31998L0026
L 166/45
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 98/26/ЕO НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 19 май 1998 година
относно окончателността на сетълмента в платежните системи и в системите за сетълмент на ценни книжа
EВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално на член 100а от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид мнението на Европейския паричен институт (2),
като взеха предвид мнението на Икономическия и социален комитет (3),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 1896 от Договора (4):
(1)
като имат предвид, че докладът Lamfalussy от 1990 г. до Управителите на Централните банки от Г-10, който разкрива значителен системен риск, съдържащ се в разплащателните системи, действащи на базата на няколко законни начина за нетиране на плащанията, и по-специално многостранното нетиране; като имат предвид, че намаляването на правните рискове, свързани с участието в системи за сетълмент в реално време, е от първостепенно значение с оглед тяхното постоянно развитие;
(2)
като имат предвид, че е от изключителна важност намаляването на риска, свързан с участието в системи за сетълмент на ценни книжа, особено в случаите, когато е налице тясна връзка между тези системи и разплащателните системи;
(3)
като имат предвид, че тази директива има за цел да допринесе за ефективното и рентабилно действие на условията за презграничните плащания и за сетълмента на ценни книжа в Общността, което усилва свободното движение на капитали на вътрешния пазар. Като имат предвид, че тази директива отразява напредъка, постигнат по пътя към изграждане на вътрешния пазар, и по-специално към свободното предоставяне на услуги и движение на капитали с оглед осъществяването на Икономическия и паричен съюз.
(4)
като имат предвид, че е желателно законите на държавите-членки да бъдат насочени към намаляването на сривовете в системата, причинени от процедури по несъстоятелност срещу участник в нея;
(5)
като имат предвид, че предложение за директива относно преобразуването и прекратяването на кредитни институции, представено през 1985 г. и изменено на 8 февруари 1988 г., все още предстои да бъде разгледано от Съвета; като имат предвид, че Конвенцията за процедурите по несъстоятелност, чийто проект, изготвен на 23 ноември 1995 г. от държавите-членки на среща към Съвета, изрично изключва застрахователни дружества, кредитни институции и инвестиционни фирми;
(6)
като имат предвид, че тази директива има за цел да обхване системите за плащане и за сетълмент на ценни книжа както с вътрешен, така и с презграничен характер; като имат предвид, че директивата е приложима към системи на Общността и към обезпечение, учредено от техните участници (били те участници от Общността или от трети страни) във връзка с участието в тези системи;
(7)
като имат предвид, че държавите-членки могат да прилагат разпоредбите на тази директива към своите вътрешни институции, участващи пряко в системите на трети страни, както и към обезпечението, предоставено във връзка с участието в такива системи;
(8)
като имат предвид, че на държавите-членки трябва да бъде позволено да определят като система, регулирана от тази директива, система, чиято основна дейност е сетълмент на ценни книжа, дори ако системата в известна степен оперира с деривативни инструменти;
(9)
като имат предвид, че намаляването на системния риск изисква по-специално окончателност на сетълмента и приложимост на обезпечението; като имат предвид, че обезпечението има за цел да обхване всички средства, предоставени от един участник на другите участници в системите за плащане и/или за сетълмент на ценни книжа, за да се гарантират права и задължения във връзка с тази система, включително споразуменията за репо сделки, установените със закон права върху чуждо имущество и фидуциарните прехвърляния; като имат предвид, че уредбата в националното законодателство на вида обезпечение, който може да се използва, не бива да се засяга от дефиницията за обезпечение в настоящата директива;
(10)
като имат предвид, че настоящата директива, регулирайки обезпечението, предоставено във връзка с операциите на централните банки на държавите-членки, функциониращи като централни банки, включително операции по паричната политика, подпомага Европейския паричен институт в задачите му по насърчаване ефективността на презграничните плащания с оглед подготовката на третия стадий на Икономическия и паричен съюз и допринася за разработване на необходимата правна рамка, в която бъдещата Европейска централна банка може да провежда своята политика;
