на Общността са били неспособни, поради натиска върху цените, упражняван от дъмпинговия внос, да увеличат цените до равнища, които биха им дали възможност да покрият увеличението на разходите за суровини. Според това дружество цената на суровините (скрап) е нараснала с 15,8 % за ПР. Изтъкнат беше аргумента, че цените на дъмпинговия внос са се увеличили повече от цените на суровините.
(208)
Въпреки това, както е посочено по-горе, доказателствата, получени в ПР показват, че увеличението на разходите за суровини на производителите от Общността през ПР са били значително по-високи от твърдените 15,8 %. На основата на предоставените данни от някои производители на Общността се е наблюдавало също така че увеличението на разходите за суровини са надхвърлили увеличението на среднопретеглената цена на безшевните тръби с произход от четирите заинтересовани страни през целия разглеждан период. Вследствие на това, аргументът, според който производителите от Общността не са успели да увеличат своите продажни цени и продажбите им да бъдат на печалба, поради натиска върху цените, упражняван от дъмпинговия внос, беше приет.
(209)
Антидъмпинговите мерки, засегнали продуктите, отговарящи на първоначалното определение, валидно от 1997 г. за Румъния и Русия, не се прилагат от юли 2004 г., от съображения за предпазливост по отношение на антиконкурентното поведение на някои от производителите от Общността в миналото.
(210)
Някои производители износители и вносители поискаха да се проведе разследване за да се определи в каква степен картелът между някои европейски производители би могъл да окаже въздействие върху характеристиките на производството на Общността като цяло.
(211)
В тази връзка беше констатирано, че не е имало никакво застъпване във времето между продължителността на допуснатото нарушение от някои производители на Общността (от 1990 г. до 1995 г., а за някои продукти - до 1999 г.) и разглеждания период (от 2001 г. до 2004 г.), за който се отнася настоящата антидъмпингова процедура. Освен това, разследването не е извело нито едно доказателство, който да дава основание да се твърди, че цените на производството на Общността или други показатели за вреда са били повлияни от каквото и да било антиконкурентно поведение. Въз основа на предходното и при липса на каквато и да било информация или индикация, която да доказва обратното, може да се заключи, че картела между някои производители от Общността отпреди 2001 г. не е оказал никакво въздействие върху вредоносното положение на производството на Общността през разглеждания период.
(212)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения, един производител износител е подчертал, че службите на Комисията са пропуснали да проучат потенциалните последствия от връщането на производството на Общността към нормалните условия на конкуренция след преустановяването на картелното поведение пред 1999 г. Беше изтъкнат аргумента, че застъпването във времето между картелното поведение и периода, обект на настоящата процедура, не е представителен фактор и че службите на Комисията може да са сгрешили в преценката си за вредата и причинната връзка и може по този начин да са нарушили член 3, параграф 7 от основния регламент.
(213)
Следва първо да се подчертае, че само малка част от разглеждания продукт, а именно тръбите OCGT (класифицирани в кодове по КН 7304210020 и 7304291120) са били предмет на картелна процедура. През ПР, обемът на тръбите OCGT, продавани на пазара на Общността е представлявал само 5 % от общия обем продажби на производството на Общността.
(214)
Освен това, двегодишният срок, изтекъл между края на картелното поведение и началото на периода, за който се търси да бъде определено, дали е имало вреда, се счита за достатъчен, за да се върне производството на Общността към нормални условия на конкуренция. При всички случаи положението през ПР е било вредоносно.
(215)
Предвид предходното това искане беше отхвърлено.
5.4. Заключение относно причинната връзка
(216)
Съвпадението между, от една страна, нарастването на дъмпинговия внос с произход от заинтересованите страни, увеличаването на пазарния му дял и констатираното подтискане на цените и от друга страна, очевидното влошаване на положението на производството на Общността, позволява да се направи заключението, че дъмпинговият внос е причината за значителната вреда, претърпяна от производството на Общността по смисъла на член 3, параграф 6 от основния регламент.
6. ИНТЕРЕС НА ОБЩНОСТТА
(217)
Съгласно член 21 от основния регламент беше проучено, дали, независимо от заключенията относно вредоносния дъмпинг, съществуват наложителни причини да се направи заключението, че не е в интерес на Общността да се предприемат мерки в конкретния случай. Вероятното въздействие на евентуални мерки върху всички участващи страни както и последиците от непредприемане на мерки трябва да бъдат взети предвид в тази връзка.
6.1. Производство на Общността
(218)
Вредоносното положение, в което се намира производството на Общността, е резултат от затрудненията, които тя среща в конкурирането на вноса на ниски цени, обект на дъмпинг.
(219)
Беше счетено, че установяването на мерките ще даде възможност на производството на Общността да увеличи обема на своите продажби и пазарния си дял, което би генерирало икономии от мащаба и би ѝ дало възможност да постигне необходимото равнище на печалба, оправдаващо по-нататъшните инвестиции в нейните производствени инсталации.
(220)
При липса на мерки, положението на производството на Общността ще продължи да се влошава. Тя няма да бъде в състояние да инвестира в нови производствени мощности и да конкурира ефективно вноса с произход от трети страни. Ще се наложи някои дружества да спрат производството на сходния продукт и да съкратят персонала си. Следователно беше заключено, че установяването на антидъмпинговите мерки е в съответствие с интереса на производството на Общността.
(221)
Един производител от Общността, който не е част от жалбоподателите и е свързан с производител износител от Румъния подчерта, че производителите от Общността работещи с пълния си производствен капацитет не са в състояние да задоволят голямото търсене на безшевни тръби на пазара на Общността и в трети страни. Дружеството е сметнало, че установяването на митата ще има като последствие дефицит в предлагането на пазара на Общността. Въпреки това, както е уточнено по-горе, разследването показва, че през целия разглеждан период производството на Общността е разполагало със сериозен неизползван производствен капацитет, който би могъл да се използва за производството на разглеждания продукт, така че да отговори на търсенето на безшевни тръби на пазара на Общността.
(222)
Беше изтъкнат и аргумента, че налагането на мерките може да има като последствие ограничаването на конкуренцията на пазара на Общността. Следва да се отбележи, че освен производителите жалбоподатели, съществуват също така и много други големи производители на разглеждания продукт в новите държави-членки, както е посочено в съображение 139. Броят на производителите в Общността се оценява като достатъчно голям, за да гарантира конкуренция на пазара, дори и при налагането на антидъмпингови мерки. Освен това, както е посочено в съображения от 188 до 195, производители от други трети страни (например САЩ) също влизат в конкуренция с производството на Общността с подобни продукти и цени. Следователно се счита, че налагането на мерките няма да препятства на предлагането на безшевните тръби, както и че няма да ограничи конкуренцията на пазара на Общността.
6.2. Интерес на независимите вносители
(223)
Що се отнася до вносителите, само трима независими вносители отговориха на въпросника, след което е извършена инспекция на място при двама от тях. Четвърти независим вносител прие инспекция на място в последващ стадий на процедурата. Обемът на вноса на разглеждания продукт, реализиран от тези четирима вносители представлява 8 % от общия внос в Общността и 3 % от потреблението на Общността.
(224)
Като се има предвид, че по-голямата част от вноса на безшевни тръби в Общността става с посредничеството на вносители, свързани с производителите износители и че по-малко от половината внос идва на пазара на Общността с посредничеството на независими вносители, вносът на четиримата независими вносители може да се счита за представителен за всички независими вносители.
(225)
За един от вносителите, вносът на разглеждания продукт представлява 22 % от общия внос на безшевни тръби и съответната стойност на продажбите е 3 % от общия му оборот през ПР. През този период въпросните продажби са били изключително на печалба. Предвид факта, че по-голямата част от доставчиците на това дружество са установени в Общността или в страни, които не са били засегнати от установяването на антидъмпинговите мита, въздействието им не може да се счита за значително.
(226)
Втори вносител, чиято основна дейност се състои във внос и преработка на безшевни тръби, е внасял всички безшевни тръби от заинтересованите страни и по-специално от Русия. Една малка част от този внос се е отнасял до така наречените „сертифицирани тръби“. Следователно беше счетено, че установяването на мита върху вноса с произход от Русия ще има отрицателно въздействие върху общата дейност и по-конкретно върху рентабилността на това дружество. Въпреки това, тъй като освен този вносители има само още един доставчик на сертифицирани безшевни тръби, много вероятно е, едно евентуално увеличение на цената, поради налагането на антидъмпинговите мита върху продукта, да се отрази на крайния потребител. Наред с другото, това дружество също е способно да направи поне част от своите покупки от местен производител от Общността или да замести част от покупките си с други продукти, различни от разглеждания продукт.
(227)
Двамата други вносители, които оказаха съдействие и чийто обем на вноса представлява също само малка част от общия обем на внос на разглеждания продукт за ПР, сами счетоха, че няма да бъдат засегнати от налагането на митата.
(228)
Поради причините, изложени по-горе се счита, че налагането на антидъмпинговите мита ще засегне вносителите по различен начин в зависимост от тяхното собствено положение. Следователно може да се направи заключението, че налагането на мерките действително е в състояние да повлияе в отрицателна посока върху финансовото положение на някои вносители. Въпреки това, средно претеглено, това последствие не следва да има значително финансово въздействие върху общото финансово състояние на вносителите.
6.3. Интерес на потребителите
(229)
Никой от потребителите на разглеждания продукт не е отговорил на изпратения от Комисията въпросник. Въпреки това, разследването показа, че безшевните тръби се използват основно от строителни и нефтени дружества. Според наличните данни, безшевните тръби са компонент от по-мащабни проекти (котли, тръбопроводи, строителни съоръжения), за които беше заключено, че налагането на антидъмпинговите мерки върху безшевните тръби по всяка вероятност няма да окаже никакво значително въздействие върху разходите на тези потребители, което всъщност обяснява и липсата на сътрудничество от тяхна страна за настоящата процедура.
(230)
Въз основа на предходното и поради липса на каквото и да било доказателство или реакция от потребителските организации, беше направено заключението, че въздействието на предлаганите мерки върху потребителите най-вероятно ще бъде съвсем незначително.
(231)
Следователно се заключава, че няма никаква наложителна причина, свързана с интереса на Общността, която да налага в конкретния случай да не бъдат установени антидъмпингови мерки.
7. ОКОНЧАТЕЛНИ АНТИДЪМПИНГОВИ МЕРКИ
7.1. Равнище на отстраняване на вредата
(232)
Приемането на антидъмпингови мерки, които да попречат да последващи вреди, причинявани от дъмпинговия внос, е счетено за полезно.
(233)
Мерките следва да се наложат на равнище, достатъчно за отстраняване на причинената вреда от вноса, без да се надхвърля констатирания дъмпингов марж. За изчисляването на необходимия размер на митото за отстраняване вредоносния ефект от дъмпинга, беше счетено, че всяка мярка трябва да дава възможност на производството на Общността да покрива своите производствени разходи и да реализира печалба преди облагане, такава, каквато едно производство от този тип може основателно да очаква в този сектор при условията на нормална конкуренция, т.е. при отсъствие на дъмпингов внос върху продажбата на сходния продукт в Общността. Предвид средната рентабилност, постигната от производството на Общността през 2001 г., беше констатирано, че една норма на печалбата от 3 % върху оборота е минималната възможна, която тази промишленост може да очаква при отсъствието на вредоносен дъмпинг. Необходимото увеличение на цените е определено като се прави сравнение между среднопретеглената вносна цена, използвана за установяване на подтискането на цените за продуктите, продавани от производството на Общността на пазара на Общността. Невредоносната цена е получена, като продажните цени на производството на Общността са коригирани с отчитане на реалните загуби/печалби през ПР и е прибавена гореспоменатата норма на печалбата. Всяка разлика в резултат от това сравнение се изразява след това процентно от общата CIF стойност при вноса.
7.2. Окончателни мерки
(234)
Въз основа на предходното беше счетено, че по силата на член 9 от основния регламент, трябва да се наложат окончателни антидъмпингови мита върху вноса на разглеждания продукт на равнището на най-ниския дъмпингов марж или маржа на вредата, съгласно правилото за най-малка митническа ставка.
(235)
Тъй като равнищата на отстраняване на вредата са по-високи от установените дъмпингови маржове, окончателните мерки следва да се базират на последните. Остатъчните дъмпингови маржове са определени за всяка страна на равнището на дружествата с най-висок индивидуален марж.
(236)
Митата, които да се прилагат, изразени в процент от цената CIF франко граница на Общността, преди заплащане на мито, са както следва:
Страна
Дружество
Митническа ставка (%)
Хърватия
Всички дружества
29,8 %
Румъния
S.C. T.M.K. - Artrom S.A.
17,8 %
S.C. Mittal Steel Roman S.A.
17,7 %
S.C. Silcotub S.A.
11,7 %
Всички останали дружества
17,8 %
Русия
Joint Stock Company Chelyabinsk Tube Rolling Plant and Joint Stock Company Pervouralsky Novotrubny Works
24,1 %
Всички останали дружества
35,8 %
Украйна
OJSC Dnepropetrovsk Tube Works
12,3 %
CJSC Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube and OJSC Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant
25,1 %
CJSC Nikopol Steel Pipe Plant Yutist
25,7 %
Всички останали дружества
25,7 %
(237)
Индивидуалните митнически ставки, конкретни за всяко дружество, уточнени в настоящия регламент са въведени на основата на заключенията от настоящото разследване. Следователно те отразяват положението към времето на разследването по отношение на заинтересованите дружества. Тези митнически ставки (противно на приложимото в национален мащаб мито спрямо „всички дружества“), се прилагат изключително спрямо вноса на продукти, с произход от заинтересованите страни, произведени от цитираните дружества, т.е. от конкретните цитирани правни субекти. Внасяните продукти, произведени от всяко дружество, чието име и адрес не фигурират изрично в диспозитива на този регламент, включително свързаните дружества на изрично цитираните, не могат да се ползват от тези ставки и ще бъдат облагани със ставката, приложима за „всички останали дружества“.
(238)
Всяко искане за прилагане на тези индивидуални антидъмпингови митнически ставки (например, поради промяна в наименованието на субекта или създаването на нови производствени или търговски звена) следва веднага да се отнася до Комисията (14) и да съдържа всички необходими данни, по-специално всички изменения, настъпили в дейността на дружествата, свързани с производството, вътрешните продажби и износа, в резултат от промяната в наименованието или от създаването на новите производствени или търговски звена. Когато трябва, се правят необходимите разпореждания, включително чрез актуализиране на списъка на дружествата, ползващи се от индивидуална митническа ставка. За да се гарантира правилното прилагане на антидъмпинговата мярка, митото, прилагано на национално равнище, следва да се налага не само на износителите не оказали съдействие, но също така и на дружествата, които не са изнасяли разглеждания продукт в ПР. Въпреки това, последните се приканват, доколкото отговарят на условията на член 11, параграф 4, алинея втора от основния регламент, да депозират молба за преразглеждане по реда на този член, за да може да бъде разгледано тяхното конкретно индивидуално положение.
(239)
Установяването на пределната стойност на CEV от митническите власти на граница на Общността може да стане непряко, чрез проверка на 11 кода по КН, в които са класифицирани продуктите. През целия разглеждан период безшевните тръби с пределна стойност на CEV в рамките на 0,86 са представлявали 99.9 % от целия внос на разглеждания продукт. Следователно е направено заключението, че всички безшевни тръби, внасяни от заинтересованите страни, класифицирани във въпросните 11 кода по КН, следва да се считат за разглеждания продукт, с изключение на много редките случаи, при които, вносителят може да приведе доказателство, че пределната стойност на CEV на внасяните стоки надхвърля стойността 0,86.
7.3. Молба за освобождаване
(240)
Един вносител в Общността на така наречените сертифицирани безшевни тръби поиска дружеството му да не бъде облагано с антидъмпингово мито. Въпреки това, това дружество не е представило никакви основателни причини за да му се разреши такова индивидуално освобождаване. Следва да се отбележи, че този вносител внася безшевни тръби, които са обект на дъмпинг и носи вреда за производството на Общността и че, по тази причина, няма никакво основание да му бъде разрешено индивидуално освобождаване. Освен това е било счетено, че освобождавайки този вносител от антидъмпингово мито, се рискува в голяма степен да бъде предизвикано заобикаляне на мярката. В действителност, тъй като сертифицираните тръби могат да се използват и за серия други приложения, не са на лице достатъчни гаранции, че този внос ще бъде използван единствено в строителството в Италия.
7.4. Молба за частично суспендиране
(241)
След оповестяване на окончателните заключения, един вносител поиска частично суспендиране на обмитяването за период от девет месеца (подновяеми за нов период от дванадесет месеца) на част от вноса на разглеждания продукт, произведен от руския производител износител ТМК, попадащ в код по КН 7304 39 92 и сертифициран от италианското министерство на труда за използване в капиталното строителство в Италия.
(242)
Този вносител изтъкна, че частичното суспендиране се основава на причини от интерес за Общността, съгласно член 14, параграф 4 от основния регламент. Този вносител посочи, че без това частично суспендиране на мярката, той ще трябва да престане да внася сертифицирани тръби и като последствие от това, в Италия ще остане само едно дружество, произвеждащо сертифицирани безшевни тръби, което ще доведе до монополно положение.
(243)
Вносителят изтъкна, че частичното суспендиране на мярката няма да нанесе вреда на твърдения единствен производител от Общността, чийто обем на производство на сертифицирани безшевни тръби покрива приблизително две трети от търсенето на сертифицирани безшевни тръби в Италия. Впрочем вносителят изрази мнение, че едно частично суспендиране на мярката може лесно да се контролира от италианските митнически власти чрез обичайната проверка на сертификационните документи, които следва да се представят на митница при всяка операция по вноса.
(244)
Що се отнася до аргумента, според който при нереализиране на частично суспендиране на мярката ще се създаде монополно положение на пазара на Общността, следва да се отбележи, че ако през ПР е имало двама италиански производители на сертифицирани безшевни тръби, от 2005 г. вече съществува само едно такова дружество. Въпреки това обаче, може да се докаже, че през ПР, дъмпинговият внос на сертифицирани безшевни тръби с произход от Русия са подтиснали цените на сертифицирани тръби, произвеждани от производството на Общността в такава степен, че производителите от Общността не са били в състояние да конкурират този дъмпингов внос и вследствие на това, е трябвало да спрат или силно да ограничат производството на сертифицирани безшевни тръби. Това, че е останал само един единствен производител в Общността на сертифицирани безшевни тръби е всъщност последица от дъмпинговия внос на сертифицирани безшевни тръби с произход от Русия; следователно, аргументът, според който частичното суспендиране на митата няма да донесе вреда за производството на Общността е отхвърлен. Тъкмо обратното, налагането на митата би трябвало да доведе до по-висока конкуренция и новата поява на пазара на Общността на производители на сертифицирани тръби.
(245)
Макар и да се приеме, че контролът върху частичното суспендиране може принципно да се извършва от италианските митнически власти, исканото частично суспендиране би трябвало да се отхвърли по същите съображения, по които е отхвърлена молбата, за която става въпрос в съображение 240. Разрешаването на частично суспендиране на мярката за отделния вносител носи висок риск от заобикаляне на мярката, тъй като сертифицираните безшевни тръби, внасяни от това дружество, биха могли да служат и за други цели, освен за строителния отрасъл в Италия.
7.5. Гаранции
(246)
Същият вносител предложи да бъде приета гаранция от руския производител износител, който е негов доставчик. Гаранцията трябва да определи таван на количеството на вноса, под който този внос няма да подлежи на антидъмпингово облагане. Вносителят изтъкна, че вносът до този таван като количество, ще се използва единствено за капиталното строителство в Италия. Поради това, този внос не би могъл да нанесе вреда на производството на Общността. Наред с това ще има достатъчно предлагане на сертифицирани безшевни тръби в Общността. Въпреки това е уместно да отбележим, че съгласно член 8, параграф 1 от основния регламент, само производителите износители могат да предлагат гаранции, не и вносителите. Следователно молбата беше отхвърлена.
(247)
След като бяха коректно информирани за основните факти и съображения, на основата на които е предвидено да се препоръча налагане на окончателни антидъмпингови мерки, по-голяма част от производителите износители от разглежданите страни предложиха гаранции за цените, съгласно член 8, параграф 1 от основния регламент.
(248)
Все пак разглежданият продукт се характеризира с голям брой разновидности, с характеристики, които трудно се установяват при внос. Следователно, фактически е невъзможно за всяка разновидност на продукта да се определят подходящите минимални цени, които могат надлежно да се контролират от Комисията и от митническите органи на държавите-членки в момента на вноса. Освен това, разглежданият продукт се характеризира напоследък с голяма подвижност на цените и не е адаптирана към гаранция за фиксиране на цените за дълъг период от време. Тази променливост на цените се обяснява с променливостта на цените на суровините, а именно на заготовките и слитъците от стомана, както и стоманения скрап, които са основен, но променлив елемент в производствените разходи. Ако минималните цени на вноса бъдат индексирани върху цената на една от суровините, то следва да се определи формула за това индексиране, различна за всяка група производни продукти, което ще направи много сложно определението на параметрите на формулите за индексиране и контрола върху гаранциите.
(249)
Освен това се припомня, че в миналото са приемани гаранции за някои продукти, съответстващи на определението на продукта, прието за целите на настоящото разследване. Основаващи се на принципа, че цените на групите продукти съответстват на структура на цените валидни за Общността, тези гаранции се оказаха много сложни за контрол от страна на Комисията и не успяха да предизвикат повишаване на цените на невредоносни равнища, даващи възможност за възстановяване на условията на справедлива конкуренция в търговията на пазара на Общността (15).
(250)
При това, в някои случаи, предлаганото класифициране на продукта не е беше достатъчно подробно, за да даде възможност за подходящ мониторинг или предлаганото равнище на цените не даде възможност за отстраняване на вредоносния дъмпинг.
(251)
Като се има предвид предходното и по-специално трудностите, срещани при контрола на различните минимални цени на вноса, беше счетено, че принципно гаранции не могат да бъдат приложени. Въпреки това, предвид скорошното присъединяване на Румъния към Общността, продължителността на мерките спрямо тази страна ще бъде ограничена във времето. От тук се ограничава и риска от заобикаляне на минималните цени при внос на румънските износители, както и вероятността от значителни промени в цените. В резултат на това, с Решение 2006/441/ЕО на Комисията от 23 юни 2006 г. (16) за приемане на гаранциите, предложени в рамките на антидъмпинговата процедура относно вноса на някои безшевни тръби от желязо и от стомана, с произход, наред с другото, от Румъния, Комисията прие предлаганата гаранция от румънските производители износители. Причините, обосноваващи приемането на гаранцията бяха изложени в споменатото решение. Комисията признава, че предлаганата гаранция премахва вредоносния ефект от дъмпинга и ограничава значително риска от заобикаляне на мерките.
(252)
За да може Комисията и митническите власти да се следят дали дружествата, спазват гаранциите си, когато представят молба за пускане в свободно обращение до компетентните митнически органи, освобождаването от антидъмпингово мито се подчинява на: i) изискването за представяне на валидна фактура, т.е. търговска фактура, съдържаща поне данните и декларацията, определени в приложението, ii) условието, че внесените продукти са произведени, експедирани и фактурирани пряко от споменатите дружества на първия независим клиент в Общността и iii) условието, че декларираните и представени на митническите власти продукти съответстват точно на описанието от валидната фактура. Ако горепосочените условия не са изпълнени, митническа ставка започва да се прилага от момента на приемане на декларацията за пускане в свободно обращение.
(253)
Ако в изпълнение на член 8, параграф 9 от основния регламент, Комисията оттегли приемането на гаранция, поради нарушаването ѝ при някои сделки и обяви за невалидни съответните фактури, към момента на приемане на декларацията за пускане в свободно обращение възниква митническо задължение във връзка с тези сделки.
(254)
Вносителите следва да бъдат информирани, че е възникнало митническо задължение във връзка с нормалния търговски риск, към момента на приемане на декларацията за пускане в свободно обращение, както е описано в съображения 252 и 253, макар и да е приета от Комисията гаранция, предложена от производителя, от когото вносителите купуват пряко или непряко.
(255)
По реда на член 14, параграф 7 от основния регламент, митническите власти следва да информират своевременно Комисията за всяка индикация за нарушение на гаранцията.
(256)
Поради гореизложените причини, гаранциите на румънските производители-вносители са счетени за приемливи от Комисията и заинтересованите дружества са информирани за основните факти, съображения и задължения, на базата на които са приети техните гаранции. Затова пък, пак поради горепосочените причини, гаранциите, предложени от руските и украинските производители износители не са били счетени за приемливи.
(257)
Следва да се отбележи, че при нарушаване или оттегляне на гаранцията или в случай на оттегляне на приемането на гаранцията от Комисията, антидъмпинговото мито започва автоматично да се прилага, по реда на член 8, параграфи 9 и 10 от основния регламент.