(11)
като имат предвид, че нарежданията за превод и тяхното нетиране трябва да произвеждат правно действие по юрисдикциите на всички държави-членки и задължителни за трети страни;
(12)
като имат предвид, че правилата за окончателност на нетирането не трябва да пречат на проверката на системите преди осъществяване на нетирането дали нарежданията, влезли в системата, съответстват на правилата на тази система и позволяват сетълмента на тази система да се осъществи;
(13)
като имат предвид, че нищо в тази директива не трябва да възпрепятства участник или трета страна да упражни право или претенция, произтичащи от дадена сделка, които те могат да имат по закон, за обезщетяване или реституция във връзка с нареждане за превод, влязло в системата, например в случай на измама или техническа грешка, доколкото това не води нито до анулиране на нетирането, нито до отменимост на нареждането за превод в системата;
(14)
като имат предвид, че е необходимо да се гарантира, че нарежданията за превод не могат да бъдат отменени след даден момент, определен от правилата на системата;
(15)
като имат предвид, че е необходимо държава-членка незабавно да уведомява другите държави-членки за откриването на процедура по несъстоятелност срещу участник в системата;
(16)
като имат предвид, че процедурите по несъстоятелност не трябва да имат обратно действие върху правата и задълженията на участниците в системата;
(17)
като имат предвид, че в случай на процедура по несъстоятелност срещу участник в системата настоящата директива има за цел да определи кой закон за несъстоятелността е приложим към правата и задълженията на този участник във връзка с участието му в системата;
(18)
като имат предвид, че обезпечението трябва да бъде изолирано от ефектите на закона за несъстоятелност, приложим спрямо несъстоятелния участник в системата;
(19)
като имат предвид, че разпоредбите на член 9, параграф 2 се прилагат единствено спрямо регистър, сметка или централизирана депозитарна система, което доказва съществуването на права на собственост върху или за предоставяне или прехвърляне на съответните ценни книжа;
(20)
като имат предвид, че разпоредбите на член 9, параграф 2 имат за цел да гарантират, че ако участник централна банка на държава-членка или бъдещата Европейска централна банка има валидно и ефективно обезпечение, определено по закона на държавата-членка, където се намират съответният регистър, сметка или централизирана депозитарна система, тогава валидността и приложимостта на това обезпечение по отношение на системата (както и на нейния оператор) и по отношение на всяко друго лице, претендиращо го пряко или косвено (чрез нея), трябва да се определят единствено според закона на тази държава-членка;
(21)
като имат предвид, че разпоредбите на член 9, параграф 2 нямат за цел да възпрепятстват действието на закона на държавата-членка, по който са издадени ценните книжа, или закона на държавата-членка, където ценните книжа могат да се намират (включително, без ограничения, закона за създаването, притежаването или прехвърлянето на такива ценни книжа или относно правата върху такива), и не бива да се тълкуват в смисъл, че обезпечението е пряко приложимо или може да бъде признато във всяка държава-членка по друг начин освен в съответствие със законодателството на тази държава-членка;
(22)
като имат предвид, че е желателно държавите-членки да се стремят да създадат достатъчно връзки между всички системи за сетълмент на ценни книжа, регулирани от тази директива с оглед насърчаване на максималната прозрачност и правната сигурност на сделките, свързани с ценни книжа;
(23)
като имат предвид, че приемането на настоящата директива представлява най-подходящият начин за осъществяване на горепосочените цели и не надхвърля рамките, необходими за постигането им,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
РАЗДЕЛ I
ОБХВАТ И ДЕФИНИЦИИ
Член 1
Разпоредбите на тази директива се прилагат спрямо:
а)
всяка система, както е дефинирана в член 2, буква а), регулирана от правото на всяка държава-членка, оперираща с всякаква валута, екю или с различни валути, които системата конвертира една в друга;
б)
всеки участник в тази система;
в)
обезпечение, предоставено във връзка с:
-
участие в системата, или
-
операции на централните банки на държавите-членки в качеството им на централни банки.