7.6. Заключение относно двете междинни преразглеждания и съществуващите мерки
(258)
Припомня се, че както е отбелязано в съображение 3, двете междинни преразглеждания се провеждат от Комисията по нейна собствена инициатива, с цел да се даде възможност за евентуално изменение или отменяне на окончателните антидъмпингови мерки, които са в сила върху вноса, съответстващ на първоначалното определение на продукта с произход от Хърватска, Румъния, Русия и Украйна.
(259)
На основата на заключенията от настоящото разследване, следва да се наложат мерки върху вноса на безшевни тръби дефинирани в съображение 17, с произход от Хърватска, Румъния, Русия и Украйна. Тъй като разглежданият продукт, така както е определен в раздел 2.1. включва и продукта, подлежащ на вече съществуващи мита, не следва да продължи прилагането на митата, налагани върху продукта, съответстващ на първоначалното определение от Регламент (ЕО) № 2320/97 и Регламент (ЕО) № 348/2000; вследствие на което така изменените регламенти следва да се отменят.
(260)
Паралелно с това следва да се закрият двете междинни преразглеждания, посочени по-горе, както и междинното преразглеждане и преразглеждането по повод изтичането на срока на мерките, започнали през ноември 2002 г., за които се споменава в раздел 1.2.
(261)
Наред с това, Регламент (ЕО) № 1866/2005 относно разширяването на частичното суспендиране на мерките, наложени върху продукта, отговарящ на първоначалното определение и с произход от Хърватска и Украйна, е неактуален поради отменянето на Регламент (ЕО) № 348/2000,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Налага се окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои безшевни тръби, от желязо и от стомана, с кръгло напречно сечение с външен диаметър ненадвишаващ 406,4 милиметра и с въглероден еквивалент (CEV), равен или по-малък от 0,86, съгласно формулата и химическите анализи на Международния институт по заваряване (МИЗ) (17), съответстващи на кодове по КН ex 7304 10 10, ex 7304 10 30, ex 7304 21 00, ex 7304 29 11, ex 7304 31 80, ex 7304 39 58, ex 7304 39 92, ex 7304 39 93, ex 7304 51 89, ex 7304 59 92 и от 7304 59 93 (18) (кодове по ТАРИК 7304101020, 7304103020, 7304210020, 7304291120, 7304318030, 7304395830, 7304399230, 7304399320, 7304518930, 7304599230 и 7304599320) и с произход от Хърватия, Румъния, Русия и Украйна.
Окончателното антидъмпингово мито, приложимо към нетната цена франко граница на Общността, преди мито, на продуктите, описани по-горе и произведени от дружествата, изброени по-долу, е както следва:
Страна
Дружество
Антидъмпингово мито
Допълнителен код по ТАРИК
Хърватия
Всички дружества
29,8 %
Румъния
S.C. T.M.K. - Artrom S.A.
17,8 %
A738
S.C. Mittal Steel Roman S.A.
17,7 %
A739
S.C. Silcotub S.A.
11,7 %
A740
Всички останали дружества
17,8 %
A999
Русия
Joint Stock Company Chelyabinsk Tube Rolling Plant and Joint Stock Company Pervouralsky Novotrubny Works
24,1 %
A741
Всички останали дружества
35,8 %
A999
Украйна
OJSC Dnepropetrovsk Tube Works
12,3 %
A742
CJSC Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube and OJSC Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant
25,1 %
A743
CJSC Nikopol Steel Pipe Plant Yutist
25,7 %
A744
Всички останали дружества
25,7 %
A999
Чрез дерогация от първи параграф, окончателното мито не се прилага спрямо вноса пуснат в свободно обращение, съгласно разпоредбите на член 2.
Прилагат се действащите разпоредби в областта на митническото облагане, освен когато е предвидено друго.
Член 2
1. Декларираният внос за пускане в свободно обращение, фактуриран от дружества, чиито гаранции са приети от Комисията и са цитирани в Решение 2006/441/ЕО на Комисията от 23 юни 2006 г. (16) (и неговите изменения), се освобождава от антидъмпинговото мито, определено в член 1, при условие че:
-
всички продукти са произведени, експедирани и фактурирани пряко от споменатите дружества на първия независим клиент в Общността, и
-
че са придружени от гаранционна фактура, т.е. търговска фактура, съдържаща поне данните и декларацията, определени в приложението, и
-
декларираните и представени пред митническите власти стоки съответстват точно на описанието от валидната фактура.
2. Митническо задължение възниква към момента на приемане на декларацията за пускане в свободно обращение:
-
веднага щом бъде установено, по отношение на вноса, посочен в параграф 1, че едно или няколко от изброените в посочения параграф условия не са изпълнени, или
-
когато Комисията оттегли приемането на гаранцията, съгласно член 8, параграф 9 от основния регламент, чрез регламент или решение, отнасящо се до конкретните сделки и обяви съответните фактури за несъответстващи на гаранцията.
Член 3
Регламенти (ЕО) № 2320/97 и (ЕО) № 348/2000 се отменят.
Член 4
Междинните преразглеждания на антидъмпинговите мита приложими за вноса на безшевни тръби, от желязо и от стомана, с произход, наред с другото, от Русия и Румъния и от Хърватска и Украйна, започнали през март 2005 г., са приключени.
Междинното преразглеждане и преразглеждането във връзка с изтичането на срока на мерките, започнали през ноември 2002 г. и потвърдени от съображение 20 от Регламент (ЕО) 1322/2004 са приключени.
Член 5
Настоящият регламент влиза в сила в деня следващ публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Люксембург на 27 юни 2006 година.
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 954/2006,
annettu 27 päivänä kesäkuuta 2006,
lopullisen polkumyyntitullin käyttöönottamisesta tiettyjen Kroatiasta, Romaniasta, Venäjältä ja Ukrainasta peräisin olevien raudasta tai teräksestä valmistettujen saumattomien putkien tuonnissa, neuvoston asetusten (EY) N:o 2320/97 ja (EY) N:o 348/2000 kumoamisesta, tiettyjen muun muassa Venäjältä ja Romaniasta peräisin olevien, raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen saumattomien putkien tuontiin sovellettavien polkumyyntitullien välivaiheen tarkastelun ja toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun päättämisestä sekä tiettyjen muun muassa Venäjältä ja Romaniasta sekä Kroatiasta ja Ukrainasta peräisin olevien, raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen saumattomien putkien tuontiin sovellettavien polkumyyntitullien välivaiheen tarkastelujen päättämisestä
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 8 ja 9 artiklan sekä 11 artiklan 2 ja 3 kohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka tämä on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
1. MENETTELY
1.1 Menettelyn aloittaminen
(1)
Komissio ilmoitti Euroopan unionin virallisessa lehdessä31 päivänä maaliskuuta 2005 julkaistulla ilmoituksella (2), jäljempänä ’menettelyn aloittamista koskeva ilmoitus’, polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittamisesta Kroatiasta, Romaniasta, Venäjältä ja Ukrainasta peräisin olevien tiettyjen raudasta tai teräksestä, jäljempänä ’laajennettu tuotteen määritelmä’, valmistettujen saumattomien putkien, jäljempänä ’saumattomat rauta- ja teräsputket’, tuonnissa yhteisöön sekä muun muassa Venäjältä ja Romaniasta sekä Kroatiasta ja Ukrainasta peräisin olevien raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen saumattomien putkien, jäljempänä ’alkuperäinen tuotteen määritelmä’, tuontiin sovellettavien polkumyyntitullien kahden välivaiheen tarkastelun vireillepanosta.
(2)
Polkumyynnin vastainen menettely aloitettiin sen jälkeen, kun Euroopan unionin saumattomien teräsputkien valmistajien etuja valvova Defence Committee of the Seamless Steel Tube Industry of the European Union, jäljempänä ’valituksen tekijä’, oli tehnyt 14 päivänä helmikuuta 2005 valituksen sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa pääosan, tässä tapauksessa yli 50 prosenttia laajennettuun tuotteen määritelmään kuuluvien tuotteiden kokonaistuotannosta yhteisössä. Valituksessa esitetty näyttö kyseisen tuotteen polkumyynnistä ja siitä aiheutuvasta merkittävästä vahingosta katsottiin riittäväksi perusteeksi menettelyn aloittamiselle.
(3)
Komissio käynnisti välivaiheen tarkastelut omasta aloitteestaan perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan nojalla, jotta muun muassa Kroatiasta, Romaniasta, Venäjältä ja Ukrainasta peräisin olevia alkuperäiseen tuotteen määritelmään sisältyviä tuotteita koskevia neuvoston asetuksella (EY) N:o 2320/97 (3) ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 348/2000 (4) käyttöön otettuja lopullisia polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä, jäljempänä ’lopulliset toimenpiteet’, voidaan tarvittaessa muuttaa tai ne voidaan kumota. Muuttaminen tai kumoaminen saattaa osoittautua tarpeelliseksi, jos määritellään, että on otettava käyttöön laajennettuun tuotteen määritelmään sovellettavia toimenpiteitä, koska tuotteet, joihin asetuksella (EY) N:o 2320/97 ja asetuksella (EY) N:o 348/2000 käyttöön otettuja toimenpiteitä sovelletaan, kuuluvat kyseiseen laajennettuun tuotteen määritelmään.
1.2 Alkuperäiseen tuotteen määritelmään kuuluvia tuotteita koskevat voimassa olevat toimenpiteet
(4)
Asetuksella (EY) N:o 2320/97 otettiin käyttöön polkumyyntitullit muun muassa Romaniasta ja Venäjältä peräisin olevien, alkuperäiseen tuotteen määritelmään kuuluvien tuotteiden tuonnissa. Päätöksillä asetuksella 97/790/EY (5) ja 2000/70/EY (6) hyväksyttiin sitoumuksia muun muassa romanialaisilta ja venäläisiltä viejiltä. Neuvoston asetuksella (EY) N:o 1322/2004 (7) säädettiin eräiden yhteisön tuottajien aiemman kilpailua rajoittavan toiminnan vuoksi, ettei voimassa olevia toimenpiteitä varmuuden vuoksi enää sovelleta Romaniasta ja Venäjältä peräisin olevien alkuperäisen tuotteen määritelmään kuuluvien tuotteiden tuontiin (ks. kyseisen asetuksen johdanto-osan 9 kappale ja sitä seuraavat kappaleet). Kyseisen asetuksen johdanto-osan 20 kappaleessa todettiin, että marraskuussa 2002 ilmoituksella vireillepanosta aloitetut välivaiheen tarkastelu ja toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelu (8) jatkuisivat siihen saakka, että käytettävissä on uusia päätelmiä, jotka perustuvat uusiin tietoihin, joihin kilpailua rajoittava toiminta ei ole vaikuttanut, ja joiden avulla voidaan arvioida mahdollisten tulevien toimenpiteiden tarvetta.
(5)
Neuvosto muutti perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti suoritetun tutkimuksen seurauksena asetuksella (EY) N:o 258/2005 (9) asetuksessa (EY) N:o 348/2000 käyttöön otettuja toimenpiteitä, kumosi kyseisen asetuksen 2 artiklassa säädetyn mahdollisuuden vapauttaa tuonti tulleista sekä otti käyttöön 38,8 prosentin polkumyyntitullin Kroatiasta peräisin olevien alkuperäisen tuotteen määritelmään kuuluvien tuotteiden tuonnissa ja 64,1 prosentin polkumyyntitullin Ukrainasta peräisin olevien alkuperäisen tuotteen määritelmään kuuluvien tuotteiden tuonnissa lukuun ottamatta Dnepropetrovsk Tube Works -yrityksestä, jäljempänä ’DTW’, tulevaa tuontia, johon sovelletaan 51,9 prosentin polkumyyntitullia.
(6)
Komissio suspendoi päätöksellä 2005/133/EY (10) lopulliset toimenpiteet osittain yhdeksän kuukauden ajaksi 18 päivästä helmikuuta 2005. Osittaista suspensiota jatkettiin yhdellä vuodella neuvoston asetuksella (EY) N:o 1866/2005 (11). Sen vuoksi voimassa ovat asetuksessa (EY) N:o 348/2000 vahvistetut tullit, jotka ovat 23 prosenttia Kroatian ja 38,5 prosenttia Ukrainan osalta.
1.3 Väliaikaiset toimenpiteet
(7)
Koska tutkimuksen tietyt näkökohdat edellyttivät vielä lisäselvityksiä ja koska edellä 1.2 jaksossa tarkoitetut välivaiheen tarkastelu ja toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelu liittyivät toisiinsa, tutkimusta päätettiin jatkaa ottamatta käyttöön väliaikaisia toimenpiteitä.
1.4 Menettelyn osapuolet
(8)
Komissio ilmoitti virallisesti menettelyn aloittamisesta Kroatiassa, Romaniassa, Venäjällä ja Ukrainassa oleville vientiä harjoittaville tuottajille, niille tuojille/kauppiaille, käyttäjille, tavarantoimittajille ja järjestöille, joita asian tiedettiin koskevan, asianomaisten viejämaiden edustajille sekä valituksen tehneille ja muille yhteisön tuottajille, joita asian tiedettiin koskevan. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa.
(9)
Koska valituksessa mainittuja venäläisiä ja ukrainalaisia vientiä harjoittavia tuottajia, tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisön tuojia ja valitusta tukeneita yhteisön tuottajia oli runsaasti, menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa esitettiin polkumyynnin ja vahingon määrittämistä otantamenetelmällä perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti.
(10)
Jotta komissio voisi päättää otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valita otoksen, kaikkia venäläisiä ja ukrainalaisia vientiä harjoittavia tuottajia, yhteisön tuojia ja yhteisön tuottajia pyydettiin ilmoittautumaan komissiolle ja toimittamaan menettelyn aloittamista koskevan ilmoituksen mukaisesti perustiedot tarkasteltavana olevaan tuotteeseen liittyvästä toiminnastaan tutkimusajanjakson ajalta (1 päivän tammikuuta 2004 ja 31 päivän joulukuuta 2004 väliseltä ajanjaksolta).
1.4.1 Viejiä/tuottajia koskeva otanta
(11)
Venäläisten ja ukrainalaisten vientiä harjoittavien tuottajien toimittamien tietojen tarkastelun perusteella ja sen vuoksi, että molemmissa maissa tuottajien enemmistö kuuluu suuriin tuottajaryhmiin, päätettiin, että otanta ei ollut tarpeen Venäjän ja Ukrainan osalta.
1.4.2 Yhteisön tuotannonalaa ja tuojia koskeva otanta
(12)
Yhteisön tuottajista valittiin perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti otos, joka perustui suurimpaan mahdolliseen yhteisön tuottajien edustavaan tuotanto- ja myyntimäärään, jota voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa. Yhteisön tuottajilta saatujen tietojen perusteella komissio valitsi yhteensä viisi yritystä neljästä eri jäsenvaltiosta. Yksi alkuperäiseen otokseen kuulunut yhteisön tuottaja kieltäytyi myöhemmin yhteistyöstä, ja se korvattiin toisella yhteisön tuottajalla. Tuotantomäärän osalta todetaan, että otokseen kuuluneet viisi yritystä edustivat 49:ää prosenttia yhteisön kokonaistuotannosta. Asianomaisia osapuolia kuultiin perusasetuksen 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti, eivätkä ne vastustaneet asiaa. Muita yhteisön tuottajia pyydettiin lisäksi toimittamaan tiettyä yleisiä tietoja vahinkoa koskevaa tarkastelua varten. Koska tuojilta saatiin vain vähän vastauksia, päätettiin, ettei otanta ollut tarpeen tuojien osalta.
1.5 Lomakkeet markkinatalouskohtelua/yksilöllistä kohtelua koskevia pyyntöjä varten
(13)
Jotta ukrainalaiset vientiä harjoittavat tuottajat voisivat halutessaan esittää markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön, komissio lähetti lomakkeet pyyntöjen esittämistä varten niille ukrainalaisille vientiä harjoittaville tuottajille, joita asian tiedettiin koskevan. Kolme vientiä harjoittavien tuottajien ryhmää niihin etuyhteydessä olevien yritysten kanssa pyysi joko markkinatalouskohtelua tai vaihtoehtoisesti yksilöllistä kohtelua siinä tapauksessa, että ne eivät tutkimuksen perusteella täyttäisi markkinatalouskohtelun myöntämisen edellytyksiä.
1.6 Kyselylomakkeet
(14)
Komissio lähetti kyselylomakkeen kaikille osapuolille, joita asian tiedettiin koskevan, ja kaikille muille yrityksille, jotka ilmoittautuivat menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa. Vastaukset saatiin kolmelta romanialaiselta vientiä harjoittavalta tuottajalta ja kahdelta niihin etuyhteydessä olevalta yritykseltä, kahdelta venäläiseltä vientiä harjoittavien tuottajien ryhmältä ja viideltä niihin etuyhteydessä olevalta yritykseltä, joista kolmen sijoittautumispaikka oli yhteisössä, sekä kolmelta ukrainalaiselta vientiä harjoittavien tuottajien ryhmältä ja niihin etuyhteydessä olevilta yrityksiltä. Vastaukset kyselylomakkeeseen saatiin myös viideltä yhteisön tuottajalta. Vaikka kuusi tuojaa vastasi otantalomakkeeseen, ainoastaan kolme toimi yhteistyössä ja toimitti täydellisen vastauksen kyselylomakkeeseen. Eräs tuoja suostui siihen, että sen toimitiloihin tehdään tarkastuskäynti, vaikkei se toimittanutkaan vastausta kyselylomakkeeseen.
(15)
Komissio hankki ja tarkasti kaikki polkumyynnin, siitä aiheutuneen vahingon ja yhteisön edun määrittämistä varten tarvitsemansa tiedot. Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien yritysten toimitiloihin:
Yhteisön tuottajat
-
Dalmine S.p.A., Bergamo, Italia
-
Rohrwerk Maxhütte GmbH, Sulzbach-Rosenberg, Saksa
-
Tubos Reunidos S.A., Amurrio, Espanja
-
Vallourec & Mannesmann France S.A., Boulogne Billancourt, Ranska
-
V & M Deutschland GmbH, Düsseldorf, Saksa
Vientiä harjoittavat tuottajat Romaniassa
-
S.C. T.M.K. S.A., Slatina
-
S.C. Silcotub S.A., Zalau
-
S.C. Mittal Steel Roman S.A., Roman
Vientiä harjoittavat tuottajat Venäjällä
-
Volzhsky Pipe Works Open Joint Stock Company (’Volzhsky’), Volzhsky
-
Joint Stock Company Taganrog Metallurgical Works (’Tagmet’), Taganrog
-
Joint Stock Company Pervouralsky Novotrubny Works (’Pervouralsky’), Pervouralsk
-
Joint Stock Company Chelyabinsk Tube Rolling Plant (’Chelyabinsk’), Chelyabinsk
Etuyhteydessä oleva yritys Venäjällä
-
CJSC Trade House TMK, Moskova
Vientiä harjoittavat tuottajat Ukrainassa
-
CJSC Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube, Nikopol
-
CJSC Nikopol Steel Pipe Plant Yutist (Yutist), Nikopol
-
OJSC Dnepropetrovsk Tube Works (DTW), Dnepropetrovsk
-
OJSC Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant (NTRP), Dnepropetrovsk
Etuyhteydessä oleva kauppias Ukrainassa
-
SPIG Interpipe, Dnepropetrovsk, etuyhteydessä seuraaviin: NTRP ja Niko Tube
Etuyhteydessä oleva kauppias Sveitsissä
-
SEPCO S.A., Lugano, etuyhteydessä seuraaviin: NTRP ja Niko Tube
Etuyhteydessä oleva tuoja
-
Sinara Handel GmbH, Köln, etuyhteydessä seuraavaan: Artrom
Etuyhteydettömät tuojat
-
Thyssen Krupp Energostal S.A., Torun, Puola
-
Assotubi S.P.A., Cesena, Italia
-
Bandini Sider S.R.L., Imola, Italia
1.7 Tutkimusajanjakso
(16)
Polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän tammikuuta 2004 ja 31 päivän joulukuuta 2004 välisen ajanjakson, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahinkoa koskevaan arvioon vaikuttava kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2001 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajanjakson, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
2. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
2.1 Tarkasteltavana oleva tuote
(17)
Tarkasteltavana tuotteena ovat tietyt raudasta tai teräksestä valmistetut poikkileikkaukseltaan ympyränmuotoiset saumattomat putket, joiden ulkoläpimitta on enintään 406,4 mm ja joiden hiiliekvivalenttiarvo on IIW-instituutin (International Institute of Welding) kaavan ja kemiallisen analyysin mukaan enintään 0,86. Tarkasteltavana oleva tuote luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 7304 10 10, ex 7304 10 30, ex 7304 21 00, ex 7304 29 11, ex 7304 31 80, ex 7304 39 58, ex 7304 39 92, ex 7304 39 93, ex 7304 51 89, ex 7304 59 92 ja ex 7304 59 93 (12) (Taric-koodit 7304101020, 7304103020, 7304210020, 7304291120, 7304318030, 7304395830, 7304399230, 7304399320, 7304518930, 7304599230 ja 7304599320).
(18)
Tarkasteltavana olevaa tuotetta käytetään lukuisissa erilaisissa sovelluksissa, kuten putkijohtoina nesteiden kuljettamisessa, rakennusalalla paalutuksessa, mekaanisissa käyttötarkoituksissa, kaasujohdoissa, höyrykattilaputkissa sekä öljynporauksessa käytettävissä putkissa ja putkien osissa, jäljempänä ’OCTG-putket’, vaippa-, pumppaus- tai poraputkina öljyteollisuudessa.
(19)
Käyttäjille toimitettaessa saumattomat rauta- ja teräsputket voivat olla hyvin erilaisissa muodoissa. Ne voivat esimerkiksi olla galvanoituja tai kierteitettyjä, ne voidaan toimittaa vihreinä putkina (eli ilman lämpökäsittelyä), niissä voi olla erityiset päät tai erilaiset poikkileikkaukset ja ne voivat olla määräkokoon leikattuja. Putkia varten ei ole olemassa yleisiä standardikokoja, minkä vuoksi suurin osa saumattomista rauta- ja teräsputkista tehdään asiakkaan tilauksen mukaisesti. Saumattomat rauta- ja teräsputket liitetään tavanomaisesti yhteen hitsaamalla. Erityistapauksissa ne voidaan kuitenkin liittää yhteen kiertein tai niitä voidaan käyttää yksinään, vaikka ne ovatkin hitsattavissa. Tutkimuksessa kävi ilmi, että kaikilla saumattomilla rauta- ja teräsputkilla on samat fyysiset, kemialliset ja tekniset perusominaisuudet sekä samat peruskäyttötarkoitukset.
(20)
Jotkin asianomaiset osapuolet vastustivat tässä menettelyssä käytettyä tuotteen soveltamisalan määritelmää. Ensinnäkin jotkin osapuolet väittivät, että jotkin tuotteen kuvaukseen sisältyvät tuotetyypit ovat mekaanisilta ja kemiallisilta perusominaisuuksiltaan erilaisia (ks. johdanto-osan 21-26 kappale). Toiseksi useissa väitteissä asetettiin kyseenalaiseksi hitsattavuusperusteen käyttö ja hiiliekvivalentti-kynnysarvo, jotka liittyvät toisiinsa (ks. johdanto-osan 27-36 kappale). Lisäksi yksi osapuoli vaati, että niin kutsutut sertifioidut saumattomat rauta- ja teräsputket jätetään tuotteen määritelmän ulkopuolelle (ks. johdanto-osan 37 kappale).
(21)
Väitettiin, että jotkin tuotteen kuvaukseen sisältyvät tuotetyypit eli OCTG-putket ja kaasuputket eroavat mekaanisilta ja kemiallisilta perusominaisuuksiltaan ja käyttötarkoituksiltaan muista saumattomista rauta- ja teräsputkista eivätkä ne olisi keskenään vaihdettavissa.
(22)
Määritelty tuote sisältää erilaisia tuotetyyppejä. Katsotaan kuitenkin, että eri segmentteihin (sekä alimpiin että ylimpiin segmentteihin) kuuluvat tuotetyypit muodostavat yhden tuotteen, jos eri segmenttien välillä ei ole selviä rajoja, toisin sanoen jos toisiaan lähellä olevat tyypit ovat osittain päällekkäisiä ja niiden välillä on kilpailua. Näin on asian laita tässä menettelyssä, koska esitettiin näyttöä siitä, että tutkimuksen soveltamisalaan kuuluvia seosteisia ja seostamattomia putkia voitaisiin käyttää samoihin käyttötarkoituksiin ja että seostamattomien putkien ja seosteisten putkien luokkien välillä ei ole selkeitä rajoja.
(23)
OCTG-putkien ja kaasuputkien osalta tutkimus osoitti, että muun muassa niiden kemialliset ominaisuudet ovat vertailtavissa saumattomien rauta- ja teräsputkien muihin tyyppeihin, koska ne kuuluvat 0,86:n hiiliekvivalenttiarvoa koskevan kynnyksen piiriin. Lisäksi niillä on muiden tuotetyyppien kanssa muita samoja perusominaisuuksia, esimerkiksi ulkoläpimitta ja seinämän paksuus.
(24)
Eräät vientiä harjoittavat tuottajat väittivät OCTG-putkien ja kaasuputkien käyttötarkoitusten osalta, että OCTG-putkia ja kaasuputkia käytettäisiin eri sovelluksissa ja että ne eivät olisi vaihdettavissa muuntyyppisten saumattomien rauta- ja teräsputkien kanssa. Tässä yhteydessä todettiin, että tällä hetkellä CN-koodiin 7304 21 00 luokitellut, rakennusalalla käytettävät sileäpäiset OCTG-putket ovat keskenään vaihdettavissa tällä hetkellä CN-koodiin 7304 39 58 luokiteltujen muiden seostamattomasta teräksestä valmistettujen putkien kanssa. Sen vuoksi saumattomien rauta- ja teräsputkien eri tyyppien käyttötarkoituksissa on ainakin osittaista päällekkäisyyttä.
(25)
Edellä oleva perusteella hylätään väite, jonka mukaan toisaalta OCTG-putket ja kaasuputket ja toisaalta muuntyyppiset saumattomat rauta- ja teräsputket eivät ole keskenään vaihdettavissa.
(26)
Toinen vientiä harjoittava tuottaja väitti, ettei hiiliekvivalenttiarvo ole tuotteen kemiallinen ominaisuus, koska se ei suoraan liity saumattomien rauta- ja teräsputkien kemialliseen koostumukseen vaan on sen funktio. Vaikka on totta, että hiiliekvivalenttiarvo on laskentakaavan tulos, kaava liittyy suoraan tuotteen kemialliseen koostumukseen, ja sen perusteella on mahdollista verrata teräksen eri laatuluokkia hitsattavuuden suhteen. Hiiliekvivalenttiarvo ei myöskään liity mihinkään teräksen tekniseen tai mekaaniseen erityispiirteeseen, vaan riippuu yksinomaan sen kemiallisesta koostumuksesta. Tämän perusteella katsotaan, että hiiliekvivalenttiarvo on tuotteen kemiallinen ominaisuus, ja väite hylättiin.
(27)
Eräät osapuolet väittivät, että hitsattavuusperuste on tarkasteltavana olevan tuotteen osalta erittäin epäolennainen ominaisuus, koska väitteen mukaan huomattavaa osaa tuotteen määritelmään kuuluvista tuotteista (kierteitettyjä putkia ja OCTG-putkia) ei koskaan hitsata. Sen vuoksi väitettiin, että eri tuotteita pidettiin keinotekoisesti yhtenä tuotteena käyttämällä perusteena hitsattavuutta.
(28)
Ensiksi on syytä huomata, että hitsattavuus on kaikille saumattomille rauta- ja teräsputkille yhteinen kemiallinen ja tekninen ominaisuus (koska se riippuu teräksen kemiallisesta koostumuksesta). Koska suurin osa saumattomista rauta- ja teräsputkista liitetään yhteen hitsaamalla, se on olennainen ominaisuus tuotteen määritelmässä. Toisaalta niiden kierteitettyjen putkien ja OCTG-putkien osalta, joita ei yleensä hitsata, tutkimuksessa kävi ilmi, että ne ovat kuitenkin hitsattavissa ja niillä on näin ollen tämä sama kemiallinen ja tekninen perusominaisuus. Lisäksi ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että kierteitetyt tai kierteitettävät saumattomat rauta- ja teräsputket sekä OCTG-putket voitaisiin muuttaa hitsattavissa oleviksi saumattomiksi rauta- ja teräsputkiksi yksinkertaisella poistotoimenpiteellä. Etenkin OCTG-putkien osalta on näyttöä siitä, että sama putki voidaan luokitella kahteen eri luokkaan (ja jopa CN-koodiin) yksinomaan sen käyttötarkoituksen perusteella eli sen mukaan, käytetäänkö sitä rakennusalalla vai öljynporausteollisuudessa. Lopuksi todettiin, että eräitä OCTG-putkiksi luokiteltuja, asianomaisista maista tuotuja tuotteita ei ollut käytetty öljy- tai kaasusektorilla.
(29)
Yksi viejä esitti, että eurooppalaisten standardien mukaan ainoastaan yksi teräslaatu soveltuu kierteitettäviin putkiin ja että nämä tuotteet olisi sen vuoksi erotettava muista saumattomista rauta- ja teräsputkista. Erityisesti OCTG-putkia koskevien erilaisten standardien tarkastelu osoitti, että olemassa ei ole yhtä ainutta teräslaatua, jota voidaan käyttää kierteitettävien putkien tuotantoon.
(30)
Edellä olevan perusteella saumattomien rauta- ja teräsputkien hitsattavuutta pidetään soveltuvana perusteena tuotteen soveltamisalan määrittämisessä. Näin ollen väite, jonka mukaan ehdotetussa tuotteen määritelmässä ryhmitellään keinotekoisesti eri tuotteet samaan määritelmään, hylätään.
(31)
Väitettiin, että tuotteen määritelmän perusteena ei voida käyttää hiiliekvivalenttikynnysarvoa, koska tämä ei olisi soveltuva peruste saumattomien rauta- ja teräsputkien hitsattavuuden määrittämisessä.
(32)
Tutkimus osoitti, että hiiliekvivalenttiarvo on indikaattori, joka liittyy suoraan sekä teräksen kemialliseen koostumukseen että sen hitsattavuuteen. Korkea hiiliekvivalenttiarvo tarkoittaa, että teräksessä on enemmän hiiltä ja/tai seoksia ja että terästä on vaikeampi hitsata. Matalampi hiiliekvivalentti taas osoittaa, että teräksessä on vähemmän hiiltä ja/tai seoksia ja että sitä on myös helpompi hitsata. Toisin sanoen eri hiiliekvivalenttiarvot vaativat erilaiset hitsausolosuhteet. Teräs, jonka hiiliekvivalenttiarvo on 0,86, vaatii jo erityisiä hitsausolosuhteita, eikä sitä sen vuoksi yleensä hitsata. Koska hiiliekvivalenttiarvo on hitsattavuuden indikaattori, hiiliekvivalenttia koskevaa kynnysarvoa pidettiin asianmukaisena perusteena tuotteen soveltamisalan määrittämisessä.
(33)
Eräs vientiä harjoittava tuottaja väitti, että hiiliekvivalenttiarvo on vain yksi teräksen monista teknisistä ja mekaanisista erityispiirteistä, eikä sitä sen vuoksi voitaisi käyttää yksinään tuotteen soveltamisalan määrittelyssä. Tältä osin todetaan, että hiiliekvivalenttiarvoa pidetään soveltuvana perusteena tuotteen soveltamisalan määrittämisessä. Kuten tuotteen määritelmästä käy lisäksi ilmi, hiiliekvivalenttiarvo ei ole ainoa käytetty peruste. Lopuksi todetaan, että tuotetyyppien vertailtavuutta arvioitiin yksityiskohtaisemmin ottaen huomioon tuotteen eri ominaisuudet (esimerkiksi koko ja lämpökäsittely).
(34)
Eräät asianomaiset osapuolet väittivät, että hiiliekvivalenttiarvon kynnys 0,86 asetettiin keinotekoisesti, koska hitsattavuuden helppouden raja on alempi kuin 0,86. Hiiliekvivalenttiarvo 0,86 ei kuitenkaan liity hitsattavuuden helppouden käsitteeseen. Valituksen tehnyt yhteisön tuotannonala väitti ja toimitti näyttöä siitä, että arvo edustaa sellaisen seostamattoman teräksen hiiliekvivalenttiarvon enimmäisarvoa, jota voidaan eurooppalaisten standardien mukaan käyttää saumattomissa rauta- ja teräsputkissa.
(35)
Sen vuoksi päätellään, että sekä hiiliekvivalenttiarvo että 0,86:ksi määritelty kynnys kattavat sellaisen tuotevalikoiman, jota voidaan pitää yhtenä tuotteena, vaikka määritelmän ulkopuolelle jätetäänkin esimerkiksi ruostumattomasta teräksestä valmistetut putket tai kuulalaakeroidut putket, joiden hiiliekvivalenttiarvo on korkeampi kuin 0,86.
(36)
Edellä esitetyn perusteella hakijan ehdottama hiiliekvivalenttiarvon kynnys säilytettiin tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmässä.
(37)
Yksi yhteisön tuoja väitti, että niin kutsuttujen sertifioitujen saumattomien rauta- ja teräsputkien ei tulisi kuulua tuotteen määritelmään. Kyseiset saumattomat rauta- ja teräsputket tuotetaan Italian julkisten töiden ministeriön hyväksymässä sertifioidussa menettelyssä ja käytetään rakennushankkeiden paalutustöissä Italiassa. Todettiin kuitenkin, että tarkasteltavana olevan tuotteen kaikilla tyypeillä, myös saumattomilla rauta- ja teräsputkilla, on samat fyysiset, kemialliset ja tekniset perusominaisuudet ja käyttötarkoitukset. Sellaista näyttöä ei saatu (eikä kyseinen yritys esittänyt näyttöä), jonka perusteella olisi voitu päätellä, että kyseiset sertifioidut putket olisivat eri tuote ja että ne olisi sen vuoksi jätettävä toimenpiteiden soveltamisalan ulkopuolelle. Sen vuoksi väite oli hylättävä.
(38)
Edellä esitetyn perusteella pääteltiin, että kaikkia saumattomia rauta- ja teräsputkia mahdollisista tuotetyyppien eroista huolimatta pidetään tässä menettelyssä yhtenä tuotteena, koska niillä on samat fyysiset, kemialliset ja tekniset perusominaisuudet ja samat pääasialliset käyttötarkoitukset.
2.2 Samankaltainen tuote
(39)
Tutkimuksessa todettiin, että Kroatiasta, Romaniasta, Venäjältä ja Ukrainasta yhteisöön vietävällä tuotteella, kyseisten maiden kotimarkkinoilla tuotetulla ja myytävällä tuotteella sekä yhteisön tuottajien yhteisössä valmistamalla ja myymällä tuotteella on samat fyysiset, tekniset ja kemialliset perusominaisuudet ja samat käyttötarkoitukset, mistä syystä niitä pidetään perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuina samankaltaisina tuotteina.
3. POLKUMYYNTI
3.1 Yleiset menetelmät
(40)
Seuraavassa esiteltyjä yleisiä menetelmiä on sovellettu kaikkiin Kroatiassa, Romaniassa ja Venäjällä toimiviin vientiä harjoittaviin tuottajiin sekä tutkimuksessa yhteistyössä toimineisiin ukrainalaisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin, joille myönnettiin markkinatalouskohtelu. Näin ollen polkumyyntiä koskevat päätelmät esitetään siten, että kustakin asianomaisesta viejämaasta esitetään ainoastaan kyseistä maata erityisesti koskevat tiedot.
3.1.1 Normaaliarvo
(41)
Perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti tutkittiin ensin kunkin yhteistyössä toimivan vientiä harjoittavan tuottajan osalta, oliko tarkasteltavana olevan tuotteen kotimarkkinamyynti edustavaa, eli oliko kotimarkkinamyynnin kokonaismäärä vähintään 5 prosenttia kyseisen tuottajan yhteisöön suuntautuneen vientimyynnin kokonaismäärästä. Tämän jälkeen komission yksiköt yksilöivät ne tarkasteltavana olevan tuotteen tyypit, joita myivät kotimarkkinoilla yritykset, joiden kokonaismyynti kotimarkkinoilla oli edustavaa, ja jotka olivat samanlaisia kuin yhteisöön vietäväksi myydyt lajit tai suoraan verrattavissa niihin.
(42)
Kunkin tuotetyypin osalta, jota vientiä harjoittavat tuottajat olivat myyneet kotimarkkinoillaan ja jonka oli todettu olevan suoraan verrattavissa yhteisöön suuntautuneeseen vientiin myydyn tarkasteltavana olevan tuotteen lajiin, määritettiin, oliko kotimarkkinamyynti ollut riittävän edustava perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Tarkasteltavana olevan tuotteen tietyn lajin kotimarkkinamyyntiä pidettiin riittävän edustavana, jos kyseisen lajin kotimarkkinamyynnin kokonaismäärä tutkimusajanjakson aikana oli vähintään 5 prosenttia siihen verrattavissa olevan, yhteisöön viedyn tarkasteltavana olevan tuotteen lajin kokonaismyyntimäärästä.
(43)
Sen jälkeen selvitettiin, voitiinko tarkasteltavana olevan tuotteen kunkin tuotetyypin kotimarkkinamyyntiä pitää tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuneena perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti määrittämällä, kuinka suuri osuus kyseisen tuotetyypin riippumattomille asiakkaille suuntautuneesta myynnistä oli ollut kannattavaa.
(44)
Kun vähintään määritettyjä tuotantokustannuksia vastaavilla nettomyyntihinnoilla tapahtuneen tarkasteltavana olevan tuotteen lajin myynnin osuus oli yli 80 prosenttia kyseisen lajin kokonaismyyntimäärästä ja kun kyseisen tuotetyypin painotettu keskihinta oli vähintään tuotantokustannusten tasoinen, normaaliarvon perustana käytettiin tosiasiallista kotimarkkinahintaa, joka laskettiin määrittämällä kyseisen tuotetyypin kaiken tutkimusajanjakson aikana tapahtuneen kotimarkkinamyynnin hintojen painotettu keskiarvo riippumatta siitä, oliko myynti ollut kannattavaa. Jos tuotetyypin kokonaismyyntimäärästä enintään 80 prosenttia oli kannattavaa tai jos kyseisen tuotetyypin painotettu keskihinta oli tuotantokustannuksia alempi, normaaliarvon perustana käytettiin tosiasiallista kotimarkkinahintaa, joka laskettiin määrittämällä yksinomaan kyseisen tuotetyypin kannattavan myynnin painotettu keskiarvo edellyttäen, että kannattavan myynnin osuus kyseisen lajin kokonaismyyntimäärästä oli vähintään 10 prosenttia. Tapauksissa, joissa tuotetyypin kannattavan myynnin määrä oli alle 10 prosenttia kokonaismyynnin määrästä, kyseisen lajin myyntiä pidettiin riittämättömänä, eikä kotimarkkinahinnan katsottu soveltuvan normaaliarvon määrittämisen perustaksi.
(45)
Kun normaaliarvon määrittämiseen ei voitu käyttää vientiä harjoittavan tuottajan myymän tietyn tuotetyypin kotimarkkinahintoja, oli sovellettava toista menetelmää. Tällöin komissio käytti laskennallista normaaliarvoa. Normaaliarvo määritettiin laskennallisesti perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti lisäämällä kohtuullinen määrä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä kohtuullinen voittomarginaali viejän viemien tuotetyyppien valmistuskustannuksiin, joita tarvittaessa oikaistiin. Perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten osuus ja voittomarginaali perustuivat samankaltaisen tuotteen tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuneen myynnin keskimääräisiin myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksiin ja voittomarginaaliin.
3.1.2 Vientihinta
(46)
Kaikissa niissä tapauksissa, joissa tarkasteltavana olevaa tuotetta oli viety yhteisöön riippumattomille asiakkaille, vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti eli tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien vientihintojen perusteella.
(47)
Jos vienti tapahtui etuyhteydessä olevien tuojien kautta, vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti sen hinnan perusteella, jolla maahantuodut tuotteet jälleenmyytiin ensimmäisen kerran riippumattomalle ostajalle ja jota oikaistiin asianmukaisesti kaikkien tuonnin ja jälleenmyynnin välillä aiheutuneiden kustannusten sekä kohtuullisten myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten ja kohtuullisen voiton huomioon ottamiseksi. Tässä käytettiin etuyhteydessä olevien tuojien omia myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia. Voittomarginaali määritettiin yhteistyössä toimivilta etuyhteydettömiltä tuojilta saatujen tietojen perusteella.
3.1.3 Vertailu
(48)
Normaaliarvoa ja vientihintoja verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Jotta normaaliarvon ja vientihinnan vertailu olisi tasapuolinen, otettiin hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen vaikuttavat erot asianmukaisesti huomioon tekemällä oikaisuja perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti. Oikaisuja tehtiin kaikissa tapauksissa, joissa niitä pidettiin kohtuullisina ja paikkansa pitävinä ja joissa niistä esitettiin todennettu näyttö.
3.1.4 Tutkittujen yritysten polkumyyntimarginaali
(49)
Perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaisesti kunkin vientiä harjoittavan tuottajan painotettua keskimääräistä normaaliarvoa verrattiin sen vientihintojen painotettuun keskiarvoon tuotetyypeittäin.
(50)
Niille vientiä harjoittaville tuottajille, jotka oli todettu etuyhteydessä oleviksi yrityksiksi, painotettu keskimääräinen polkumyyntimarginaali laskettiin vakiokäytännön mukaisesti, jota komissio soveltaa etuyhteydessä oleviin vientiä harjoittaviin tuottajiin.
3.1.5 Jäännöspolkumyyntimarginaali
(51)
Yhteistyöstä kieltäytyneille yrityksille määritettiin jäännöspolkumyyntimarginaali käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti.
3.2 Kroatia
3.2.1 Kroatialaisen viejän kieltäytyminen yhteistyöstä
(52)
Ainoa kroatialainen tuottaja, Mechel Željezara Ltd., asetettiin selvitystilaan syksyllä 2004. Valtiollinen, yksityistämisprosessista vastaava Kroatian yksityistämisrahasto CPF perusti sen tilalle uuden oikeussubjektin nimeltä Valjaonica Cijevi Sisak d.o.o., jäljempänä ’VCS’.
(53)
VCS ilmoitti komissiolle, ettei se kyennyt toimimaan yhteistyössä tässä tutkimuksessa, koska sen oikeudellista edeltäjää ei muodollisesti ollut enää olemassa ja koska saumattomien rauta- ja teräsputkien tuotanto oli päättynyt heinäkuussa 2004. Yrityksen mukaan sillä ei ollut lupaa paljastaa entisten omistajiensa hallussa olevia kaupallisia, tilinpito- tai tuotantotietoja. Koska polkumyyntimarginaalia ei sen vuoksi voitu määrittää yrityksen omien tietojen perusteella, se laskettiin käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti.
(54)
Toimitetuista tiedoista käy ilmi, että VCS jatkoi saumattomien rauta- ja teräsputkien tuotantoa kesäkuussa 2005. Yritys voi esittää välivaiheen tarkastelua koskevan pyynnön perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
3.2.2 Normaaliarvo
(55)
Koska muita tietoja ei ollut käytettävissä, normaaliarvo laskettiin käytettävissä olevien eli valituksessa annettujen tietojen perusteella.
3.2.3 Vientihinta
(56)
Vientihinta laskettiin Eurostatilta saatujen tutkimusajanjaksoa koskevien tietojen perusteella.
3.2.4 Vertailu
(57)
Perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti vientihintaa oikaistiin kuljetus- ja vakuutuskustannusten sekä palkkioiden osalta valituksessa olleiden tietojen perusteella.
3.2.5 Polkumyyntimarginaali
(58)
Polkumyyntimarginaali on prosentteina CIF-tuontihinnasta yhteisön rajalla tullaamattomana ilmaistuna seuraava:
Yritys
Polkumyyntimarginaali
Valjaonica Cijevi Sisak d.o.o.
29,8 %
(59)
Koska VCS on ainoa tarkasteltavana olevan tuotteen tuottaja Kroatiassa, jäännöspolkumyyntimarginaali vahvistettiin samalle tasolle.
3.3 Romania
(60)
Vastaukset kyselylomakkeeseen saatiin kolmelta vientiä harjoittavalta tuottajalta, joista kaksi oli etuyhteydessä tarkasteltavana olevan tuotteen tuojiin yhteisössä.
3.3.1 Normaaliarvo
(61)
Kaikkien kolmen vientiä harjoittavan tuottajan osalta samankaltaisen tuotteen kokonaismyynti kotimarkkinoilla oli edustavaa johdanto-osan 41 kappaleessa määritellyllä tavalla. Tuotetyyppien enemmistön osalta normaaliarvo määritettiin Romaniassa olevien riippumattomien asiakkaiden tavanomaisessa kaupankäynnissä maksamien tai maksettaviksi tulevien hintojen perusteella. Joidenkin tuotetyyppien kotimarkkinamyynti oli kuitenkin riittämätöntä, eikä sitä näin ollen voitu pitää edustavana, tai se ei tapahtunut tavanomaisessa kaupankäynnissä, ja sen vuoksi normaaliarvo määritettiin laskennallisesti johdanto-osan 45 kappaleessa kuvatulla tavalla.
3.3.2 Vientihinta
(62)
Suurin osa yhden vientiä harjoittavan tuottajan vientimyynnistä yhteisöön suuntautui tutkimusajanjakson aikana kahdelle etuyhteydessä olevalle tuojalle. Sen vuoksi vientihinta muodostettiin johdanto-osan 46 kappaleessa kuvatulla tavalla.
(63)
Kyseinen viejä vastusti komission tekemää laskelmaa väittäen, että käytetty voittomarginaali oli liian suuri. Se totesi, ettei kolmen yhteistyössä toimineen, etuyhteydettömän yhteisön tuojan antamien lukujen perusteella laskettu keskimääräinen voittomarginaali ollut edustava, koska se ei koskaan myynyt tuotteita kyseisille yrityksille. Lisäksi se väitti, että kyseiset kolme yritystä olivat suurempia kuin tuojat, joille se myi tuotteitaan, että edellisessä tutkimuksessa käytettiin matalampaa voittomarginaalia ja että kahden etuyhteydessä olevan tuojan tosiasiallinen voitto oli pienempi kuin komission käyttämä keskimääräinen voittomarginaali.
(64)
Tässä yhteydessä on huomattava, että yhteisön toimielinten vakiintuneena käytäntönä on perustelluissa tapauksissa käyttää etuyhteydettömien tuojien painotettua keskimääräistä voittomarginaalia perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdassa säädettyjen oikaisujen yhteydessä. Sillä, myikö kyseinen viejä todella tuotteita näille yrityksille, ei ole merkitystä määritettäessä kohtuullista voittomarginaalia perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti. Ei myöskään esitetty näyttöä siitä, kuinka tuojien koko vaikuttaisi voittomarginaaliin. Lisäksi koska viejien ja niihin etuyhteydessä olevien tuojien välillä on yhteys, etuyhteydessä olevien tuojien voittoa ei voida käyttää tässä yhteydessä, koska etuyhteydessä olevan tuojan voittomarginaali riippuu toisiinsa yhteydessä olevien osapuolten välisestä siirtohinnasta. Sen vuoksi väite hylättiin.
(65)
Merkittävä osa toisen vientiä harjoittavan tuottajan vientimyynnistä yhteisöön suuntautui kahdelle yritykselle, joista toinen oli etuyhteydessä viejään ja toinen oli ollut etuyhteydessä siihen tutkimusajanjakson aikana. Jälkimäisenä mainittu kieltäytyi yhteistyöstä tutkimuksessa, ja tietoa sen jälleenmyyntihinnasta riippumattomille asiakkaille yhteisössä ei sen vuoksi toimitettu komissiolle. Ainoat käytettävissä olevat myyntitapahtumien vientihinnat koskivat tuojaa, joka oli ollut etuyhteydessä viejään osan aikaa tutkimusajanjaksosta, ja nämä hinnat olivat viejän ja siihen etuyhteydessä olevan tuojan keskenään sopimia hintoja. Todettiin, että kyseiset hinnat vastasivat riippumattomia hintoja. Kun vertailtiin hintoja siltä ajalta, jona kyseiset kaksi yritystä olivat etuyhteydessä, hintoihin siltä ajalta, jolloin ne eivät enää olleet etuyhteydessä, kävi ilmi, että veloitettujen yksikköhintojen välillä ei ollut merkittäviä eroja. Lisäksi etuyhteydessä olevalta tuojalta veloitettuja hintoja verrattiin EY:ssä olevilta etuyhteydettömiltä asiakkailta veloitettuihin hintoihin, ja hintojen todettiin olevan johdonmukaisia. Kyseisten myyntitapahtumien osalta vientihinta perustui näin ollen myyntihintaan, jonka romanialainen vientiä harjoittava tuottaja veloitti siihen etuyhteydessä olevalta kauppayhtiöltä.
(66)
Tutkimuksessa yhteistyössä toimineelle toiselle etuyhteydessä olevalle yritykselle suuntautuneiden myyntitapahtumien osalta todettiin, että etuyhteydessä oleva yritys jalosti tarkasteltavana olevaa tuotetta edelleen ennen sen jälleenmyyntiä yhteisöön. Tässä tapauksessa ei voitu määritellä tarkasteltavana olevan tuotteen jälleenmyyntihintaa riippumattomalle asiakkaalle yhteisössä. Saatiin kuitenkin riittävä näyttö siitä, että romanialaisen vientiä harjoittavan tuottajan ja siihen etuyhteydessä olevan, yhteisössä sijaitsevan yrityksen välistä siirtohintaa voitiin pitää riippumatonta hintaa vastaavana edellyttäen, että siihen tehtiin perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan d alakohdan i alakohdan mukaisesti oikaisu kaupan portaan perusteella OEM-myynnin (Original Equipment Manufacturer) osalta. Etuyhteydessä olevalta tuojalta ja etuyhteydettömiltä tuojilta veloitettuja hintoja verrattiin toisiinsa kaikkien mallien osalta. Vientihinta määriteltiin sen vuoksi siirtohinnan perusteella.