Член 2
За целите на тази директива:
а)
„система“ означава официално споразумение:
-
между трима или повече участници (без да се брои евентуален посредник в сетълмента, евентуален централен контрагент, евентуална клирингова къща или евентуален непряк участник) с общи правила и стандартизирани споразумения за изпълнение на нареждания за преводи между участниците,
-
регулирано от правото на държава-членка, избрано от участниците; участниците могат, обаче, да избират само правото на държава-членка, в която се намира адресът на управление на поне един от тях, и
-
определено, без да засяга други по-строги условия от общо приложение, уредени в националното право, като система и съобщено на Комисията от държавата-членка, чието право ще се прилага, уведомява Комисията за тази система, след като тази държава-членка е удовлетворена от адекватността на правилата на системата.
Според условията в първата алинея, държава-членка може да определи като система такова официално споразумение, чиято дейност включва изпълнението на нареждания за превод съгласно второто тире на буква i) и която до ограничена степен изпълнява нареждания, отнасящи се до други финансови инструменти, когато тази държава-членка счита, че такова определяне е гарантирано срещу системен риск.
Държава-членка може също в зависимост от случая да определи за система такова официално споразумение между двама участници (без да се взема предвид евентуален посредник по сетълмента, евентуален основен контрагент, клирингова къща или непряк участник), когато тази държава-членка счита, че такова определяне е гарантирано срещу системен риск;
б)
„институция“ означава:
-
кредитна институция съгласно дефиницията в първото тире на член 1 от Директива 77/780/ЕИО (5), включително институциите, посочени в списъка на член 2, параграф 2, или
-
инвестиционна фирма според дефиницията в член 1, точка 2 от Директива 93/22/ЕИО (6), освен институциите, включени в списъка на член 2, параграф 2, буква а) до буква к), или
-
публични институции и публично гарантирани предприятия, или
-
всяко дружество, чийто адрес на управление е извън Общността и чиито функции отговарят на тези на кредитните институции в Общността, или инвестиционни фирми съгласно дефиницията в първото и второто тире,
които участват в система, и които са отговорни за изпълнение на финансовите задължения, произтичащи от нареждания за превод в рамките на системата.
Ако върху системата се упражнява надзор в съответствие с националното законодателство и тя изпълнява само нареждания за превод, според дефиницията във второто тире на буква i), както и плащания, произтичащи от тези нареждания, държава-членка може да реши, че предприятията, които участват в такава система и са отговорни за изплащане на финансовите задължения, произтичащи от нареждания за превод в рамките на системата, могат да бъдат считани за институции, при условие че поне трима участници в тази система са обхванати от категориите по първата алинея и че такова решение е гарантирано на основата на системен риск;
в)
„основен контрагент“ означава лице, разположено между институциите в системата, действащо като изключителен контрагент на тези институции във връзка с нарежданията им за превод;
г)
„посредник в сетълмента“ означава лице, предоставящо на институциите и/или на основния контрагент, участващи в системите, сетълмент сметки, чрез които се уреждат нарежданията за превод в тези системи, и предоставящо в зависимост от случая кредит на тези институции и/или на основния контрагент за целите на сетълмента;
д)
„клирингова къща“ означава субект, който отговоря за изчисляването на нетните позиции на институциите, евентуален основен контрагент и/или евентуален посредник в сетълмента;
е)
„участник“ означава институция, основен контрагент, посредник в сетълмент или клирингова къща.