(67)
Tutkimus osoitti, että kolmannen vientiä harjoittavan tuottajan vientimyynti suuntautui suoraan etuyhteydettömille asiakkaille yhteisössä. Tämän vuoksi vientihinta määritettiin tarkasteltavana olevasta tuotteesta tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien vientihintojen perusteella, kun tuote on myyty ensimmäiselle riippumattomalle asiakkaalle yhteisössä, kuten johdanto-osan 46 kappaleessa kuvattiin.
(68)
Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja vaati, että osa tarkasteltavana olevan tuotteen myynnistä yhteisöön olisi jätettävä pois polkumyyntilaskelmasta, koska saumattomat rauta- ja teräsputkien tiettyjen mallien tuotanto oli lopetettu jossakin vaiheessa tutkimusajanjaksoa. Kuten edellä selvitettiin, toimielimen käytäntönä on yleensä ottaa painotetussa keskimääräisessä vientihinnassa huomioon tarkasteltavana olevan tuotteen kaikki myynti etuyhteydettömille osapuolille. Olisi myös huomattava, että tarkasteltavana olevan tuotteen kyseisten tyyppien myyntimäärät olivat huomattavia tutkimusajanjakson aikana ja että lisäksi todettiin, ettei kyseisentyyppisten saumattomien rauta- ja teräsputkien tuotantolaitoksia ollut purettu ja tuotanto saatettaisiin aloittaa tulevaisuudessa uudelleen. Edellä esitetyn perusteella väite hylättiin.
3.3.3 Vertailu
(69)
Oikaisuja tehtiin perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti määrällisiin eroihin perustuvien alennusten, kuljetus-, vakuutus-, käsittely-, lastaus- ja liitännäiskustannusten, luottokustannusten, palkkioiden ja kaupan portaan erojen perusteella tarvittaessa.
(70)
Yksi vientiä harjoittava tuottaja vaati oikaisujen tekemistä kaupan portaan erojen ja määrien erojen huomioon ottamiseksi sekä sellaisten ylimääräisten logistiikkakustannusten perusteella, joiden tuottaja väitti aiheutuneen kotimarkkinamyynnin muttei vientimyynnin yhteydessä. Viejä ei kuitenkaan esittänyt näyttöä väitteensä tueksi, eikä näitä väitteitä voitu muutenkaan tutkimuksen perusteella todeta perustelluiksi. Tämän vuoksi ne oli hylättävä. Määrien eroja koskeva väite hylättiin osittain, koska vaadittua määrää ei voitu pitää perusteltuna paikan päällä kerätyn näytön ja niiden tietojen perusteella, jotka saatiin vientiä harjoittavan tuottajan vastauksesta kyselylomakkeeseen.
(71)
Toinen vientiä harjoittava tuottaja vaati oikaisuja inflaatioerojen sekä valuutan muuntamisen, kaupan portaan ja välillisten myyntikustannusten erojen huomioon ottamiseksi.
(72)
Inflaatiota koskevan oikaisuvaatimuksen osalta olisi huomattava, että inflaatiovauhti Romaniassa oli 10,8 prosentin tasolla tutkimusajanjakson aikana, eikä se ollut lähelläkään hyperinflaatiotasoa. Koska ei voitu todeta, että inflaatio olisi vaikuttanut hintojen vertailtavuuteen, väite hylättiin. Viejä vastusti tätä päätelmää ja toisti oikaisuvaatimuksensa. Uusia perusteita tai näyttöä aiemman päätelmän kumoamiseksi ei kuitenkaan toimitettu, ja sen vuoksi väitteen hylkääminen vahvistettiin. On myös huomattava, että neljännesvuosittaisen arvioinnin mahdollisuutta esitettiin, mutta viejä kieltäytyi siitä.
(73)
Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja vaati valuutan muuntamisen osalta, että sille olisi annettava 60 päivää aikaa valuutan vaihtokursseissa tapahtuneiden muutosten huomioon ottamiseksi perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan j alakohdan mukaisesti. Todettiin, ettei kyseistä säännöstä voi soveltaa tähän tapaukseen, koska saatiin näyttöä siitä, että asiaan liittyvissä vaihtokursseissa ei tutkimusajanjakson aikana tapahtunut pitkän aikavälin muutoksia vaan ainoastaan pieniä vaihteluja. Väite oli sen vuoksi hylättävä, ja valuuttojen muuntaminen perustui kaikissa tapauksissa laskun päivämäärän vaihtokurssiin perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan j alakohdan mukaisesti.
(74)
Kaupan portaan eroja koskevan vaatimuksen osalta tutkimus osoitti, että niiden tiettyjen asiakasryhmien tapauksessa, joita vaatimus koski, esiintyi vientiä harjoittavan tuottajan esittämissä kaupan portaissa johdonmukaista ja selvää eroa toiminnoissa ja hinnoissa. Vaatimus hyväksyttiin sen vuoksi niiden asiakasryhmien osalta, joiden kohdalla erot voitiin osoittaa, mutta se hyväksyttiin vain osittain muiden asiakasryhmien osalta, joiden tapauksessa eron todettiin olevan pienempi kuin vientiä harjoittava tuottaja oli väittänyt. Jälkimmäisessä tapauksessa oikaisulaskelma perustui vientiä harjoittavan tuottajan toimitiloista koottuun näyttöön.
(75)
Välillisiä myyntikustannuksia koskevan vaatimuksen todettiin olevan päällekkäinen kaupan portaan erojen perusteella myönnettyihin oikaisujen kanssa, ja näin ollen se hylättiin.
(76)
Lisäksi korjattiin joitakin laskuvirheitä viejiltä saatujen huomautusten perusteella, ja polkumyyntimarginaalit laskettiin vastaavasti uudelleen.
3.3.4 Polkumyyntimarginaali
(77)
Normaaliarvon ja vientihinnan vertailu osoitti polkumyyntiä esiintyvän. Polkumyyntimarginaalit ovat prosentteina CIF-tuontihinnasta yhteisön rajalla tullaamattomana ilmaistuina seuraavat:
Yritys
Polkumyyntimarginaali
S.C. T.M.K. S.A.
17,8 %
S.C. Mittal Steel Roman S.A.
17,7 %
S.C. Silcotub S.A.
11,7 %
(78)
Koska yhteistyössä toimimisen aste oli korkea (yli 80 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen viennistä Romaniasta yhteisöön) eikä ollut syytä uskoa, että yksikään vientiä harjoittava tuottaja olisi tarkoituksella kieltäytynyt yhteistyöstä, jäännöspolkumyyntimarginaali vahvistettiin Romanian kaikkien muiden viejien osalta samalle tasolle kuin yhteistyössä toimineelle vientiä harjoittavalle tuottajalle eli S.C. T.M.K. Artrom S.A.:lle vahvistettu marginaali, joka on 17,8 prosenttia.
3.4 Venäjä
(79)
Vastaukset kyselylomakkeeseen saatiin kahdelta vientiä harjoittavien tuottajien ryhmältä, joista toisessa on neljä tuottajaa ja viisi etuyhteydessä olevaa yritystä, jäljempänä ’TMK-ryhmä’, ja toisessa kaksi tuottajaa, jäljempänä ’Pervouralsky ja Chelyabinsk’.
3.4.1 TMK-ryhmän kieltäytyminen yhteistyöstä
(80)
Kaikkien neljän tuottajan ja viiden etuyhteydessä olevan yrityksen vastaukset kyselylomakkeeseen olivat puutteellisia ja epäjohdonmukaisia, ja ainoastaan kahdelta etuyhteydessä olevalta yritykseltä nämä vastaukset saatiin annetussa määräajassa.
(81)
Tarkastuskäyntejä tehtiin näiden joukosta kahden tuottajan ja yhden etuyhteydessä olevan yrityksen toimitiloihin Venäjällä, ja käyntien yhteydessä tuli esiin lisäheikkouksia kyselylomakkeeseen annetuissa vastauksissa. Tarkastuskäyntien kohteena olleiden kahden tuottajan osalta ei voitu vahvistaa luotettavia normaaliarvoja ja vientihintoja, koska sekä kotimarkkinamyyntiä että vientimyyntiä koskevat tiedot olivat suurelta osin puutteellisia; arvot ja määrät eivät vastanneet laskuja, ja tuotevalvontakoodit (product control numbers, jäljempänä ’PCN’) osoittautuivat virheellisiksi. Tuotekustannuksista ei myöskään saatu luotettavia tietoja.
(82)
Koska tarkastuskäyntien kohteena olleiden kahden tuottajan yhteistyön taso oli täysin riittämätöntä, ryhmään kuuluvien kahden muun tuottajan antamat vastaukset kyselylomakkeeseen olivat huomattavan puutteellisia, etenkin koska yksi tuottaja ei toimittanut vientimyyntiä koskevia tietoja ja koska yhtäkään vastausta puutteista ilmoittaviin komission kirjeisiin ei annettu ilmoitetussa määräajassa, päätettiin, ettei tarkastuskäyntejä tehdä ryhmään kuuluvien kahden muun tuottajan toimitiloihin.
(83)
Ainoastaan kaksi kolmesta etuyhteydessä olevasta tuojasta antoi kattavamman vastauksen kyselylomakkeeseen, ja näistä ainoastaan yhden vastaukset olivat todennettavissa, kun taas toisen etuyhteydessä olevan tuojan vientitiedot olivat suurelta osin puutteellisia. Näin ollen myös etuyhteydessä olevat tuojat toimivat yhteistyössä vain osittain, ja yhteistyön taso oli hyvin heikko.
(84)
TMK-ryhmä väitti, ettei se kyennyt toimimaan kunnolla yhteistyössä tuotevalvontakoodien valikoiman vuoksi, joka oli niiden mielestä riittämätön, kun otetaan huomioon näiden neljän tuottajan erittäin monipuolinen tuotevalikoima. On kuitenkin syytä huomata, että tarkasteltavana olevan tuotteen luokittelu ehdotettuun PCN-rakenteeseen ei aiheuttanut ongelmia yhteisön tuottajille tai muille vientiä harjoittaville tuottajille, joista osa myös tuottaa hyvin monenlaisia saumattomia rauta- ja teräsputkia. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(85)
Edellä esitetyn perusteella katsottiin, ettei TMK-ryhmälle voitu määrittää polkumyyntimarginaalia niiden omien tietojen perusteella. Tämän vuoksi polkumyyntimarginaali määritettiin käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti.
3.4.1.1 Normaaliarvo
(86)
Todettiin, että Pervouralsky ja Chelyabinskin osalta vahvistetut normaaliarvoa koskevat tiedot olisivat tässä tapauksessa asianmukaisimmat käytettävissä olevat tiedot perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti. Vaikutti siltä, että nämä tiedot kuvaavat parhaiten tilannetta Venäjän markkinoilla.
(87)
Perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti tuotantokustannusten laskennassa käytettyä kaasun hintaa oikaistiin samalla tavalla kuin kahden yhteistyössä toimineen tuottajan tapauksessa, kuten johdanto-osan 94-99 kappaleessa kuvataan, tutkimusajanjaksona vallinneiden kaasun markkinahintojen huomioon ottamiseksi.
3.4.1.2 Vientihinta
(88)
Vientihinta laskettiin Eurostatilta saatujen tutkimusajanjaksoa koskevien tietojen perusteella vähentäen johdanto-osan 91 kappaleessa mainituilta kahdelta yhteistyössä toimineelta tuottajalta saadut määrät ja arvot.
3.4.1.3 Vertailu
(89)
Perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti vientihintaa oikaistiin kuljetus- ja vakuutuskustannusten sekä palkkioiden osalta valituksessa olleiden tietojen perusteella.
3.4.1.4 Polkumyyntimarginaali
(90)
Normaaliarvon ja vientihinnan vertailu osoitti polkumyyntiä esiintyvän. Polkumyyntimarginaali ilmaistuna prosentteina CIF-tuontihinnasta yhteisön rajalla tullaamattomana on seuraava:
Yritys
Polkumyyntimarginaali
Volzhsky Pipe Works Open Joint Stock Company, Joint Stock Company Taganrog Metallurgical Works, Sinarsky Pipe Works Open Joint Stock Company ja Seversky Tube Works Open Joint Stock Company
35,8 %
3.4.2 Pervouralsky ja Chelyabinsk
(91)
Chelyabinsk ja Pervouralsky olivat erillisiä oikeushenkilöitä tutkimusajanjakson ajan, mutta ne ovat olleet etuyhteydessä toisiinsa vuoden 2004 lopusta saakka, koska Chelyabinsk omistaa enemmistön Pervouralskyn osakkeista ja hallinnoi yritystä suoraan. Tämän vuoksi ryhmälle olisi otettava käyttöön ainoastaan yksi tulli.
3.4.2.1 Normaaliarvo
(92)
Kummankin vientiä harjoittavan tuottajan osalta tarkasteltavana olevan tuotteen kotimarkkinamyynti oli edustavaa johdanto-osan 41 kappaleessa määritellyllä tavalla. Johdanto-osan 42-45 kappaleessa kuvattujen menetelmien mukaisesti normaaliarvot vahvistettiin viedyn tuotetyypin mukaan koko myynnin myyntihintojen, ainoastaan kannattavan myynnin myyntihintojen tai laskennallisten normaaliarvojen perusteella.
(93)
Kävi ilmi, että yrityksen kustannusten kohdentaminen ei tiettyjen yksittäisten tuotetyyppien osalta vastannut kotimarkkinamyynnin hintojen suurta vaihtelua eikä tärkeitä kustannustekijöitä. Niitä oli sen vuoksi pidettävä epäluotettavina. Näin ollen tukeuduttiin käytettävissä oleviin tietoihin perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti. Tässä tapauksessa koko ryhmän voitto oli laskettava tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaismyynnin perusteella, ja tätä käytettiin myöhemmin normaaliarvojen määrittämisessä.
(94)
Valmistus- ja etenkin energiakustannusten osalta tutkimuksen kuluessa kävi ilmi, että näiden kahden yrityksen maksamat sähkönhinnat olivat kohtuudella sähkön tuotantokustannusten mukaisia. Tästä oli osoituksena, että sähkönhinnat olivat johdonmukaisia kansainvälisten markkinahintojen kanssa, kun niitä esimerkiksi verrattiin myös vesivoimaa käyttävien Norjan ja Kanadan hintoihin. Sama ei kuitenkaan koskenut kaasunhintoja. Todettiin, että yritysten maksamat kaasunhinnat eivät kohtuudella olleet kaasuntuotannon kustannusten mukaisia.
(95)
Venäläisen OAO Gazprom -kaasuntoimittajan vuoden 2004 vuosikertomuksesta saatujen tietojen perusteella todettiin, että kahden venäläisen tuottajan maksama kaasun kotimarkkinahinta oli huomattavasti alhaisempi kuin Venäjältä Euroopan länsi- ja itäosiin viedyn kaasun keskimääräiset vientihinnat. Samassa kertomuksessa todetaan muun muassa seuraavaa: Gazprom-ryhmän edellytetään toimittavan maakaasua venäläisille kuluttajille federaation tariffipalvelun sääntelemään hintaan. Tällä hetkellä hinnat ovat alhaisemmat kuin maakaasun kansainväliset hinnat. OAO Gazprom ja Venäjän federaation hallitus tekevät yhdessä paljon työtä optimoidakseen säännellyt kaasun tukkuhinnat. Lisäksi molemmat venäläiset tuottajat maksoivat kaasusta huomattavasti vähemmän kuin romanialaiset ja yhteisön tuottajat.
(96)
Edellä esitetyn perusteella katsottiin, että kahden venäläisen saumattomien rauta- ja teräsputkien tuottajan tutkimusajanjakson aikana maksamat kaasunhinnat eivät kohtuudella olleet kaasun tuotanto- ja jakelukustannusten mukaisia.
(97)
Sen vuoksi molempien venäläisten vientiä harjoittavien tuottajien kaasukustannuksia oikaistiin perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti tutkimusajanjaksona vallinneiden kaasun markkinahintojen huomioon ottamiseksi; oikaisu tehtiin käyttämällä Länsi-Eurooppaan viedyn kaasun hintaa, josta vähennettiin kuljetuskustannukset ja valmisteverot.
(98)
Kumpikin tuottaja väitti, että kaasukustannukset oli otettu asianmukaisesti huomioon niiden kirjanpidossa eikä perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukainen oikaisu ollut aiheellinen. Tältä osin ei kiistetä sitä, että yritykset ovat kirjanneet asianmukaisesti tileihinsä kaasuntoimittajalle maksetut hinnat. Oikaisu on kuitenkin perusteltu, koska ostetun kaasun hinta ei kohtuudella ole kaasun kaasuntuotannon ja -jakelun kustannusten mukainen.
(99)
Lisäksi molemmat tuottajat väittivät, ettei ollut osoitettu, että Gazpromin teollisuudelta laskuttamat hinnat eivät yllä kustannukset kattavalle tasolle. Komission käyttämää lähestymistapaa tukevat useat julkiset lähteet, muun muassa OECD:n heinäkuussa 2004 julkaisema Venäjän federaation taloutta käsittelevä selvitys ’The Economic Survey of the Russian Federation, 2004’.
3.4.2.2 Vientihinta
(100)
Vientimyynti yhteisöön suuntautui kokonaisuudessaan suoraan yhteisössä sijaitseville riippumattomille asiakkaille, ja sen vuoksi vientihinta määritettiin johdanto-osan 46 kappaleessa esitetyllä tavalla.
3.4.2.3 Vertailu
(101)
Oikaisuja tehtiin perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti kuljetus-, käsittely-, lastaus- ja liitännäiskustannusten, pakkauskustannusten ja palkkioiden osalta.
3.4.2.4 Polkumyyntimarginaali
(102)
Normaaliarvon ja vientihinnan vertailu osoitti polkumyyntiä esiintyvän. Polkumyyntimarginaali ilmaistuna prosentteina CIF-tuontihinnasta yhteisön rajalla tullaamattomana on seuraava:
Yritys
Polkumyyntimarginaali
Joint Stock Company Chelyabinsk Tube Rolling Plant ja Joint Stock Company Pervouralsky Novotrubny Works
24,1 %
3.4.3 Polkumyyntiä koskevat päätelmät Venäjän osalta
(103)
Koska johdanto-osan 79 kappaleessa mainitut yritykset vastasivat kaikesta Venäjältä yhteisöön suuntautuvasta vientimyynnistä, jäännöspolkumyyntimarginaali vahvistettiin samalle tasolle kuin yhteistyöstä kieltäytyneelle vientiä harjoittavien tuottajien ryhmälle vahvistettu marginaali, joka on 35,8 prosenttia.
3.5 Ukraina
3.5.1 Markkinatalouskohtelu
(104)
Tutkimuksen käynnistämisajankohtana Ukrainaan sovellettiin perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohtaa. Tämän artiklan mukaan Ukrainasta peräisin olevaa tuontia koskevissa polkumyyntitutkimuksissa normaaliarvo määritetään kyseisen artiklan 1-6 kohdan mukaisesti niiden tuottajien osalta, joiden todetaan täyttävän perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa vahvistetut vaatimukset.
(105)
Kyseiset vaatimukset, jotka markkinatalouskohtelua hakevien yritysten on täytettävä, ovat lyhyesti seuraavat:
-
liiketoimintaa koskevat päätökset tehdään markkinasignaalien perusteella ilman valtion merkittävää puuttumista, ja kustannukset heijastavat markkina-arvoa;
-
yrityksillä on yksi ainoa selkeä kirjanpito, joka tarkastetaan riippumattomasti kansainvälisten tilinpäätösnormien mukaisesti ja jota sovelletaan kaikkiin tarkoituksiin;
-
aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä juontuvia merkittäviä vääristymiä ei ole;
-
konkurssi- ja omaisuuslainsäädäntö takaavat oikeusvarmuuden ja vakauden;
-
valuuttojen muuntaminen tapahtuu markkinahintaan.
(106)
Kolme ukrainalaista vientiä harjoittavien tuottajien ryhmää pyysi perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan nojalla markkinatalouskohtelua ja palautti vientiä harjoittaville tuottajille tarkoitetut markkinatalouskohtelun pyytämiseen tarkoitetut lomakkeet täytettyinä.
(107)
Komissio hankki ja tarkasti kaikki tarpeelliset, markkinatalouskohtelua koskevissa pyynnöissä esitetyt tiedot kyseisten yritysten toimitiloissa.
(108)
Tutkimus osoitti, että edellä mainitut kolme ukrainalaista vientiä harjoittavien tuottajien ryhmää täytti kaikki vaatimukset, ja niille myönnettiin markkinatalouskohtelu.
(109)
Yhteisön tuotannonalalle annettiin mahdollisuus esittää huomautuksia, ja yhteisön tuotannonala väitti, että kaikki vientiä harjoittavat tuottajat jättivät täyttämättä monia perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa säädetyistä viidestä vaatimuksesta. Yhteisön tuotannonala väitti etenkin, että i) valtio voisi ottaa tietyt yksityistetyt vientiä harjoittavat tuottajat takaisin hallintaansa, ii) valtio puuttui yritysten päivittäiseen päätöksentekoon, iii) Ukrainassa tutkimusajanjakson aikana voimassa ollut työvoima-, konkurssi- ja omaisuuslainsäädäntö ei taannut asianmukaisia markkinatalousolosuhteita ja iv) valtio puuttui vientihintoihin ja tuotantopanosten hintoihin. Yhteisön tuotannonalan huomautukset otettiin asianmukaisesti huomioon.
(110)
Huomautuksissa ei kuitenkaan esitetty riittävää näyttöä siitä, että jokin viidestä vaatimuksesta, joiden perusteella ukrainalaisten vientiä harjoittavien tuottajien esittämiä markkinatalouskohtelua koskevia pyyntöjä tarkasteltiin perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan mukaisesti, ei olisi täyttynyt. Tutkimus itse asiassa osoitti, että valtio ei puuttunut merkittävällä tavalla yritysten liiketoimintaa koskeviin päätöksiin.
(111)
Tässä yhteydessä on syytä muistaa, että osittainen valtionomistus ei komission käytännön mukaan sellaisenaan ole riittävä peruste katsoa, että perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan vaatimus ei täyty.
(112)
Lisäksi todettiin, että keskeisten tuotantopanosten kustannukset olivat markkina-arvojen mukaisia.
(113)
Kaasun- ja sähkönhintojen todettiin olevan keskimääräisten hintojen mukaisia Ukrainassa, vaikka ne olivatkin alhaisempia kuin hinnat Euroopassa ja muilla markkinoilla. Tätä ei kuitenkaan pidetty riittävänä perusteena sille, että katsottaisiin, että ensimmäinen vaatimus ei täyty, koska kaasu ja sähkö muodostavat suhteelliset pienen osan saumattomien rauta- ja teräsputkien tuotantokustannuksista ja koska näitä hintoja - silloin kun niiden todettiin olevan vääristyneitä - mukautettiin markkinahintoihin polkumyyntiä koskevan laskelman yhteydessä (ks. johdanto-osan 119-127 kappale).
(114)
Tutkimus osoitti, että Ukrainassa voimassa olevat työllisyyttä ja työehtoja koskevat lait ovat markkinatalousperiaatteiden mukaisia. Todettiin etenkin, että kyseiset kolme vientiä harjoittavien tuottajien ryhmää saivat vapaasti palkata tai erottaa henkilöstöä.
(115)
Yhteisön tuotannonalan esittämillä väitteillä ei myöskään pystytty kumoamaan komission päätelmää, jonka mukaan konkurssi- ja omaisuuslainsäädäntö takasivat asianmukaiset markkinatalousolosuhteet kolmen viejäryhmän tapauksessa.
(116)
Olemassa ei siis ollut perusteita sille, ettei kolmelle ukrainalaisten vientiä harjoittavien tuottajien ryhmälle olisi myönnetty markkinatalouskohtelua. Neuvoa-antavaa komiteaa kuultiin, eikä se vastustanut komission päätelmiä.
3.5.2 Polkumyyntilaskelma
(117)
Vastaukset kyselylomakkeisiin saatiin kolmelta vientiä harjoittavien tuottajien ryhmältä. Yksi ryhmä koostuu kahdesta tuottajasta ja kahdesta etuyhteydessä olevasta kauppiaasta, toisessa ryhmässä on yksi tuottaja ja kaksi etuyhteydessä olevaa kauppiasta ja viimeisellä vientiä harjoittavalla tuottajalla ei ole etuyhteydessä olevaa yritystä, joka olisi mukana tarkasteltavana olevan tuotteen tuotannossa tai myynnissä.
3.5.3 Normaaliarvo
(118)
Kaikkien kolmen vientiä harjoittavien tuottajien ryhmän osalta samankaltaisen tuotteen kokonaismyynti kotimarkkinoilla oli edustavaa johdanto-osan 41 kappaleessa määritellyllä tavalla. Joidenkin tuotetyyppien normaaliarvo määritettiin Ukrainassa olevien riippumattomien asiakkaiden tavanomaisessa kaupankäynnissä maksamien tai maksettaviksi tulevien hintojen perusteella, ja niiden tuotetyyppien osalta, joiden kotimarkkinamyynti oli riittämätöntä eikä sitä voitu pitää edustavana tai joiden kotimarkkinamyynti ei tapahtunut tavanomaisessa kaupankäynnissä, normaaliarvo määritettiin laskennallisesti johdanto-osan 45 kappaleessa kuvatulla tavalla.
(119)
Valmistus- ja etenkin energiakustannusten osalta tutkimuksen kuluessa kävi ilmi, että valtio sääteli näiden kolmen yritysryhmän maksamia energiahintoja ja että hinnat olivat huomattavasti kansainvälisiä hintoja alhaisemmat.
(120)
Ukrainalaisten valtion omistuksessa olevien ja/tai valtion sääntelyn alaisten sähköntoimittajien kolmelta vientiä harjoittavien tuottajien ryhmältä veloittamia hintoja verrattiin samalta yleiseltä sähkönkäyttäjäryhmältä Romaniassa ja yhteisössä veloitettaviin hintoihin. Havaittiin, että hinnat olivat kaikissa tapauksissa huomattavasti alhaisempia kuin hinnat Romaniassa ja yhteisössä, ja sen vuoksi pääteltiin, että ukrainalaisten viejien maksamat sähkönhinnat eivät kohtuudella olleet sähkön tuotanto- ja myyntikustannusten mukaisia.
(121)
Kolme yhteistyössä toiminutta ukrainalaista viejää vastusti päätelmiä ja väitti, että niiden kirjanpitoon kirjatut kustannukset ovat sähköntuottajille tosiasiallisesti maksetun hinnan mukaisia. Esitetyt väitteet eivät kuitenkaan selittäneet eroja, jotka havaittiin verrattaessa hintoja Romanian hintoihin ja yhteisön keskihintoihin, ja näin ollen edellä mainitut päätelmät vahvistettiin.
(122)
Kaasun hintoihin sovellettiin samaa lähestymistapaa. Vertailu osoitti, että ukrainalaisten valtion omistuksessa olevien ja/tai valtion sääntelyn alaisten toimittajien veloittamat hinnat olivat suuruudeltaan noin puolet Romaniassa veloitettavista hinnoista ja huomattavasti alhaisemmat kuin yhteisössä veloitettavat keskimääräiset hinnat saman yleisen kuluttajaryhmän osalta.
(123)
Tutkimusajanjakson aikana suurin osa Ukrainan kaasusta toimitettiin Venäjältä. OAO Gazprom totesi vuoden 2004 vuosikertomuksessaan, että koska se toimittaa kaasua Keski- ja Itä-Euroopan maihin, sen strategisena päätavoitteena on tarjota mahdollisuudet esteettömälle venäläisen kaasun kuljetukselle Eurooppaan näiden maiden alueen kautta, ja että viitevuonna 84,9:ää prosenttia Ukrainalle toimitetusta kaasusta pidettiin maksuna siirtopalveluista. Vientihintaa Venäjältä Ukrainaan ei sen vuoksi voitu pitää asianmukaisena perustana vertailussa sen määrittämiseksi, olivatko ukrainalaisten viejien maksamat kaasun hinnat ostetun kaasun tuotanto- ja myyntikustannusten mukaisia, koska vaihtokauppasopimus on hyvinkin voinut vaikuttaa kyseiseen vientihintaan.
(124)
Ukrainalaisten vientiä harjoittavien tuottajien maksamia hintoja verrattiin lisäksi Venäjältä Keski- ja Itä-Eurooppaan suuntautuneen viennin keskihintaan, kuten edellä määriteltiin, sekä Nymex Henry Hub -indeksiä käyttäen määriteltyihin keskimääräisiin kaasun hintoihin Pohjois-Amerikassa. Hintojen todettiin molemmissa tapauksissa olevan huomattavasti alhaisempia.
(125)
Edellä esitetyn perusteella pääteltiin, että koska ukrainalaisten vientiä harjoittavien tuottajien maksamat kaasun hinnat olivat suoraan suhteessa OAO Gazpromin ilmoittamaan, Ukrainaan vietävän kaasun vientihintaan ja koska voimassa olevan vaihtokauppasopimuksen on todettu todennäköisesti vaikuttavan niihin, ne eivät olleet kohtuudella kaasun tuotanto- ja myyntikustannusten mukaisia.
(126)
Kolme yhteistyössä toiminutta ukrainalaista viejää vastusti jälleen päätelmiä ja väitti, että niiden kirjanpitoon kirjatut kustannukset ovat niiden kaasuntuottajille tosiasiallisesti maksaman hinnan mukaisia. Esitetyillä väitteillä ei kuitenkaan kyetty kumoamaan edellä esitettyjä päätelmiä, koska Venäjän Ukrainalle toimittaman kaasun hintaan vaikutti huomattavasti tutkimusajanjaksolla voimassa ollut sopimus, joka koski kaasun kuljettamista Ukrainan läpi, minkä OAO Gazpromin vuoden 2004 vuosikertomus vahvisti.
(127)
Sen vuoksi ukrainalaisten vientiä harjoittavien tuottajien sähkö- ja kaasukustannuksia oikaistiin perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti niin, että ne ovat kohtuudella tutkimusajanjaksona vallinneiden sähkön ja kaasun tuotanto- ja myyntikustannusten mukaisia. Oikaisu perustui tutkimusajanjakson keskihintoihin Romaniassa - markkinatalousmaassa, joka myös tuo kaasua Venäjältä ja joka on karkeasti arvioituna samalla etäisyydellä Venäjän kaasukentiltä. Romanian osalta keskihinta perustui tarkasteltavana olevan tuotteen romanialaisilta vientiä harjoittavilta tuottajilta koottuihin tarkastettuihin tietoihin. On syytä huomata, että keskihinta ei eroa merkittävästi edellä Venäjän osalta määritellystä keskimääräisestä kaasun vientihinnasta.
(128)
Yksi viejä väitti, että normaaliarvon määrittämisessä käytetty voittomarginaali erosi keskimääräisestä voitosta, jonka kyseinen viejä sai kotimarkkinamyynnistä, ja että se oli liian korkea. Väite oli hylättävä, koska normaaliarvon määrittämisessä käytetty voittomarginaali oli sovellettavan säännöksen eli perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaisesti laskettu marginaali. Toisin sanoen käytetty voittomarginaali oli sama kuin samankaltaisen tuotteen tuotantoon ja tavanomaisessa kaupankäynnissä kotimarkkinoilla tapahtuneeseen myyntiin perustuva voittomarginaali. Se laskettiin tietojen perusteella, jotka yritys oli toimittanut kyselylomakkeeseen antamassaan vastauksessa ja jotka voitiin todentaa.
3.5.4 Vientihinta
(129)
Ylivoimaisesti suurin osa kahden vientiä harjoittavien tuottajien ryhmän vientimyynnistä tapahtui kolmannessa maassa sijaitsevan, etuyhteydessä olevan kauppayhtiön kautta. Kyseisten kahden vientiä harjoittavien tuottajien ryhmän vientihinta vahvistettiin niiden jälleenmyyntihintojen perusteella, jotka etuyhteydessä olevat kauppayhtiöt veloittivat ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaalta yhteisössä, lukuun ottamatta joitakin myyntitapahtumia, joissa kyseiset vientiä harjoittavat tuottajat myivät tuotteet suoraan riippumattomille asiakkaille yhteisössä. Tässä tapauksessa vientihinta määritettiin tuotteesta tosiasiallisesti maksetun tai maksettavan hinnan perusteella, kun tuote on myyty vietäväksi Ukrainasta yhteisöön.
(130)
Toisen vientiä harjoittavan tuottajan myynti suuntautui kokonaisuudessaan yhteisössä sijaitseville riippumattomille asiakkaille, ja sen vuoksi vientihinta tuotteesta tosiasiallisesti maksetun tai maksettavan hinnan perusteella, kun tuote on myyty vietäväksi Ukrainasta yhteisöön, kuten johdanto-osan 46 kappaleessa kuvattiin.
3.5.5 Vertailu
(131)
Oikaisuja tehtiin perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti kuljetus-, vakuutus-, käsittely-, lastaus- ja liitännäiskustannusten sekä palkkioiden osalta tarvittaessa.
(132)
Niiden kahden vientiä harjoittavien tuottajien ryhmän osalta, joiden myynnistä suurin osa kulki etuyhteydessä olevien kauppiaiden kautta, vientihintaa oikaistiin perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan i alakohdan mukaisesti palkkion huomioon ottamiseksi tapauksissa, joissa myynti tapahtui näiden etuyhteydessä olevien kauppiaitten kautta, koska kyseisten etuyhteydessä olevien kauppiaiden tehtävät olivat samantyyppisiä kuin palkkioperusteisesti työskentelevän edustajan tehtävät. Palkkio laskettiin edellä tarkoitettujen tehtävien olemassaoloon viittaavan suoran näytön perusteella. Palkkion laskemisessa otettiin huomioon myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset, jotka aiheutuivat etuyhteydessä oleville kauppiaille tarkasteltavana olevan, ukrainalaisten tuottajien tuottaman tuotteen myynnistä, sekä kohtuullinen voittomarginaali. Tämä voittomarginaali perustui kolmen etuyhteydettömän yhteisön tuojan etuyhteydettömille asiakkaille suuntautuneen myynnin voittomarginaalien painotettuun keskiarvoon; kyseiset kolme tuojaa tekivät yhteistyötä tutkimuksessa ja toimittivat tiedot, jotka olivat todennettavissa.
(133)
Nämä kaksi viejien ryhmää vastustivat komission tekemää laskelmaa väittäen, että oikaisussa käytetty voittomarginaali oli liian suuri. Yksi viejien ryhmä väitti, että yksi etuyhteydettömistä tuojista toi ja jälleenmyi ainoastaan yhtä putkityyppiä, jota ukrainalainen viejä ei myynyt Euroopan yhteisössä. Lisäksi molemmat viejien ryhmät väittivät, että kolmen yhteistyössä toimineen etuyhteydettömän yhteisön tuojan toimittamien lukujen perusteella laskettu keskimääräinen voittomarginaali ei ollut kohtuullinen, koska todettu painotettu keskimääräinen voittomarginaali oli korkeampi kuin yhteisön tuotannonalan voittotavoite.
(134)
Tässä yhteydessä on huomattava, että toteamus, jonka mukaan oikaisun perusteena käytetty voittomarginaali oli korkeampi kuin yhteisön tuotannonalan voittotavoite, ei ole merkityksellinen. Nämä voittomarginaalit vahvistetaan eri yhteyksissä, ja niillä on eri tarkoitukset. Tämä ei myöskään osoita sitä, ettei käytetty voittomarginaali olisi kohtuullinen. Tässä tapauksessa on muistettava, että käytetty voittomarginaali perustui yhteistyössä toimineiden yritysten toimittamiin todennettuihin tietoihin tutkimusajanjaksolta. Ei myöskään toimitettu näyttöä siitä, kuinka näiden yhteistyössä toimineiden yritysten myymien samankaltaisten tuotteiden tyypit olisivat vääristäneet voittomarginaalin laskentaa. Näin ollen 2 artiklan 10 kohdan i alakohdan mukainen oikaisu etuyhteydessä olevien kauppayhtiöiden kautta tapahtuneen myynnin osalta säilytetään.
(135)
Lisäksi korjattiin joitakin laskuvirheitä viejiltä saatujen huomautusten perusteella, ja polkumyyntimarginaalit laskettiin vastaavasti uudelleen.
3.5.6 Polkumyyntimarginaali
(136)
Normaaliarvon ja vientihinnan vertailu osoitti polkumyyntiä esiintyvän. Polkumyyntimarginaalit ovat prosentteina CIF-tuontihinnasta yhteisön rajalla tullaamattomana ilmaistuina seuraavat:
Yritys
Polkumyyntimarginaali
OJSC Dnepropetrovsk Tube Works
12,3 %
CJSC Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ja OJSC Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant
25,1 %
CJSC Nikopol Steel Pipe Plant Yutist
25,7 %
(137)
Koska yhteistyössä toimimisen aste oli korkea (yli 80 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen viennistä Ukrainasta yhteisöön), eikä ollut syytä uskoa, että yksikään vientiä harjoittava tuottaja olisi tarkoituksella kieltäytynyt yhteistyöstä, jäännöspolkumyyntimarginaali vahvistettiin Ukrainan kaikkien muiden viejien osalta samalle tasolle kuin yhteistyössä toimineelle vientiä harjoittavalle tuottajalle eli CJSC Nikopol Steel Pipe Plant Yutist -yritykselle vahvistettu marginaali, joka on 25,7 prosenttia.
4. VAHINKO
4.1 Yhteisön tuotanto
(138)
Tiedetään, että tarkasteltavana olevaa tuotetta valmistaa yhteisössä kahdeksan tuottajaa, joiden puolesta valitus tehtiin. Nämä sijaitsevat Saksassa, Italiassa, Espanjassa, Ranskassa ja Itävallassa ja edustavat 62:a prosenttia yhteisön tuotannosta, jonka määrä tutkimusajanjakson aikana oli 2 618 771 tonnia.
(139)
Lisäksi tutkimuksen käynnistämisvaiheessa oli tiedossa kaksitoista yhteisön tuottajaa, jotka eivät olleet mukana valituksen tekijöiden joukossa ja jotka olivat sijoittuneina Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, Puolaan, Tšekkiin, Ruotsiin, Italiaan ja Slovakiaan. Lisäksi otettiin yhteys lähinnä uusissa jäsenvaltiossa sijaitseviin muihin yhteisön tuottajiin, jotka eivät olleet tiedossa käynnistämisvaiheessa. Ainoastaan kaksi näistä tuottajista toimitti samankaltaisen tuotteen tuotantoa ja myyntiä koskevat perustiedot tarkastelujaksolta. Tämän perusteella samankaltaisen tuotteen tuotantomäärä yhteisössä oli tutkimusajanjakson aikana 2 618 771 tonnia.
4.2 Yhteisön tuotannonala
(140)
Seuraavat yhteisön tuottajat tukivat valitusta:
-
Dalmine S.p.A., Bergamo, Italia
-
Rohrwerk Maxhütte GmbH, Sulzbach-Rosenberg, Saksa
-
Tubos Reunidos S.A., Amurrio, Espanja
-
Vallourec & Mannesmann France S.A., Boulogne Billancourt, Ranska
-
V&M Deutschland GmbH, Düsseldorf, Saksa
-
Voest Alpine Tubulars GmbH, Kinderberg-Aumuehl, Itävalta
(141)
Koska kyseisten kuuden valituksen tehneen yhteistyössä toimineen yhteisön tuottajan osuus oli 57 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen tuotannosta yhteisössä, ne muodostavat perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa ja 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun yhteisön tuotannonalan.
(142)
On syytä huomata, että yksi valituksen tehneistä tuottajista (Dalmine) on etuyhteydessä yhteen yhteistyössä toimineeseen romanialaiseen vientiä harjoittavaan tuottajaan (Silcotub) ja toi tarkasteltavana olevaa tuotetta tältä tuottajalta yhteisöön. On kuitenkin todennettu, että tämä tuonti oli vähäistä verrattuna Dalminen tuotantomäärään, ja sen tarkoituksena oli lähinnä tuotevalikoiman täydentäminen. Sen vuoksi pääteltiin, että yhteys ei ollut sellainen, että kyseinen yhteisön tuottaja olisi pitänyt jättää yhteisön tuotannonalan määritelmän ulkopuolelle.
4.3 Yhteisön kulutus
(143)
Yhteisön kulutus määritettiin otokseen kuuluneiden viiden yhteisön tuottajan yhteisön markkinoille suuntautuneen myyntimäärän perusteella, johon lisättiin kaikkien muiden sellaisten yhteisön tuottajien myyntimäärä, jotka toimittivat nämä tiedot, sekä kaikista kolmansista maista tuodut määrät, jotka kuuluvat kyseeseen tuleviin CN-koodeihin Eurostatin mukaan.
(144)
Näiden tietojen perusteella todettiin, että kulutus laski tarkastelujakson aikana 8 prosenttia 2 149 024 tonnista (vuonna 2001) 1 985 361 tonniin (vuonna 2004). Ensiksi kulutus laski huomattavasti 14 prosentilla vuonna 2002 vuoteen 2001 verrattuna, pysyi vakaana vuonna 2003 ja nousi taas vuonna 2004, jolloin se oli 1 985 361 tonnia. Saumattomien rauta- ja teräsputkien kulutus liittyy yleiseen suhdannekiertoon ja etenkin öljy- ja kaasusektorien kehitykseen. Kulutuksen kasvu tutkimusajanjakson aikana voisi selittyä sillä, että öljyn ja kaasun korkeat hinnat vuonna 2004 kannustivat investointeihin tällä alalla ja lisäsivät näin ollen tiettyjen saumattomien rauta- ja teräsputkien kysyntään.
Taulukko 1
2001
2002
2003
2004 (tutkimusajanjakso)
Yhteisön kulutus (tonnia)
2 149 024
1 855 723
1 851 502
1 985 361
Indeksi
100
86
86
92
4.4 Saumattomien rauta- ja teräsputkien tuonti asianomaisista maista
(145)
Komissio tutki perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti, olisiko Kroatiasta, Ukrainasta, Romaniasta ja Venäjältä peräisin olevien saumattomien rauta- ja teräsputkien tuonnin vaikutuksia arvioitava kumulatiivisesti.
(146)
Kuten edellä todettiin, tämä tutkimus on osoittanut, että kustakin tarkasteltavana olevasta maasta tulevalle tuonnille määritetyt keskimääräiset polkumyyntimarginaalit olivat perusasetuksen 9 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua vähimmäistasoa suuremmat, eikä yhdestäkään asianomaisesta maasta tulevan tuonnin määrä ollut perusasetuksen 5 artiklan 7 kohdan mukaisesti vähäpätöistä (tutkimusajanjaksona Kroatian markkinaosuus oli 1,3 prosenttia, Romanian 4,3 prosenttia, Ukrainan 4,6 prosenttia ja Venäjän 11,3 prosenttia).
(147)
Tuontimäärät kasvoivat kaikkien asianomaisten maiden tapauksessa lukuun ottamatta Ukrainaa, jonka tuontimäärä pysyi samalla korkealla tasolla koko tarkastelujakson ajan. Tuonnin hintakehitys oli samanlaista kaikkien asianomaisten maiden osalta, ja hinnat alittivat merkittävästi yhteisön tuotannonalan hinnat. Kaikkien asianomaisten maiden osalta tuonnin keskimääräiset tuontihinnat olivat merkittävästi yhteisön tuotannonalan hintatasoa alhaisempia. Kroatiasta, Ukrainasta ja Romaniasta peräisin olevan tuonnin hinnat olivat pääpiirteissään samantasoisia. Venäjän hintatasot olivat huomattavasti alhaisempia, mikä saattoi kuitenkin johtua siitä, että sieltä yhteisöön tuotu tuotevalikoima oli erilainen. Kuten edellä todettiin, on vahvistettu, että kyseisistä neljästä maasta tuotavalla tarkasteltavana olevalla tuotteella sekä yhteisön tuottajien yhteisössä valmistamalla ja myymällä samankaltaisella tuotteella on samat tekniset, fyysiset ja kemialliset perusominaisuudet ja samat käyttötarkoitukset. Lisäksi todettiin, että kaikki tuotteet myytiin samanlaisten myyntikanavien kautta samoille asiakkaille ja että ne kilpailivat keskenään.
(148)
Edellä esitetyn perusteella pääteltiin, että asianomaisista neljästä maasta peräisin olevien saumattomien rauta- ja teräsputkien tuonnin kumulatiivisen arvioinnin edellytykset täyttyivät.
(149)
Eräät vientiä harjoittavat tuottajat Ukrainassa ja Romaniassa väittivät, että kyseisistä maista tulevaa tuontia ei pitäisi kumuloida vahinkoa ja syy-yhteyttä koskevan tutkimuksen piiriin kuuluvista muista maista tulevan tuonnin kanssa, koska tuontimäärien kehityssuuntaukset olivat erilaiset. Tässä yhteydessä todetaan, että tuonnin kehityssuuntaukset ovat vain yksi monista tässä yhteydessä tarkasteltavista tekijöistä. Se, että eri maista tulevat tuontimäärät eivät ole samanlaisia, ei sellaisenaan riitä kumuloinnin tekemättä jättämisen perusteeksi. Tutkimuksen piiriin kuuluvista neljästä maasta tulevan tuonnin samankaltaisuudet on kuvattu johdanto-osan 147 kappaleessa. Kun otetaan tämä huomioon ja koska näkyvillä ei ole muita merkkejä kilpailun puuttumisesta, ei näistä neljästä maasta tulevan tuonnin vaikutusta voida erottaa yksinkertaisesti kunkin maan tuontimäärien perusteella. Päinvastoin, edellä kuvatut samankaltaisuudet riittävät kumulatiivisen arvioinnin perusteeksi.
(150)
Tässä tapauksessa todettiin kaikkien neljän maan osalta Ukraina ja Romania mukaan luettuina, että tuoduilla tuotteilla ja yhteisössä tuotetuilla tuotteilla oli samat fyysiset ja/tai kemialliset perusominaisuudet (ks. samankaltaista tuotetta koskeva johdanto-osan 39 kappale). Lisäksi tuonti kaikista neljästä maasta oli merkittävää eli se ylitti perusasetuksen 5 artiklan 7 kohdassa määritellyn vähäpätöisyyden tason. Ukrainasta tulevan tuonnin markkinaosuus oli yli 4,5 prosenttia, ja Romaniasta tulevan tuonnin markkinaosuus oli yli 4,3 prosenttia. Edellä esitettyjen seikkojen lisäksi todettakoon, että kyseisistä neljästä maasta tulevan tuonnin hinnat alittivat merkittävästi (22-43 prosentilla) yhteisön tuotannonalan hinnat ja että Ukrainasta tulevan tuonnin hinnat alittivat 36 prosentilla ja Romaniasta tulevan tuonnin hinnat 22 prosentilla yhteisön tuotannonalan hinnat (ks. jäljempänä). Edellä esitetyn perusteella päätellään, että edellytykset täyttyivät tutkimuksen kohteena olevista neljästä maasta peräisin olevan tuonnin kumuloimiseksi vahinkoa ja syy-yhteyttä koskevassa tarkastelussa. Näin ollen kumuloinnin poistamista koskeva väite oli hylättävä.
(151)
Asianomaisista neljästä maasta tulevan tuonnin määrä kasvoi vuoden 2001 ja tutkimusajanjakson välillä 304 268 tonnista 426 186 tonniin. Yhteenlaskettu markkinaosuus kasvoi 14,2 prosentista vuonna 2001 21,5 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana. Tässä yhteydessä on otettava huomioon, että kulutus oli laskussa.
Taulukko 2
2001
2002
2003
2004 (tutkimusajanjakso)
Tuonti (tonnia)
304 268
307 441
342 626
426 186
Indeksi
100
101
113
140
Markkinaosuus
14,2 %
16,6 %
18,5 %
21,5 %
(152)
Kyseisistä neljästä maasta peräisin olevien saumattomien rauta- ja teräsputkien tuonnin painotettu keskimääräinen hinta nousi 16 prosenttia eli 433 eurosta tonnia kohden vuonna 2001 501 euroon tonnia kohden tutkimusajanjakson aikana. Vuosien 2001 ja 2002 välillä hinnat ensin laskivat 3 prosenttia 433 eurosta 418 euroon ja laskivat edelleen 397 euroon vuonna 2003, mutta tämän jälkeen ne nousivat jyrkästi 501 euroon eli vuoden 2001 tasoa huomattavasti korkeammalle. Hinnan nousu liittyy lähinnä raaka-ainekustannusten nousuun tutkimusajanjaksona.
Taulukko 3
2001
2002
2003
2004 (tutkimusajanjakso)
Painotettu keskimääräinen CIF-hinta yhteisön rajalla (euroa/tonni)
433
418
397
501
Indeksi
100
97
92
116
(153)
Hinnan alittavuuden määrittämistä varten komissio tarkasteli tutkimusajanjakson ajalta olevia tietoja. Yhteisön tuotannonalan myyntihinnat olivat riippumattomilta asiakkailta veloitettuja hintoja oikaistuina tarvittaessa noudettuna lähettäjältä -tasolle eli ilman yhteisössä syntyneitä rahtikustannuksia ja alennusten ja hyvitysten vähentämisen jälkeen. Kyselylomakkeessa määriteltyjen saumattomien rauta- ja teräsputkien eri lajien hintoja verrattiin viejien veloittamiin myyntihintoihin, joista oli vähennetty alennukset ja joita oli tarvittaessa oikaistu CIF yhteisön rajalla -tasolle ottamalla asianmukaisesti huomioon polkumyyntitullit ja tuonnin jälkeiset kustannukset.
(154)
Hinnan alittavuuden painotettujen keskimääräisten marginaalien laskennassa otettiin huomioon yhteistyössä toimineiden viejien vientihinnat ja Eurostatilta saadut tiedot. Tutkimusajanjakson aikana hinnan alittavuuden keskimääräinen marginaali oli 43 prosenttia Venäjän, 36 prosenttia Ukrainan, 22 prosenttia Romanian ja 26 prosenttia Kroatian osalta.
4.5 Yhteisön tuotannonalan tilanne
(155)
Tutkittaessa polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutusta yhteisön tuotannonalaan arvioitiin perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikki taloudelliset tekijät, jotka vaikuttavat yhteisön tuotannonalan tilanteeseen tarkastelujaksona.
(156)
Tuotannon määrä kehittyi samaan tapaan kuin kulutus, vaikka lasku vuosina 2002 ja 2003 ja nousu tutkimusajanjakson aikana olivat tuotannon osalta suhteellisesti katsottuina selvempiä kuin samaan aikaan esiintyneet lasku ja nousu kulutuksessa. Tuotanto laski rajusti 21 prosentilla 1 495 278 tonnista vuonna 2001, 1 174 414 tonniin vuonna 2002. Vuonna 2003 tuotannon määrä oli vain kolme neljäsosaa vuoden 2001 tuotantomäärästä. Tuotantomäärä nousi kuitenkin uudelleen samalla kun kysyntätilanne parani öljy- ja kaasusektoreiden investointitoiminnan seurauksena ja se saavutti 1 290 258 tonnin määrän tutkimusajanjakson aikana.
Taulukko 4
2001
2002
2003
2004 (tutkimusajanjakso)
Tuotanto (tonnia)
1 495 278
1 174 414
1 126 188
1 290 258
Indeksi
100
79
75
86
(157)
Tuotantokapasiteetti määritettiin yhteisön tuotannonalan omistamien tuotantoyksiköiden nimellisen kapasiteetin perusteella ottaen huomioon keskeytykset tuotannossa sekä se, että tietyissä tapauksissa osa kapasiteetista käytettiin muiden tuotteiden valmistukseen samoilla tuotantolinjoilla.
(158)
Saumattomien rauta- ja teräsputkien tuotantokapasiteetti pysyi vakaana tarkastelujakson aikana. Kapasiteetin käyttöaste kuitenkin laski 12 prosenttiyksikköä 87 prosentista 75 prosenttiin tuotantomäärän pienenemisen seurauksena. Tutkimusajanjaksolla ilmennyt kapasiteetin käyttöasteen nousu johtuu tuotantomäärän kasvamisesta tutkimusajanjaksolla samalla kun tuotantokapasiteetti pysyi vakaana.
Taulukko 5
2001
2002
2003
2004 (tutkimusajanjakso)
Tuotantokapasiteetti (tonnia)
1 722 350
1 717 919
1 709 605
1 709 078
Indeksi
100
100
99
99
Kapasiteetin käyttöaste
87 %
68 %
66 %
75 %
(159)
Varastoista todettakoon, että suurin osa tuotannosta perustuu tilauksiin. Vaikka varastot kasvoivat 13 prosenttia tarkastelujakson aikana, varastoja ei tässä tapauksessa pidetä olennaisena vahingon osoittimena.
Taulukko 6
2001
2002
2003
2004 (tutkimusajanjakso)
Varastojen määrä (tonnia)
95 032
100 471
90 979
107 521
Indeksi
100
106
96
113
(160)
Samankaltaisen tuotteen tuotantoon tehtyjen investointien määrä laski vuoden 2001 ja tutkimusajanjakson välillä 66 852 644 eurosta 26 101 700 euroon, ja investointeja tehtiin ainoastaan tuotantokapasiteetin pitämiseksi ennallaan, ei tuotantomäärän lisäämiseksi.
Taulukko 7
2001
2002
2003
Tutkimusajanjakso
Investoinnit (euroa)
66 852 644
56 581 829
45 518 515
26 101 700
Indeksi
100
85
68
39
(161)
Todettiin, että yhteisön tuotannonalan myynti etuyhteydessä oleville asiakkaille tapahtui markkinahinnoilla, ja sen vuoksi myös tämä myynti otettiin huomioon yhteisön tuotannonalan myynnin ja markkinaosuuden tarkastelussa.
(162)
Saumattomien rauta- ja teräsputkien myyntimäärä yhteisön markkinoilla laski 862 054 tonnista vuonna 2001 725 145 tonniin vuonna 2002 eli 16 prosenttia sekä edelleen 683 985 tonniin vuonna 2003, jolloin kysyntä oli yhteisön tuotannonalan mukaan poikkeuksellisen vähäistä. Tutkimusajanjakson aikana myynti kasvoi uudelleen 729 555 tonniin, mutta tämä määrä on silti huomattavasti alhaisempi kuin vuoden 2001 taso.
(163)
Samaan aikaan kun saumattomien rauta- ja teräsputkien kokonaismyyntimäärä yhteisön markkinoilla laski vuoden 2001 ja tutkimusajanjakson välillä 15 prosenttia, yhteisön kulutus laski ainoastaan 8 prosenttia, joten yhteisön tuotannonalan markkinaosuus pieneni 3 prosenttiyksikköä. Markkinaosuus laski 40,1 prosentista vuonna 20013 6,7 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana.
Taulukko 8
2001
2002
2003
Tutkimusajanjakso
Myynti yhteisössä (tonnia)
862 054
725 145
683 985
729 555
Indeksi
100
84
79
85
Markkinaosuus
40,1 %
39,1 %
36,9 %
36,7 %
(164)
Yhteisön tuotannonalan keskimääräinen yksikkömyyntihinta nousi 10 prosentilla tarkastelujaksolla koko tuotannonalaan vaikuttaneen raaka-ainekustannusten lisääntymisen seurauksena.
(165)
Sen jälkeen kun keskihinta oli noussut 4 prosenttia 672 eurosta vuonna 2001 701 euroon vuonna 2002, se romahti 651 euroon vuonna 2003 ja nousi sen jälkeen taas huomattavasti tutkimusajanjaksolla, jolloin se oli 736 euroa.
(166)
Tuotantoprosessin mukaan yhteisön tuotannonala käytti saumattomien rauta- ja teräsputkien raaka-aineena joko romua tai harkkoja ja valanteita. Raaka-aine on saumattomien rauta- ja teräsputkien tuotannon merkittävin kustannustekijä, jolla on suora vaikutus myyntihintojen kehitykseen. Kun vuosina 2001 ja 2002 raaka-aineen osuus oli 35 prosenttia yhteisön tuotannonalan saumattomien rauta- ja teräsputkien kokonaistuotantokustannuksista ja 38 prosenttia vuonna 2003, tutkimusajanjakson aikana tämä osuus oli jo 47 prosenttia kokonaiskustannuksista.
(167)
Todettiin, että raaka-aineiden keskihinnat nousivat vuoden 2004 aikana rajusti, ja tämä nosti sekä yhteisön tuotannonalan myyntihintoja että tuontihintoja.
Taulukko 9
2001
2002
2003
Tutkimusajanjakso
Painotettu keskihinta (euroa/tonni)
672
701
651
736
Indeksi
100
104
97
110
(168)
Tarkastelujaksolla yhteisön tuotannonalan painotettu keskimääräinen kannattavuus prosentteina nettoliikevaihdosta heikkeni vuoden 2001 ja tutkimusajanjakson välillä rajusti 3 prosentista - 10 prosenttiin. Kannattavuuden kehityssuuntaus ei noudata myynnin arvon kehitystä. Tarkasteltavana olevan tuotteen kannattavuus oli tutkimusajanjakson aikana negatiivisempaa kuin yhtenäkään kolmesta edeltävästä vuodesta, vaikka myynti nousi tutkimusajanjaksolla vuosien 2002 ja 2003 tasoihin verrattuina. Syynä kehitykseen on se, että raaka-aineiden hintojen nousua ei voitu kokonaisuudessaan ottaa huomioon myyntihinnoissa. Lisääntyneitä raaka-ainekustannuksia ei voitu siirtää asiakkaille asianomaisista maista tulleen tuonnin matalan hintatason vuoksi.
Taulukko 10
2001
2002
2003
Tutkimusajanjakso
Voittomarginaali ennen veroja
3 %
-9 %
-5 %
-10 %
(169)
Yhteisön tuotannonalan negatiivinen kassavirta oli tutkimusajanjakson aikana -16 735 140 euroa. Yhteisön tuotannonalan maksuvalmius muuttui hyvin negatiiviseksi vuonna 2003, minkä jälkeen kassavirtatilanne parani hiukan, mutta ei kuitenkaan palannut läheskään positiiviselle tasolle. Kassavirran laskennassa oli käytettävä perusteena yhteisössä ja sen ulkopuolella myydyn tuotteen osalta nettomyyntivoittoa ennen veroja; tämä oli positiivinen vuonna 2002 (26 miljoonaa euroa) mutta muuttui merkittäväksi nettotappioksi vuonna 2003 (- 86 miljoonaa), mikä selittää kassavirran rajun heikkenemisen vuosien 2002 ja 2003 välillä. Kassavirran kehityssuuntaus ei ollut samanlainen kuin kannattavuuden kehityssuuntaus, koska poistojen määrä, joka on tyypillisesti suuri tällä pääomavaltaisella teollisuuden alalla, pieneni vuosien 2002 ja 2003 välillä 51 795 853 eurosta 48 276 850 euroon, mutta nousi jälleen tutkimusajanjaksolla 58 820 712 euroon. Kassavirtatilanne pysyi kuitenkin negatiivisena tutkimusajanjakson ajan.
Taulukko 11
2001
2002
2003
Tutkimusajanjakso
Kassavirta (euroa)
68 221 405
83 464 355
-35 612 924
-16 735 140
Indeksi
100
122
-52
-25
(170)
Nettovarallisuuden tuotto laskettiin ilmaisemalla yhteisössä ja sen ulkopuolella myydyn samankaltaisen tuotteen nettovoitto ennen veroja prosenttiosuutena Y:ssä ja sen ulkopuolella myydyn samankaltaisen tuotteen tuotannossa käytetyn omaisuuden nettokirjanpitoarvosta. Indikaattorin negatiivinen kehitys vuoden 2001 jälkeen aiheutui toisaalta samankaltaiseen tuotteeseen tehtyjen investointien vähenemisestä vuoden 2001 ja tutkimusajanjakson välillä ja toisaalta yhteisössä ja sen ulkopuolella myydyn samankaltaisen tuotteen voitosta ennen veroja, joka oli edelleen positiivinen vuosina 2001 ja 2002 muuttuen negatiiviseksi vuonna 2003. Vaikka pääoman tuotto kohenikin tutkimusajanjaksolla vuoteen 2003 verrattuna, se nousi vain - 11 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana. Tämän tekijän määrittämisessä käytetty voittoa kuvaava luku oli sekä yhteisön tuotannonalan kotimarkkinamyynnistä että sen vientimyynnistä saatu voitto. Tämä oli välttämätöntä, koska pääomaa käytettiin molempiin myyntikanaviin ja koska pääomien kohdentaminen oli mahdotonta.
Taulukko 12
2001
2002
2003
Tutkimusajanjakso
Sidotun pääoman tuotto
10 %
6 %
-18 %
-11 %
(171)
Yhtä yritystä lukuun ottamatta yhteisön tuotannonala ei väittänyt tai tuonut esiin, että sillä olisi ollut ongelmia pääoman saamisessa toimintaansa, ja sen vuoksi pääteltiin, että yhteisön tuotannonala kokonaisuudessaan kykeni hankkimaan pääomaa toimintaansa koko tarkastelujakson ajan.
(172)
Yhteisön tuotannonalan työllisyys heikkeni 13 prosenttia ja työvoimakustannukset laskivat 9 prosenttia tarkastelujakson aikana.
Taulukko 13
2001
2002
2003
Tutkimusajanjakso
Työntekijät
6 058
5 424
5 276
5 245
Indeksi
100
90
87
87
Työvoimakustannukset (euroa/vuosi)
275 296 896
251 059 144
244 153 692
249 190 971
Indeksi
100
91
89
91
(173)
Tuottavuus mitattuna työntekijäkohtaisena vuosituotoksena (tuotannon määränä) oli tutkimusajanjaksolla sama kuin vuonna 2001 oltuaan pienempi vuosina 2002 ja 2003.
Taulukko 14
2001
2002
2003
Tutkimusajanjakso
Tuottavuus (tonnia/työntekijä)
247
217
213
246
Indeksi
100
88
86
100
(174)
Samaan aikaan kun yhteisön kulutus väheni 8 prosenttia vuoden 2001 ja tutkimusajanjakson välillä, yhteisön tuotannonalan etuyhteydettömille ja etuyhteydessä oleville asiakkaille suuntautuneen myynnin määrä väheni 15 prosenttia. Toisaalta neljästä asianomaisesta maasta tulevan tuonnin markkinaosuus kasvoi 7,3 prosenttiyksiköllä. Yhteisön tuotannonalan myynti siis väheni paljon kysyntää voimakkaammin tarkastelujakson aikana.
(175)
Tosiasiallisen polkumyyntimarginaalin merkittävyydestä on todettava, että sen vaikutusta yhteisön tuotannonalaan ei voida pitää vähäisenä, kun otetaan huomioon asianomaisista neljästä maasta tulevan tuonnin määrä ja hinnat.
(176)
Kuten edellä vahingon osoittimien tarkastelun yhteydessä osoitettiin, yhteisön tuotannonalan taloudellinen ja rahoituksellinen tilanne eivät parantuneet sen jälkeen, kun tarkasteltavana olevan tuotteen joidenkin tyyppien tuonnissa oli otettu käyttöön polkumyynnin vastaiset toimenpiteet Venäjän ja Romanian osalta vuonna 1997 ja Kroatian ja Ukrainan osalta vuonna 2000. Ne osoittavat myös sen, että yhteisön tilanne on edelleen haavoittuva ja herkkä.
4.6 Vahinkoa koskevat päätelmät
(177)
Vahingon osoittimien tarkastelussa kävi ilmi, että yhteisön tuotannonalan tilanne heikkeni tuntuvasti vuoden 2001 jälkeen ja oli heikoimmillaan vuonna 2003. Tutkimusajanjakson aikana vahingon osoittimet osoittivat parannusta erittäin huonoon vuoden 2003 tilanteeseen verrattuna. Tilanteen parantuminen tutkimusajanjakson aikana voi liittyä yleisesti parempaan markkinatilanteeseen ja etenkin saumattomien rauta- ja teräsputkien kysynnän kasvuun öljy- ja kaasusektoreiden piirissä. Yhteisön tuotannonala ei kuitenkaan päässyt lähellekään vuoden 2001 tasoa eli tasoa ennen polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin lisääntymisestä. Tutkimusajanjaksolla havaittu myyntihintojen nousu ei ollut riittävää edes raaka-ainekustannusten kasvun kattamiseen kokonaisuudessaan, eikä se mitenkään kyennyt kohentamaan yhteisön tuotannonalan tilannetta.
(178)
On totta, että ensi näkemältä jotkin vahingon osoittimet näyttivät vakaata (kyky saada pääomaa, työllisyys) tai jopa myönteistä (keskimääräiset myyntihinnat) kehitystä. Suurin osa muista vahingon osoittimista (esimerkiksi kannattavuus, investoinnit, tuotanto ja myyntimäärät) osoitti kuitenkin tarkastelujakson kehityksen olleen selvästi negatiivista, vaikka se olikin kohentunut hiukan tutkimusajanjakson aikana edelliseen vuoteen verrattuna. Tämä myönteinen kehitys ei kuitenkaan muuta kokonaiskuvaa, koska olennaisimmat vahingon osoittimet ovat edelleen negatiivisia.
(179)
Hintojen myönteisen kehityksen osalta on todettava, että hinnan nousu tutkimusajanjaksolla ei johdu yhteisön tuotannonalan tilanteen paranemisesta vaan ainoastaan raaka-aineiden hintojen kasvusta. Lisäksi edellä esitetyt vakaata kehitystä osoittavat tekijät eivät vaikuta ratkaisevasti yhteisön tuotannonalan kokonaistilanteeseen. Koska voittoa kuvaavien osoittimien kehitys oli huomattavan negatiivista, tuotannonalan elinkelpoisuus on vaakalaudalla ainakin keskipitkällä aikavälillä, jopa ennemminkin, ellei tilannetta korjata.
(180)
Sen jälkeen kun lopulliset päätelmät oli annettu tiedoksi, jotkin vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, ettei yhteisön tuotannonala kärsinyt merkittävää vahinkoa tutkimusajanjakson aikana. Väitettiin, että julkisesti saatavilla olevat tiedot osoittivat, että yhteisön tuotannonalan taloudellinen tilanne oli vakaa ja että yhteisön tuotannonalan myynnin ja kannattavuuden kehitys oli positiivista tutkimusajanjakson aikana.
(181)
Todettakoon, että eräiden yhteisön tuottajien vuotuinen taloudellinen tulos oli positiivinen tutkimusajanjakson aikana, niiden myyntimäärät kasvoivat ja niiden tulos oli kannattava. Vaikka joidenkin yhteisön tuottajien taloudellinen tilanne onkin tutkimusajanjaksolla ollut suotuisa, asianomaisen tarkastelun on perustuttava yhteisön tuotannonalan taloudelliseen suorituskykyyn samankaltaisen tuotteen tuotannon ja yhteisön markkinoilla tapahtuvan myynnin osalta. Koska samankaltainen tuote ei kata yhteisön tuotannonalan koko tuotantomäärää eikä sen kokonaismyyntiä yhteisössä, todettiin, että vaikka joidenkin saumattomia rauta- ja teräsputkia tuottavien yhteisön tuottajien kokonaistulos olikin hyvä, merkittävää vahinkoa aiheutui samankaltaisen tuotteen yhteisössä tapahtuvan myynnin osalta.
(182)
Edellä esitetyn perusteella päätellään, että yhteisön tuotannonalalle on aiheutunut perusasetuksen 3 artiklan 6 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.
5. SYY-YHTEYS
5.1 Johdanto
(183)
Komissio on perusasetuksen 3 artiklan 6 ja 7 kohdan mukaisesti tarkastellut, onko asianomaisista maista peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen polkumyynnillä tapahtunut tuonti aiheuttanut vahinkoa yhteisön tuotannonalalle siinä määrin, että sitä voidaan pitää merkittävänä. Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin lisäksi tutkittiin muita tiedossa olleita tekijöitä, jotka olisivat samaan aikaan voineet aiheuttaa vahinkoa yhteisön tuotannonalalle, sen varmistamiseksi, ettei niiden mahdollisesti aiheuttamaa vahinkoa olisi pidetty polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttamana.
5.2 Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutukset
(184)
Tarkastelujakson aikana asianomaisista neljästä maasta tulevan tuonnin määrä kasvoi tuntuvasti eli 40 prosenttia, ja sen markkinaosuus kasvoi 7,3 prosenttiyksikköä. Samaan aikaan asianomaisista neljästä maasta peräisin olevan tuonnin keskimääräiset hinnat alittivat yhteisön tuotannonalan keskimääräiset hinnat 32 prosentilla tutkimusajanjaksolla. Tutkimusajanjaksolla havaittu polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin hinnan nousu johtui ainoastaan raaka-ainekustannusten lisääntymisestä. Asianomaisista neljästä maasta peräisin olevan, yhteisön tuotannonalan hintoja huomattavasti alhaisempaan hintaan tapahtuneen tuonnin määrän merkittävä lisääntyminen ja sen markkinaosuuden kasvu tapahtuivat samaan aikaan yhteisön tuotannonalan taloudellisen tilanteen heikkenemisen kanssa.
(185)
Myös yhteisön tuotannonalan yksikköhinnat nousivat 10 prosenttia tarkastelujaksolla. Hinnat olivat kuitenkin alhaisia, eikä niillä edes kyetty kattamaan raaka-ainekustannusten huomattavaa kasvua, minkä yhteisön tuotannonalalle aiheutuvat huomattavat tappiot osoittavat.
(186)
Edellä esitetyn perusteella päätellään, että asianomaisista neljästä maasta tuleva halpatuonti vaikutti ratkaisevasti yhteisön tuotannonalan tilanteen heikkenemiseen, ja tämä tulee esiin etenkin myyntihintojen kehityksen riittämättömyytenä, tuotannon, myyntimäärien ja markkinaosuuden pienenemisenä sekä kannattavuuden rajuna laskuna ja investointien vähentymisenä.
5.3 Muiden tekijöiden vaikutukset
(187)
Yhteisön kulutus laski 8 prosenttia tarkastelujaksolla. Kulutuksen laskua ei kuitenkaan sinällään voida pitää yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon ratkaisevana aiheuttajana, koska yhteisön tuotannonalan myynti laski tarkastelujaksolla suhteellisesti katsottuna enemmän kuin kulutus (myynti laski 16 prosenttia ja kysyntä 14 prosenttia vuoden 2001 ja tutkimusajanjakson välillä). Lisäksi kävi ilmi, että tuonti asianomaisista maista lisääntyi tarkastelujaksolla ja valtasi yhteisön tuotannonalalta hävinnyttä markkinaosuutta. Näiden syiden vuoksi todettiin, että kulutuksen lasku ei voinut olla merkittävä syy yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon.
(188)
Eurostatin tietojen ja tutkimuksen aikana kerättyjen tietojen mukaan tärkeimmät kolme saumattomien rauta- ja teräsputkien tuojamaata ovat Japani, Argentiina ja Yhdysvallat.
(189)
Japanista tulevan tuonnin määrä oli 52 960 tonnia vuonna 2001, ja se laski tarkastelujaksolla 34 prosenttia 34 857 tonniin. Tarkasteltavana olevan tuotteen Japanista tulevan tuonnin markkinaosuus oli 2,5 prosenttia vuonna 2001, ja se laski 1,8 prosenttiin tutkimusajanjaksolla. Japanista tulevan tuonnin hinnat olivat vähintään kaksinkertaiset yhteisön tuotannonalan hintoihin verrattuna. Näin ollen katsottiin, että Japanista tulevalla tuonnilla ei ollut kielteisiä vaikutuksia yhteisön tuotannonalan tilanteeseen.
(190)
Tuonti Argentiinasta kasvoi 52 prosenttia lisääntyen 30 962 tonnista vuonna 2001 tutkimusajanjakson 46 918 tonniin. Tämä vastaa markkinaosuutta, joka kasvoi yhdellä prosenttiyksiköllä 1,4 prosentista vuonna 2001 tutkimusajanjakson 2,4 prosenttiin. Argentiinasta tulevan tuonnin hintataso pysyi koko tarkastelujakson ajan asianomaisista neljästä maasta tulevan tuonnin hintatasoa huomattavasti korkeampana; tutkimusajanjakson aikana Argentiinasta tulevan tuonnin keskimääräinen CIF-hinta tonnia kohden oli 660 euroa, kun taas asianomaisista neljästä maasta tulevan tuonnin painotettu keskimääräinen CIF-hinta oli 501 euroa tonnia kohden. Tarkastelussa otettiin huomioon se seikka, että yksi yhteisön tuottaja on etuyhteydessä Argentiinaan sijoittautuneeseen vientiä harjoittavaan tuottajaan. Tältä osin osoitettiin kuitenkin, että yhteisön tuottajan Argentiinassa sijaitsevalta etuyhteydessä olevalta yritykseltä tuomilla saumattomilla rauta- ja teräsputkilla ei määränsä eikä hintojensa puolesta ollut merkittävää vaikutusta tälle yhteisön tuottajalle tai yhteisön koko tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon.
(191)
Yhdysvaltojen osalta Eurostatin tilastot osoittavat, että sieltä tuotujen saumattomien rauta- ja teräsputkien markkinaosuus nousi 0,6 prosentista vuonna 2001 1,8 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana. Yhdysvaltojen keskimääräisen myyntihinnat tarkastelujakson alussa olivat 2 414 euroa tonnia kohden ollen toisin sanoen lähes nelinkertaiset yhteisön tuotannonalan hintoihin verrattuna; ne laskivat sen jälkeen tutkimusajanjakson aikana huomattavasti 797 euroon tonnia kohden eli 77 prosenttia, mutta olivat edelleen 8 prosenttia yhteisön tuotannonalan hintoja korkeammat. Vaikka tuonti Yhdysvalloista lisääntyi, tätä ei hintataso huomioon ottaen voida pitää merkittävänä syynä yhteisön tuotannonalan kärsimään vahinkoon.
(192)
Väitettiin, että tuonti Argentiinasta ja Yhdysvalloista on lisääntynyt vakaasti vuodesta 2001 lähtien, että maiden yhteenlaskettu markkinaosuus ylitti 4 prosenttia tutkimusajanjaksolla ja että yhdysvaltalaisten tuojien hinnat olivat alhaisemmat kuin hinnat, joita vientiä harjoittavat tuottajat kolmessa neljästä asianomaisesta maasta veloittivat.
(193)
Tosiasiat eivät tukeneet väitettä, jonka mukaan yhdysvaltalaisten tuojien hinnat alittivat hinnat, joita vientiä harjoittavat tuottajat kolmessa neljästä asianomaisesta maasta veloittivat. Kun otetaan huomioon etenkin tuonnin korkea hintataso, päätellään yleisesti, ettei tätä tuontia voida pitää ratkaisevana syynä aiheutuneeseen vahinkoon.
(194)
Yksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, että yhteisön tuotannonalan tuotanto ja myynti keskittyy pääasiassa korkealaatuisiin tuoteryhmiin (OCTG-putkiin), jotka kilpailisivat Japanista, Argentiinasta ja Yhdysvalloista tulevan tuonnin kanssa. Väitettiin, että näistä kolmesta maasta tulevan tuonnin yhteenlaskettu markkinaosuus oli kasvanut 1,5 prosenttiyksikköä vuoden 2001 ja tutkimusajanjakson välillä ja että näistä kolmesta maista tuleva tuonti korvasi Venäjältä ja Ukrainasta tulevan tuonnin sijaan yhteisön tuotannonalan tuottamat saumattomat rauta- ja teräsputket.
(195)
Todettakoon, että vaikka yhteisön tuotannonala keskittyykin korkealaatuisiin lisäarvoa tuoviin tuotteisiin, se tuottaa edelleen kaikentyyppisiä saumattomia rauta- ja teräsputkia, myös huomattavia määriä matalampilaatuisia tuotteita. OCTG-putket muodostavat itse asiassa ainoastaan pienen osan yhteisön tuotannonalan toiminnasta, nimittäin 5 prosenttia yhteisön markkinoilla tutkimusajanjakson aikana myydyn samankaltaisen tuotteen kokonaismyyntimäärästä ja 7 prosenttia sen kokonaismyyntiarvosta. Japanin, Argentiinan ja Yhdysvaltojen yhteenlasketun markkinaosuuden kasvu 1,5 prosenttiyksiköllä vuoden 2001 4,5 prosentista tutkimusajanjakson 6 prosenttiin vaikutti ainoastaan vähän tai jopa olemattomalla tavalla yhteisön tuotannonalan markkinaosuuden huomattavampaan menetykseen 40,1 prosentista 36,7 prosenttiin samalla ajanjaksolla. Sen vuoksi on hylättävä väite, jonka mukaan näistä kolmesta maasta tuleva tuonti aiheutti merkittävää vahinkoa yhteisön tuotannonalalle.
(196)
Yksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, että komission yksiköt eivät ottaneet huomioon uusista jäsenvaltioista tulevan saumattomien rauta- ja teräsputkien tuonnin merkitystä. Väitettiin, että varsinkin Slovakiasta tuleva tällainen tuonti EY:öön oli aiemmin tapahtunut vahinkoa aiheuttavin polkumyyntihinnoin. Tähän tuontiin sovellettiin polkumyyntitulleja, jotka raukesivat laajentumisen seurauksena tutkimusajanjakson puolivälissä. Lisäksi väitettiin, että tämä tuonti oli syynä yhteisön markkinaosuuden menetykseen.
(197)
On kuitenkin huomattava, että yhteisön tuotannonalan myyntimäärä pieneni noin 133 000 tonnia ja muiden eurooppalaisten (myös slovakialaisten) tuottajien myyntimäärä pieneni noin 112 000 tonnia vuosien 2001 ja 2004 välillä, kun taas tuonti asianomaisista neljästä maasta kasvoi noin 120 000 tonnia (13).
(198)
Slovakiasta ennen laajentumista tulleen tuonnin ei voida väittää aiheuttaneen vahingollista polkumyyntiä yhteisön tuotannonalalle vuoden 2001 ja laajentumisen (1 päivän toukokuuta 2004) välisenä aikana, koska kyseiseen tuontiin sovellettiin polkumyyntitulleja, joilla palautettiin tasapuoliset toimintaedellytykset sen ja yhteisön tuotannonalan välille. Tällaisen myynnin mahdolliset vaikutukset 25 jäsenvaltion EU:ssa 1 päivän toukokuuta 2004 jälkeen eivät muuta vahinkoa koskevia päätelmiä tai poista tutkimuksen kohteina olevien neljästä maasta polkumyynnillä tulevan tuonnin ja yhteisön tuotannonalan kärsimän vahingon välistä syy-yhteyttä. Kun analysoitiin tarkasteltavana olevan tuotteen tuontia Slovakiasta yhteisön markkinoille ennen laajentumista ja sen jälkeen Eurostatin tietojen perusteella, kävi ilmi, että liittymisvuonna tämä tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti muualle yhteisön (24 jäsenvaltion) markkinoille kasvoi 7 prosenttia eli 5 911 tonnia liittymistä edeltäneeseen vuoteen verrattuna. Tämä määrän kasvu on vähäistä verrattuna asianomaisista neljästä maasta tulleen tuonnin kehitykseen.
(199)
Edellä esitetyn perusteella päätellään, että yhteisön tuotannonalan markkinaosuus ei pienentynyt yhteisön sisäisen kilpailun seurauksena.
(200)
Sen vuoksi hylätään väite, jonka mukaan yhteisön sisäinen kilpailu voisi olla aiheuttanut yhteisön toiminnanalan markkinaosuuden menetyksen.
(201)
Sen jälkeen kun lopulliset päätelmät oli annettu tiedoksi, yksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, että teräsmarkkinoiden jaksottaisuuteen liittyvää tekijää ei ollut otettu huomioon, kuten perusasetuksen 3 artiklan 7 kohdassa vaaditaan.
(202)
Tässä yhteydessä huomautetaan, että vientiä harjoittava tuottaja ei toimittanut näyttöä perustellakseen väitettä, jonka mukaan teräsmarkkinoiden jaksottaisuus olisi vaikuttanut yhteisön tuotannonalan vahingolliseen tilanteeseen. Lisäksi todetaan, että teräsmarkkinoiden syklisyyden pitäisi vaikuttaa samalla tavalla sekä yhteisön tuotannonalaan että vientiä harjoittaviin tuottajiin. Näin ollen saumattomien rauta- ja teräsputkien markkinoiden laskusuuntauksen, jolla väitteen mukaan oli negatiivinen vaikutus yhteisön tuotannonalan tilanteeseen, olisi pitänyt vaikuttaa negatiivisesti myös saumattomien rauta- ja teräsputkien tuontimäärään eli asianomaisista neljästä maasta tulevien tuontimäärien olisi pitänyt pienentyä. Kuten johdanto-osan 151 kappaleessa kuvattiin, asianomaisten neljän maan yhteenlasketut tuontimäärät kuitenkin kasvoivat joka vuosi vuodesta 2001 vuoteen 2004. Sen vuoksi päätellään, että teräsmarkkinoiden syklisyyttä ei voida pitää yhteisön kärsimän vahingon aiheuttajana.
(203)
Yksi yritys väitti, että Yhdysvaltain dollarin arvon heikkeneminen euroon nähden vuodesta 2001 tutkimusajanjaksoon vaikutti yhteisön tuotannonalan tilanteeseen, muttei kuitenkaan toimittanut näyttöä siitä, että valuuttakurssien vaihteluilla olisi todella ollut negatiivisia vaikutuksia yhteisön tuotannonalan tulokseen. Koska saatavilla ei ollut näyttöä, joka olisi osoittanut, että euron vahvistuminen suhteessa Yhdysvaltojen dollariin olisi vaikuttanut yhteisön tuotannonalaan, päätellään, että valuuttakurssien vaihtelu ei poista polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon välistä syy-yhteyttä. Lisäksi yhteisön tuotannonalan tarkastelu perustui sen taloudelliseen suorituskykyyn yhteisön markkinoilla tuotetun ja myydyn samankaltaisen tuotteen osalta. Koska selkeästi suurin osa samankaltaisen tuotteen myynnissä yhteisön markkinoilla laskutettiin euroina ja koska kaikki tärkeimmät tuotantokustannukset suoritettiin myös pääosin euroina, valuuttakurssien vaihteluilla ei missään tapauksissa ollut huomattavaa vaikutusta yhteisön tuotannonalan vahingolliseen tilanteeseen.
(204)
Muista kolmansista maista peräisin olevan tuonnin määrien, hintojen ja markkinaosuuksien edellä kuvatun kehityksen perusteella päätellään, että yhteisön tuotannonalan kärsimän merkittävän vahingon ei voida katsoa johtuvan tästä tuonnista.
(205)
Kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa väitti, että kannattavuuden heikkeneminen johtui raaka-ainekustannusten noususta, eikä sitä näin ollen voitu yhdistää asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuvaan tuontiin. On totta, että saumattomien rauta- ja teräsputkien tuotannon pääraaka-aineiden eli romun ja harkkojen kustannukset nousivat tuntuvasti tarkastelujakson aikana. Kaksi yhteisön tuottajaa osoitti, että romun hinta nousi vuoden 2003 viimeisen neljänneksen ja tutkimusajanjakson viimeisen neljänneksen välillä 66 prosenttia yhden yhteisön tuottajan ja 77 prosenttia toisen yhteisön tuottajan tapauksessa. Yksi yhteisön tuottaja osoitti, että koko tarkastelujakson aikana eli vuodesta 2001 tutkimusajanjaksoon saakka romun hinta yli kaksinkertaistui tutkimusajanjaksolla nousten 99 eurosta tonnia kohden vuonna 2001 253 euroon tonnia kohden. Samanlainen hintakehitys voitiin havaita myös harkkojen keskihintojen kohdalla.
(206)
Yhteisön tuotannonalalle aiheutunutta merkittävää vahinkoa ei kuitenkaan aiheuttanut raaka-ainehintojen nousu, vaan kuten johdanto-osan 168 kappaleessa todettiin, se tosiseikka, että yhteisön tuotannonala ei kyennyt siirtämään kustannusten nousua asiakkaille. Yhteisön tuotannonala ei voinut nostaa myyntihintojaan tasolle, joissa olisi otettu asianmukaisesti huomioon raaka-ainehintojen nousu, johtuen asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista, jonka hinnat alittivat merkittävästi yhteisön tuotannonalan hinnat.
(207)
Sen jälkeen kun lopulliset päätelmät oli annettu tiedoksi, yksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, että oli väärin väittää, että kannattavuus heikkeni tutkimusajanjakson aikana siksi, etteivät yhteisön tuottajat voineet polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttaman hintapaineen vuoksi nostaa hintoja tasoille, jotka olisivat kattaneet raaka-ainekustannusten nousun. Tämän yrityksen mukaan raaka-aineiden (romun) hinta nousi tutkimusajanjaksolla 15,8 prosenttia. Väitettiin, että polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin hinnat nousivat enemmän kuin raaka-ainekustannukset.
(208)
Kuten edellä mainittiin, tutkimuksen kuluessa saatu näyttö kuitenkin osoitti, että raaka-ainekustannusten nousu oli yhteisön tuottajien tapauksessa tutkimusajanjaksolla paljon suurempi kuin väitetty 15,8 prosenttia. Eräiden yhteisön tuottajien toimittamien tietojen perusteella todettiin lisäksi, että raaka-ainehintojen nousu ylitti koko tarkastelujakson ajan asianomaisista neljästä maasta tuotujen saumattomien rauta- ja teräsputkien painotetun keskihinnan nousun. Tämän vuoksi vahvistetaan väite, jonka mukaan yhteisön tuotannonala ei polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttaman hintapaineen vuoksi voinut nostaa hintoja ja saattaa myyntiä kannattavaksi.
(209)
Vuodesta 1997 voimassa olleita, alkuperäiseen tuotteen määritelmään Romanian ja Venäjän osalta sovellettuja polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä ei heinäkuusta 2004 lähtien ole varmuuden vuoksi enää sovellettu eräiden yhteisön tuottajien aiemman kilpailua rajoittavan toiminnan takia.
(210)
Eräät vientiä harjoittavat tuottajat ja tuojat vaativat, että olisi tutkittava, missä määrin tiettyjen yhteisön tuottajien muodostamalla kartellilla olisi voinut olla vaikutusta yhteisön koko tuotannonalan suorituskykyyn.
(211)
Tässä yhteydessä todettiin, että joidenkin yhteisön tuottajien rikkomus (vuodesta 1990 vuoteen 1995 ja joidenkin tuotteiden osalta vuoteen 1999) ja tämän polkumyyntimenettelyn tarkastelujakso (vuodesta 2001 vuoteen 2004) olivat ajallisesti erillään toisistaan. Tutkimuksen aikana ei myöskään saatu tietoja, joiden mukaan kilpailua rajoittava toiminta olisi vaikuttanut yhteisön tuotannonalan hintoihin tai muihin vahingon indikaattoreihin. Edellä esitetyn perusteella ja koska päinvastaista tietoa ei ollut, voidaan päätellä, että tiettyjen yhteisön tuottajien ennen vuotta 2001 muodostamalla kartellilla ei ollut vaikutusta yhteisön tuotannonalan vahingolliseen tilanteeseen tarkastelujakson aikana.
(212)
Sen jälkeen kun lopulliset päätelmät oli annettu tiedoksi, yksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, että komission yksiköt eivät olleet tutkineet, millaisia vaikutuksia tavanomaisten kilpailuolosuhteiden palauttamisella kartellitoiminnan päättymisen jälkeen vuonna 1999 mahdollisesti oli yhteisön tuotannonalaan. Väitettiin, ettei kartellitoiminnan ja tämän menettelyn tarkastelujakson ajallinen päällekkäisyys ollut merkityksellistä ja että komission yksiköt olivat erehtyneet arvioinnissaan vahingon ja syy-yhteyden tarkastelun osalta ja olivat ehkä rikkoneet perusasetuksen 3 artiklan 7 kohtaa.
(213)
Ensiksi korostetaan, että kartellitoiminta koski ainoastaan pientä osaa tarkasteltavana olevasta tuotteesta, nimittäin OCTG-putkia (jotka on luokiteltu CN-koodeihin 7304210020 ja 7304291120). Tutkimusajanjakson aikana yhteisön markkinoilla myytyjen OCTG-putkien määrä muodosti ainoastaan 5 prosenttia yhteisön tuotannonalan myyntimäärästä.
(214)
Lisäksi katsotaan, että kartellitoiminnan päättymisen ja vahingon määrittelyjakson alkamisen välinen kahden vuoden ajanjakso oli riittävä sen mahdollistamiseksi, että tavanomaiset kilpailuolosuhteet oli palautettu yhteisön tuotannonalan osalta. Tilanne oli kuitenkin vahingollinen tutkimusajanjakson aikana.
(215)
Edellä esitetyn perusteella tämä väite hylättiin.
5.4 Syy-yhteyttä koskevat päätelmät
(216)
Kun otetaan huomioon toisaalta asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja sen markkinaosuuden kasvu sekä todettu hinnan alittavuus ja toisaalta samaan aikaan tapahtunut yhteisön tuotannonalan tilanteen ilmeinen heikkeneminen, voidaan päätellä, että polkumyynnillä tapahtunut tuonti aiheutti yhteisön tuotannonalalle perusasetuksen 3 artiklan 6 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.
6. YHTEISÖN ETU
(217)
Perusasetuksen 21 artiklan mukaisesti on tutkittava, onko vahingollista polkumyyntiä koskevista päätelmistä huolimatta olemassa pakottavia syitä, joiden perusteella olisi pääteltävä, että toimenpiteiden käyttöönotto ei tässä tapauksessa olisi yhteisön edun mukaista. Tässä yhteydessä on tarkasteltava mahdollisten toimenpiteiden todennäköisiä vaikutuksia kaikkiin tässä menettelyssä osallisina oleviin osapuoliin sekä myös toimenpiteistä luopumisen seurauksia.
6.1 Yhteisön tuotannonala
(218)
Yhteisön tuotannonalan vahingollinen tilanne johtui siitä, että sillä oli vaikeuksia kilpailla polkumyynnillä alhaiseen hintaan tapahtuneen tuonnin kanssa.
(219)
Katsotaan, että toimenpiteiden käyttöönoton myötä yhteisön tuotannonala voi kasvattaa myyntimääräänsä ja markkinaosuuttaan sekä saavuttaa siten parempia mittakaavaetuja ja sellaisen tuoton tason, jolla investoinnin jatkaminen tuotantolaitoksiin olisi perusteltua.
(220)
Jos toimenpiteitä ei oteta käyttöön, yhteisön tuotannonalan tilanne todennäköisesti heikkenisi entisestään. Se ei kykenisi investoimaan uuteen tuotantokapasiteettiin eikä kilpailemaan tehokkaasti yhteisön ulkopuolisista maista tulevan tuonnin kanssa. Joidenkin yritysten olisi lopetettava samankaltaisen tuotteen tuotanto ja irtisanottava työntekijöitään. Tästä syystä päätellään, että polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönotto on yhteisön tuotannonalan edun mukaista.
(221)
Yksi romanialaiseen vientiä harjoittavaan tuottajaan etuyhteydessä oleva yhteisön tuottaja, joka ei osallistunut valitukseen, väitti, että yhteisön tuottajat toimivat jo täydellä tuotantokapasiteetilla, eivätkä kykenisi vastaamaan saumattomien rauta- ja teräsputkien suureen kysyntään yhteisön markkinoilla ja kolmansissa maissa. Yritys väitti, että sen vuoksi tullien käyttöönotto johtaisi tarjonnan riittämättömyyteen yhteisön markkinoilla. Kuten edellä kuitenkin todettiin, tutkimuksessa kävi ilmi, että yhteisön tuotannonalalla oli koko tarkastelujakson ajan huomattavan paljon ylimääräistä tuotantokapasiteettia, jota tulevaisuudessa voitaisiin käyttää tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoon ja vastata näin saumattomien rauta- ja teräsputkien kysyntään yhteisön markkinoilla.
(222)
Väitettiin myös, että tullien käyttöönotto aiheuttaisi kilpailun rajoittumista yhteisön markkinoilla. Todettakoon, että valituksen tehneiden tuottajien lisäksi uusissa jäsenvaltioissa on useita muita huomattavia tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajia, kuten johdanto-osan 139 kappaleessa todettiin. Yhteisön tuottajien määrä riittää varmistamaan kilpailun näillä markkinoilla, vaikka polkumyynnin vastaiset toimenpiteet otetaankin käyttöön. Kuten johdanto-osan 188-195 kappaleessa lisäksi mainitaan, muissa kolmansissa maissa (esimerkiksi Yhdysvalloissa) toimivat tuottajat kilpailevat myös yhteisön tuotannonalan kanssa samanlaisilla tuotteilla ja hinnoilla. Sen vuoksi katsotaan, että toimenpiteiden käyttöönottaminen ei vaaranna saumattomien rauta- ja teräsputkien tarjontaa eikä rajoita kilpailua yhteisön markkinoilla.
6.2 Etuyhteydettömien tuojien etu
(223)
Ainoastaan kolme etuyhteydetöntä tuojaa vastasi kyselylomakkeeseen, ja tarkastuskäynti tehtiin näistä kahden toimitiloihin. Neljäs etuyhteydetön tuoja suostui menettelyn myöhemmässä vaiheessa siihen, että sen tiloihin tehtiin tarkastuskäynti. Kyseisten neljän tuojan tuomat tarkasteltavana olevan tuotteen määrät muodostivat noin 8 prosenttia kokonaistuonnista yhteisöön ja 3 prosenttia yhteisön kulutuksesta.
(224)
Koska suurin osa saumattomien rauta- ja teräsputkien kokonaistuonnista yhteisöön kanavoidaan vientiä harjoittaviin tuottajiin etuyhteydessä olevien tuojien kautta ja alle puolet kokonaistuonnista tulee yhteisön markkinoille etuyhteydettömien tuojien kautta, neljän etuyhteydettömän tuojan tuontia voidaan pitää kaikkien muiden etuyhteydettömien tuojien tuontia edustavana.
(225)
Yhden tuojan osalta tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti edusti 22 prosenttia sen saumattomien rauta- ja teräsputkien kokonaistuonnista ja vastaava myyntiarvo muodosti 3 prosenttia sen kokonaisliikevaihdosta tutkimusajanjaksolla. Tämä myynti oli tutkimusajanjakson aikana erittäin kannattavaa. Koska suurin osa tämän yrityksen toimittajista on sijoittunut yhteisöön tai maihin, joita polkumyyntitullien käyttöönotto ei koske, polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönoton vaikutuksia ei voida pitää huomattavina.
(226)
Toinen tuoja, jonka päätoimintana oli saumattomien rauta- ja teräsputkien tuonti ja jalostaminen, toi saumattomia rauta- ja teräsputkia asianomaisista maista ja etenkin Venäjältä. Pieni osa tästä tuonnista koostui niin kutsutuista sertifioiduista putkista. Sen vuoksi katsotaan, että Venäjältä tulevaan tuontiin sovellettavien tullien käyttöönotto vaikuttaisi negatiivisesti kokonaisliiketoimintaan ja etenkin tämän yrityksen kannattavuuteen. Kun kuitenkin otetaan huomioon, että tämän tuojan lisäksi yhteisössä on tällä hetkellä ainoastaan yksi muu sertifioitujen saumattomien rauta- ja teräsputkien toimittaja, polkumyyntitullista johtuva tämän tuotteen hinnannousu voidaan erittäin todennäköisesti siirtää eteenpäin loppukuluttajalle. Lisäksi yritys voisi hankkia ainakin osan ostoistaan paikallisesta toimittajalta yhteisössä tai korvata osan ostoistaan muilla tuotteilla kuin tarkasteltavana olevalla tuotteella.
(227)
Muut kaksi yhteistyössä ollutta tuojaa, joiden tuontimäärä muodosti ainoaan pienen osan tarkasteltavana olevan tuotteen tuontimäärästä yhteisöön tutkimusajanjakson aikana, katsoivat itse, ettei tullien käyttöönotolla olisi vaikutusta niihin.
(228)
Edellä esitetyn perusteella katsotaan, että polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönotto vaikuttaisi tuojiin eri tavalla niiden kunkin yksittäisestä tilanteesta riippuen. Näin ollen voidaan päätellä, että toimenpiteiden käyttöönotolla voi olla huomattava kielteinen vaikutus yhden tuojan rahoitustilanteeseen. Toimenpiteillä ei kuitenkaan keskimäärin odoteta olevan huomattavia rahoitusvaikutuksia tuojien kokonaistilanteeseen.
6.3 Käyttäjien etu
(229)
Yksikään tarkasteltavana olevan tuotteen käyttäjä ei vastannut komission lähettämään kyselylomakkeeseen. Tutkimus osoitti kuitenkin, että rakennus- ja öljyteollisuus ovat saumattomien rauta- ja teräsputkien pääasiallisia käyttäjiä. Käytettävissä olevien tietojen perusteella saumattomat rauta- ja teräsputket muodostavat ainoastaan pienen osan suuremmistä hankkeista (kattiloista, putkijohdoista tai rakennushankkeista). Sen vuoksi pääteltiin, että saumattomia rauta- ja teräsputkia koskevien polkumyynninvastaisten toimenpiteiden käyttöönotosta johtuvat kustannukset eivät kovinkaan todennäköisesti vaikuttaisi huomattavalla tavalla tällaisille käyttäjille aiheutuviin kustannuksiin, mikä voisi olla selityksenä siihen, että käyttäjät eivät toimineet yhteistyössä tässä menettelyssä.
(230)
Kun otetaan huomioon edellä esitetyt toteamukset ja se, että kuluttajajärjestöt eivät ole toimittaneet muita tietoja tai kannanottoja, päätellään, että ehdotettujen toimenpiteiden vaikutukset kuluttajiin olisivat todennäköisesti erittäin vähäisiä.
(231)
Sen vuoksi päätellään, ettei yhteisön edun kannalta ole olemassa pakottavia syitä olla ottamatta käyttöön polkumyynnin vastaisia tulleja.
7. LOPULLISET POLKUMYYNNIN VASTAISET TOIMENPITEET
7.1 Vahingon korjaava taso
(232)
Katsottiin, että polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin aiheuttaman enemmän vahingon estämiseksi on tarkoituksenmukaista ottaa käyttöön polkumyynnin vastaiset toimenpiteet.
(233)
Toimenpiteiden tason olisi oltava riittävä poistamaan kyseisestä tuonnista aiheutuva vahinko ylittämättä kuitenkaan todettua polkumyyntimarginaalia. Vahingollisen polkumyynnin vaikutukset poistavan tullin määrää laskettaessa katsottiin, että toimenpiteiden olisi oltava sellaisia, että yhteisön tuotannonala voisi kattaa niillä tuotantokustannuksensa ja saada sellaisen kokonaisvoiton (ennen veroja), joka voitaisiin kohtuudella saada kyseisellä tuotannonalalla myytäessä samankaltaista tuotetta yhteisön markkinoilla tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa eli ilman polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutusta. Yhteisön tuotannonalan vuonna 2001 saavuttaman keskimääräisen kannattavuustason perusteella pääteltiin, että 3 prosentin osuutta liikevaihdosta vastaavaa voittomarginaalia voitaisiin pitää asianmukaisena vähimmäismääränä, jonka yhteisön tuotannonalan voitaisiin odottaa saavuttavan ilman vahingollista polkumyyntiä. Tarvittava hinnankorotus määritettiin vertaamalla hinnan alittavuuden laskemisen yhteydessä määritettyä painotettua keskimääräistä tuontihintaa yhteisön tuotannonalan yhteisön markkinoilla myymien tuotteiden vahinkoa aiheuttamattomaan hintaan. Vahinkoa aiheuttamaton hinta saatiin oikaisemalla yhteisön tuotannonalan myyntihintaa tutkimusajanjakson tosiasiallisella tappiolla/voitolla sekä lisäämällä edellä mainittu voittomarginaali. Tästä vertailusta johtuvat mahdolliset erot ilmaistiin tämän jälkeen prosentteina CIF-kokonaistuontiarvosta.
7.2 Lopulliset toimenpiteet
(234)
Edellä esitetyn perusteella katsotaan, että tarkasteltavana olevan tuotteen tuontia koskevat lopulliset polkumyynnin vastaiset toimenpiteet olisi perusasetuksen 9 artiklan mukaisesti otettava käyttöön alimpien polkumyynti- ja vahinkomarginaalien suuruisina alhaisemman tullin säännön mukaisesti.
(235)
Koska vahingon korjaavat tasot ovat korkeampia kuin määritetyt polkumyyntimarginaalit, lopullisten toimenpiteiden olisi perustuttava jälkimmäisiin. Jäännöspolkumyyntimarginaalit vahvistettiin sen yrityksen tasolle, jolla oli korkein yksilöllinen marginaali kussakin maassa.
(236)
Tullit ilmaistuna prosentteina CIF-hinnasta yhteisön rajalla tullaamattomana ovat seuraavat:
Maa
Yritys
Tulli (%)
Kroatia
Kaikki yritykset
29,8 %
Romania
S.C. T.M.K. - Artrom S.A.
17,8 %
S.C. Mittal Steel Roman S.A.
17,7 %
S.C. Silcotub S.A.
11,7 %
Kaikki muut yritykset
17,8 %
Venäjä
Joint Stock Company Chelyabinsk Tube Rolling Plant ja Joint Stock Company Pervouralsky Novotrubny Works
24,1 %
Kaikki muut yritykset
35,8 %
Ukraina
OJSC Dnepropetrovsk Tube Works
12,3 %
CJSC Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ja OJSC Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant
25,1 %
CJSC Nikopol Steel Pipe Plant Yutist
25,7 %
Kaikki muut yritykset
25,7 %
(237)
Tässä asetuksessa yrityksille vahvistettavat yksilölliset polkumyyntitullit määritettiin tämän tutkimuksen päätelmien perusteella. Näin ollen ne kuvastavat kyseisten yritysten tutkimuksen aikaista tilannetta. Näitä tulleja voidaan siten soveltaa (toisin kuin koko maata koskevia, ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavia tulleja) yksinomaan tarkasteltavana olevasta maasta peräisin olevien, erikseen mainittujen yritysten eli tarkoin määrättyjen oikeussubjektien tuottamien tuotteiden tuontiin. Jos yritystä ei ole nimenomaisesti mainittu tämän asetuksen artiklaosassa (mukaan luettuina erikseen mainittuihin yrityksiin etuyhteydessä olevat yritykset), sen tuottamiin tuontituotteisiin ei voida soveltaa kyseisiä tulleja, vaan niihin on sovellettava ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia.
(238)
Kaikki näiden yrityskohtaisten polkumyyntitullien soveltamiseen liittyvät pyynnöt (esimerkiksi yrityksen nimenmuutoksen tai uusien tuotanto- tai myyntiyksiköiden perustamisen johdosta tehdyt) on toimitettava viipymättä komissiolle (14), ja mukaan on liitettävä kaikki asian kannalta oleelliset tiedot, erityisesti ne, jotka koskevat esimerkiksi kyseiseen nimenmuutokseen tai kyseisiin tuotanto- tai myyntiyksiköiden muutoksiin mahdollisesti liittyviä yrityksen tuotantotoiminnan sekä kotimarkkinamyynnin ja viennin muutoksia. Perustelluissa tapauksissa ryhdytään asianmukaisiin järjestelyihin esimerkiksi saattamalla yksilöllisten tullien soveltamisalaan kuuluvien yritysten luettelo ajan tasalle. Polkumyyntitullin moitteettoman täytäntöönpanon varmistamiseksi koko maata koskevaa tullia pitäisi soveltaa sekä yhteistyöstä kieltäytyneeseen viejään että yrityksiin, jotka eivät harjoittaneet vientiä tutkimusajanjakson aikana. Viimeksi mainittuja yrityksiä pyydetään kuitenkin esittämään perusasetuksen 11 artiklan mukainen tarkastelupyyntö, kun ne täyttävät kyseisen artiklan 4 kohdan toisessa alakohdassa säädetyt vaatimukset, jotta niiden tilannetta voitaisiin tarkastella yksilöllisesti.
(239)
Tulliviranomaiset yhteisön rajalla voivat todeta hiiliekvivalenttikynnysarvon välillisesti tarkastamalla 11 CN-koodia, joihin tarkasteltavana oleva tuote luokitellaan. Tarkastelujakson aikana 99,9 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuonnista koostui saumattomista rauta- ja teräsputkista, joiden hiiliekvivalenttiarvo jäi alle kynnysarvon 0,86. Sen vuoksi pääteltiin, että kaikkia asianomaisista maista tuotavia kyseisiin 11 CN-koodiin kuuluvia saumattomia rauta- ja teräsputkia voidaan pitää tarkasteltavana olevana tuotteena lukuun ottamatta niitä harvinaisia tapauksia, joissa tuoja kykenee osoittamaan, että tuotujen tavaroiden hiiliekvivalenttiarvo ylittää kynnysarvon 0,86.
7.3 Vapauttamista koskeva pyyntö
(240)
Yksi niin kutsuttujen sertifioitujen saumattomien rauta- ja teräsputkien tuoja yhteisössä esitti, että se jätettäisiin polkumyyntitullin soveltamisalan ulkopuolelle. Yritys ei kuitenkaan ole esittänyt syitä tällaisen yksittäisen vapautuksen perusteluksi. On huomattava, että kyseinen tuoja toi polkumyynnillä saumattomia rauta- ja teräsputkia, jotka aiheuttivat vahingon yhteisön tuotannonalalle, eikä sen vuoksi ollut mitään syytä myöntää tälle yritykselle yksittäistä vapautusta. Lisäksi katsottiin, että tämän tuojan vapauttaminen polkumyyntitulleista aiheuttaisi epäasianmukaisen suuren toimenpiteiden kiertämisriskin. Koska myös sertifioituja putkia voidaan käyttää monissa erilaisissa sovelluksissa, ei olisi mahdollista varmistaa riittävällä tavalla, että kyseisiä putkia käytettäisiin ainoastaan rakennushankkeisiin Italiassa.
7.4 Osittaista suspensiota koskeva pyyntö
(241)
Sen jälkeen kun lopulliset päätelmät oli annettu tiedoksi, yksi tuoja vaati 9 kuukauden pituista tullien osittaista suspensiota (jota voitaisiin jatkaa 12 lisäkuukaudella), joka koskisi venäläisen vientiä harjoittavan tuottajan TMK:n tuottaman, CN-koodiin 7304 39 92 luokitellun ja Italian työministeriön sertifioiman, julkisissa rakennusurakoissa Italiassa käytettäväksi tarkoitetun tarkasteltavana olevan tuotteen tiettyä tuontia.
(242)
Tuoja väitti, että osittainen suspensio olisi perusteltua yhteisön edun vuoksi perusasetuksen 14 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Väitettiin, että ilman toimenpiteiden osittaista suspensiota tuoja lopettaisi sertifioitujen putkien tuonnin ja näin ollen ainoa Italiassa oleva sertifioituja saumattomia rauta- ja teräsputkia tuottava yritys pääsisi monopoliasemaan.
(243)
Tuoja väitti, että toimenpiteiden osittainen suspensio ei aiheuttaisi vahinkoa väitetylle ainoalle yhteisön tuottajalle, jonka väitetty saumattomien rauta- ja teräsputkien tuotantomäärä kattaa noin kaksi kolmasosaa sertifioitujen saumattomien rauta- ja teräsputkien vuotuisesta kysynnästä Italiassa. Tuoja väitti lisäksi, että Italian tullin olisi helppo valvoa toimenpiteiden osittaista suspensiota yksinkertaisesti tarkastamalla sertifiointiasiakirjat, jotka on esitettävä tullissa jokaisen tuontitapahtuman yhteydessä.
(244)
Todettakoon sen väitteen osalta, jonka mukaan toimenpiteiden osittaisen suspension tekemättä jättäminen loisi yhteisön markkinoille monopolin, että vaikka Italiassa oli tutkimusajanjaksolla kaksi sertifioitujen saumattomien rauta- ja teräsputkien tuottajaa, vuoden 2005 lopusta lähtien jäljellä on ollut enää yksi tällainen yritys. Voidaan kuitenkin osoittaa, että tutkimusajanjaksolla Venäjältä polkumyynnillä tuodut sertifioidut saumattomat rauta- ja teräsputket alittivat yhteisön tuotannonalan tuottamien sertifioitujen putkien hinnat siinä määrin, että yhteisön tuottajat eivät kyenneet kilpailemaan polkumyyntituonnin kanssa ja niiden oli lopetettava sertifioitujen saumattomien rauta- ja teräsputkien tuotanto tai supistettava sitä rajusti. Koska Venäjältä polkumyynnillä tapahtunut sertifioitujen saumattomien rauta- ja teräsputkien tuonti oli itse asiassa syynä siihen, että yhteisön markkinoilla oli jäljellä ainoastaan yksi sertifioitujen saumattomien rauta- ja teräsputkien yhteisön tuottaja, oli hylättävä väite, jonka mukaan tullien osittainen suspensio ei aiheuttaisi vahinkoa yhteisön tuotannonalalle. Päinvastoin odotetaan, että tullien käyttöönotto lisää kilpailua ja johtaa siihen, että muut sertifioitujen putkien yhteisön tuottajat palaavat jälleen yhteisön markkinoille.
(245)
Vaikka todetaankin, että Italian tulliviranomaisten olisi periaatteessa mahdollista valvoa osittaista suspensiota, haettu osittainen suspensio on myös hylättävä samoin perustein kuin edellä johdanto-osan 240 kappaleessa mainittu vapauttamista koskeva pyyntö. Toimenpiteiden osittaisen suspension myöntäminen yhdelle yksittäiselle tuojalle aiheuttaisi epäasianmukaisen suuren toimenpiteiden kiertämisriskin, koska kyseisen yrityksen tuomia sertifioituja saumattomia rauta- ja teräsputkia voitaisiin käyttää myös muihin tarkoituksiin kuin rakennushankkeisiin Italiassa.
7.5 Sitoumukset
(246)
Sama tuoja esitti lisäksi, että olisi hyväksyttävä sitoumus sille putkia toimittavalta venäläiseltä vientiä harjoittavalta tuottajalta. Yrityksen olisi vahvistettava tulliton tuontimäärä, jolla olisi määrällinen katto. Tuoja väitti, että tämä tuontimäärä käytettäisiin yksinomaan julkisiin rakennushankkeisiin Italiassa. Tästä syystä tuonti ei ole aiheuttaisi vahinkoa yhteisön tuotannonalalle. Lisäksi sertifioitujen saumattomien rauta- ja teräsputkien tarjonta yhteisössä olisi riittämätöntä. Olisi kuitenkin huomattava, että perusasetuksen 8 artiklan 1 kohdan mukaan sitoumuksia voivat tarjota ainoastaan vientiä harjoittavat tuottajat, eivät tuojat. Näin ollen tämä pyyntö hylättiin.
(247)
Sen jälkeen kun olennaiset tosiasiat ja huomiot, joiden perusteella aiottiin suositella lopullisten polkumyyntitullien käyttöönottoa, oli annettu tiedoksi, suurin osa vientiä harjoittavista tuottajista asianomaisissa maissa tarjosi perusasetuksen 8 artiklan 1 kohdan mukaisia hintasitoumuksia.
(248)
Tarkasteltavana olevaan tuotteeseen sisältyy kuitenkin huomattava määrä tuotetyyppejä, eikä niiden eroja ole aina helppo havaita tuonnin yhteydessä. Tämän vuoksi on käytännössä mahdotonta vahvistaa eri tuotetyypeille sellaisia mielekkäitä vähimmäishintoja, joita komissio ja jäsenvaltioiden tulliviranomaiset pystyisivät asianmukaisesti valvomaan tuonnin yhteydessä. Lisäksi tarkasteltavana olevan tuotteen hinnat ovat viime vuosina vaihdelleet huomattavasti, eikä sen vuoksi ole asianmukaista tehdä pitkäkestoisia vahvistettuja hintasitoumuksia. Hintavaihtelut johtuvat raaka-aineiden eli metalliharkkojen ja -valanteiden sekä teräsromun hintojen vaihtelusta; raaka-aineet muodostavat tuotantokustannusten keskeisen mutta vaihtelevan tekijän. Jos vähimmäistuontihinnat indeksoitaisiin yhden raaka-aineen hintaan, tuotteiden alaryhmille pitäisi vahvistaa ryhmäkohtaiset indeksointikaavat, jolloin indeksointikaavojen eri tekijöiden määrittäminen ja sitoumusten seuranta olisi erittäin monimutkaista.
(249)
Lisäksi muistutetaan, että aiemmin on hyväksytty sitoumuksia, jotka koskivat tämän tutkimuksen mukaiseen tuotteen määritelmään kuuluvia tiettyjä tuotteita. Kyseisten sitoumusten periaatteena oli, että tuoteryhmäkohtaiset hinnat noudattaisivat yhteisössä vallitsevaa hintarakennetta, ja komission oli hyvin vaikea valvoa niitä tai hinnat eivät sitoumuksista huolimatta nousseet vahinkoa aiheuttamattomalle tasolle eivätkä tasavertaiset kaupankäyntiedellytykset näin ollen palautuneet yhteisön markkinoille (15).
(250)
Lisäksi useissa tapauksissa ehdotettu tuoteluokittelu ei ollut riittävän yksityiskohtainen, eikä asianmukainen valvonta ollut sen vuoksi mahdollista, tai ehdotettu hintataso ei mahdollistanut vahingollisen polkumyynnin poistamista.
(251)
Kun otetaan huomioon edellä esitetyt seikat ja etenkin eri vähimmäistuontihintojen valvontavaikeudet, katsotaan, että sitoumukset eivät periaatteessa ole toteutettavissa. Koska Romania on liittymässä yhteisöön, Romaniaan sovellettavien toimenpiteiden kestoa rajoitetaan. Näin hintojen huomattavat muuttumismahdollisuudet sekä riski, että romanialaiset viejät kiertävät vähimmäistuontihintoja, ovat pienet. Komissio hyväksyikin tiettyjen muun muassa Romaniasta peräisin olevien saumattomien rauta- tai teräsputkien tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn yhteydessä tarjottujen sitoumusten hyväksymisestä 23 päivänä kesäkuuta 2006 tekemällään päätöksellä 2006/441/EY (16) romanialaisten vientiä harjoittavien tuottajien tarjoamat sitoumukset. Sitoumusten hyväksymisen syyt esitetään yksityiskohtaisemmin tässä päätöksessä. Komissio katsoo, että tarjotut sitoumukset poistavat polkumyynnin vahingollisen vaikutuksen ja rajoittavat riittävällä tavalla toimenpiteiden kiertämisen vaaraa.
(252)
Jotta komissio ja tulliviranomaiset voisivat valvoa yritysten antamien sitoumusten noudattamista vieläkin tehokkaammin, vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevaa pyyntöä asianomaiselle veroviranomaiselle esitettäessä polkumyyntitullista vapautuksen edellytyksenä on, että i) esitetään sitoumuslasku, joka on kauppalasku, johon sisältyvät ainakin liitteessä mainitut tiedot ja ilmoitus, ii) nämä yritykset ovat valmistaneet asianomaiset tuontituotteet, lähettäneet ne ensimmäiselle riippumattomalle asiakkaalle yhteisössä ja laskuttaneet tätä niistä suoraan ja iii) tullille tulliselvitystä varten esitettävät tavarat vastaavat tarkoin sitoumuslaskussa olevaa kuvausta. Jos edellä esitetyt edellytykset eivät täyty, asianmukainen polkumyyntitulli syntyy vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevan ilmoituksen vastaanottohetkellä.
(253)
Aina kun komissio peruuttaa rikkomuksen seurauksena perusasetuksen 8 artiklan 9 kohdan mukaisesti sitoumuksen hyväksynnän viitaten kyseiseen tuontitapahtumaan ja ilmoittaen, ettei siihen liittyvä sitoumuslasku ole pätevä, tullivelka syntyy vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevan ilmoituksen vastaanottohetkellä.
(254)
Tuojien pitäisi olla tietoisia tavanomaisena kaupallisena riskinä siitä, että tullivelka voi syntyä vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevan ilmoituksen vastaanottohetkellä, kuten johdanto-osan 252 ja 253 kappaleessa kuvataan, vaikka komissio olisikin hyväksynyt sitoumuksen valmistajalta, jolta tuojat ostivat tuotteita suoraan tai välillisesti.
(255)
Tulliviranomaisten olisi perusasetuksen 14 artiklan 7 kohdan mukaisesti ilmoitettava viipymättä komissiolle kaikista tapauksista, joissa havaitaan viitteitä sitoumuksen rikkomisesta.
(256)
Edellä esitetyn vuoksi katsotaan, että komissio voi hyväksyä romanialaisten vientiä harjoittavien tuottajien tarjoamat sitoumukset, ja asianomaisille yrityksille on ilmoitettu niistä olennaisista seikoista, huomioista ja velvoitteista, joihin sitoumusten hyväksyntä perustuu. Venäläisten ja ukrainalaisten vientiä harjoittavien tuottajien tarjoamia sitoumuksia ei kuitenkaan voida hyväksyä edellä esitetyistä syistä.
(257)
On huomattava, että jos sitoumusta epäillään rikottavan, sitä rikotaan tai se peruutetaan, polkumyyntitulli voidaan ottaa käyttöön perusasetuksen 8 artiklan 9 ja 10 kohdan mukaisesti.
7.6 Kahta välivaiheen tarkastelua ja voimassa olevia toimenpiteitä koskevat päätelmät
(258)
Kuten johdanto-osan 3 kappaleessa mainitaan, komission omasta aloitteesta käynnistettiin kaksi välivaiheen tarkastelua, jotta Kroatiasta, Romaniasta, Venäjältä ja Ukrainasta tuleviin alkuperäiseen tuotteen määritelmään sisältyviin tuotteisiin sovellettavia voimassa olevia polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä voidaan tarvittaessa muuttaa tai ne voidaan kumota.
(259)
Tämän tutkimuksen päätelmien perusteella olisi otettava käyttöön toimenpiteitä, joita sovelletaan Kroatiasta, Romaniasta, Venäjältä ja Ukrainasta peräisin olevien, johdanto-osan 17 kappaleessa määriteltyjen saumattomien rauta- ja teräsputkien tuontiin. Koska 2.1 jaksossa määritelty tarkasteltavana oleva tuote kattaa jo voimassa olevien toimenpiteiden soveltamisalaan kuuluvia tuotteita, asetuksella (EY) N:o 2320/97 ja asetuksella (EY) N:o 348/2000 käyttöön otettujen toimenpiteiden soveltaminen alkuperäiseen tuotteen määritelmään ei enää olisi tarkoituksenmukaista ja kyseisiä asetuksia olisi tästä syystä muutettava tai ne olisi kumottava.
(260)
Samalla olisi saatettava päätökseen edellä mainitut kaksi välivaiheen tarkastelua sekä marraskuussa 2002 käynnistetyt, 1.2 jaksossa tarkoitetut välivaiheen tarkastelu ja toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelu.
(261)
Lisäksi asetus (EY) N:o 1866/2005, jolla Kroatiasta ja Ukrainasta tuleviin alkuperäiseen tuotteen määritelmään kuuluviin tuotteisiin sovellettavien toimenpiteiden osittaista suspensiota jatkettiin, tulee tarpeettomaksi asetuksen (EY) N:o 348/2000 kumoamisen seurauksena,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli, jota sovelletaan tiettyjen Kroatiasta, Romaniasta, Ukrainasta ja Venäjältä peräisin olevien, CN-koodeihin ex 7304 10 10, ex 7304 10 30, ex 7304 21 00, ex 7304 29 11, ex 7304 31 80, ex 7304 39 58, ex 7304 39 92, ex 7304 39 93, ex 7304 51 89, ex 7304 59 92 ja ex 7304 59 93 (17) (Taric-koodit 7304101020, 7304103020, 7304210020, 7304291120, 7304318030, 7304395830, 7304399230, 7304399320, 7304518930, 7304599230 ja 7304599320) luokiteltavien raudasta tai teräksestä valmistettujen poikkileikkaukseltaan ympyränmuotoisten saumattomien putkien, joiden ulkoläpimitta on enintään 406,4 mm ja joiden hiiliekvivalenttiarvo (18) on IIW-instituutin (International Institute of Welding) kaavan ja kemiallisen analyysin mukaan enintään 0,86, tuontiin.
Jäljempänä lueteltujen yritysten valmistamien, edellä kuvattujen tuotteiden vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava lopullinen polkumyyntitulli on seuraava:
Maa
Yritys
Polkumyyntitulli
Taric-lisäkoodi
Kroatia
Kaikki yritykset
29,8 %
Romania
S.C. T.M.K. - Artrom S.A.
17,8 %
A738
S.C. Mittal Steel Roman S.A.
17,7 %
A739
S.C. Silcotub S.A.
11,7 %
A740
Kaikki muut yritykset
17,8 %
A999
Venäjä
Joint Stock Company Chelyabinsk Tube Rolling Plant ja Joint Stock Company Pervouralsky Novotrubny Works
24,1 %
A741
Kaikki muut yritykset
35,8 %
A999
Ukraina
OJSC Dnepropetrovsk Tube Works
12,3 %
A742
CJSC Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ja OJSC Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant
25,1 %
A743
CJSC Nikopol Steel Pipe Plant Yutist
25,7 %
A744
Kaikki muut yritykset
25,7 %
A999
Sen estämättä, mitä ensimmäisessä kohdassa säädetään, lopullista polkumyyntitullia ei sovelleta 2 artiklan mukaisesti vapaaseen liikkeeseen luovutettuihin tuontituotteisiin.
Jollei toisin säädetä, sovelletaan voimassa olevia tulleja koskevia säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
1. Vapaaseen liikkeeseen luovutettavaksi ilmoitetut tuontituotteet, joita koskevan kauppalaskun ovat laatineet komission hyväksymän sitoumuksen antaneet, 23 päivänä kesäkuuta 2006 tehtyssä komission päätöksessä 2006/441/EY (19) ja sen muutossäädöksissä luetellut yritykset, vapautetaan 1 artiklalla käyttöön otetuista polkumyyntitulleista seuraavin ehdoin:
-
nämä yritykset ovat valmistaneet asianomaiset tuontituotteet, lähettäneet ne ensimmäiselle riippumattomalle asiakkaalle yhteisössä ja laskuttaneet tätä niistä suoraan; ja
-
tuonnin mukana on sitoumuslasku, joka on kauppalasku, joka sisältää ainakin tämän asetuksen liitteessä tarkoitetut tiedot ja siinä määrätyn ilmoituksen; ja
-
tullille tulliselvitystä varten esitettävät tavarat vastaavat tarkoin sitoumuslaskussa olevaa kuvausta.
2. Tullivelka syntyy vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevan ilmoituksen vastaanottohetkellä,
-
kun 1 kohdassa kuvattujen tuontituotteiden osalta todetaan, että yksi tai useampi kyseisessä kohdassa mainituista ehdoista ei täyty; tai
-
kun komissio peruuttaa sitoumukselle myönnetyn hyväksynnän perusasetuksen 8 artiklan 9 kohdan nojalla asetuksella tai päätöksellä, jossa viitataan tiettyihin tuontitapahtumiin ja ilmoitetaan, että kyseinen sitoumuslasku ei ole pätevä.
3 artikla
Kumotaan asetus (EY) N:o 2320/97 ja asetus (EY) N:o 348/2000.
4 artikla
Päätetään maaliskuussa 2005 käynnistetyt, muun muassa Venäjältä ja Romaniasta sekä Kroatiasta ja Ukrainasta peräisin olevien raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen saumattomien putkien tuontiin sovellettavien polkumyyntitullien välivaiheen tarkastelut.
Päätetään marraskuussa 2002 käynnistetyt, asetuksen (EY) N:o 1322/2004 johdanto-osan 20 kappaleessa käynnissä oleviksi vahvistetut välivaiheen tarkastelu ja toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelu.
5 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Luxemburgissa 27 päivänä kesäkuuta 2006.