Според правилата на системата същият участник може да действа в качеството на основен контрагент, посредник в сетълмента или клирингова къща, или да изпълнява част от техните задачи;
Държава-членка може да реши, че за целите на тази директива непряк участник може да бъде смятан участник, ако това е напълно гарантирано срещу системен риск и при условие че непрекият участник е познат за системата;
ж)
„непряк участник“ означава кредитна институция според дефиницията на първото тире на буква б), която се намира в договорни отношения с институция, участваща в системата, изпълняваща на свой ред нареждания за превод според дефиницията на първото тире на буква i), която позволява на горепосочената кредитна институция да извършва нареждания за превод чрез системата;
з)
„ценни книжа“ означава всички инструменти съгласно раздел Б от приложението към Директива № 93/22/ЕИО;
и)
„нареждане за превод“ означава:
-
всяко нареждане на участник да предостави на разположение на получателя парична сума чрез записване по сметките на кредитна институция, централна банка или посредник в сетълмента или всяко друго нареждане, водещо до поемане или изпълнение на задължение за плащане според правилата на системата, или
-
нареждане на участник да прехвърли правото на собственост или лихвата върху ценна книга или ценни книжа чрез записване в регистър, или по друг начин;
й)
„процедура по несъстоятелност“ означава колективна мярка, предвидена в законодателството на държава-членка или на трета страна, за прекратяване или за преобразуване на участника, когато такава мярка включва спиране или налагане на ограничения върху прехвърлянията или плащанията;
к)
„нетиране“ означава преобразуване на всички вземания и задължения, произтичащи от нареждания за превод, които участник или участници издават или получават от един или повече други участници, така че само едно нетно вземане може да се иска или едно нетно задължение се дължи;
л)
„сметка за сетълмент“ означава сметка в централна банка, посредник в сетълмента или основен контрагент, използвана за съхраняване на парични средства и ценни книжа и за разплащане по сделки между участници в системата;
м)
„гаранция“ означава всички реализуеми активи, предоставени като залог (включително пари, предоставени като залог), по репо или подобно споразумение или по друг начин, с цел гарантиране на права и задължения, евентуално произтичащи във връзка със система, или предоставени на централните банки на държавите-членки или на бъдещата Европейска централна банка.
РАЗДЕЛ II
НЕТИРАНЕ И НАРЕЖДАНИЯ ЗА ПРЕВОД
Член 3
1. Нарежданията за превод и нетирането произвеждат правно действие дори в случай на процедура по несъстоятелност спрямо участник и са задължителни за трети страни, при условие че нарежданията за превод са влезли в система преди момента на откриване на процедура по несъстоятелност съгласно дефиницията на член 6, параграф 1.
В извънредни случаи, когато нарежданията за превод са влезли в система след момента на откриване на процедура по несъстоятелност и се изпълняват в деня на откриване на такава процедура, те имат правно действие и са задължителни за трети страни, само ако след момента на сетълмента, посредникът в сетълмента, основният контрагент или клиринговата къща могат да докажат, че не са знаели, нито са били длъжни да знаят за откриването на такава процедура.
2. Закон, наредба, разпоредба или практика относно анулирането на договори и сделки, сключени преди момента на откриване на процедура по несъстоятелност според дефиницията на член 6, параграф 1, не водят до отмяна на нетирането.
3. Моментът на въвеждане на нареждането за превод в системата се регулира от правилата на тази система. Ако има условия относно момента на въвеждане в системата, заложени в националното право, регулиращо системата, то правилата на тази система трябва да бъдат в съответствие с тези условия.
Член 4
Държавите-членки могат да предвидят, че откриването на процедура по несъстоятелност срещу участник не предотвратява използването на намиращи се в разплащателната му сметка парични суми или ценни книжа за покриване на задълженията му в системата към деня на откриване на процедурата по несъстоятелност. В допълнение държавите-членки могат да предвидят подобно кредитно улеснение на участника, свързано със системата, да бъде използвано срещу реално съществуващо обезпечение за покриване на задълженията на този участник в системата.
Член 5
Нареждането за превод не може да бъде отменено от участник в системата, нито от трета страна от момента, определен от правилата на тази система.
РАЗДЕЛ III
РАЗПОРЕДБИ ОТНОСНО ПРОЦЕДУРИ ПО НЕСЪСТОЯТЕЛНОСТ
Член 6
1. За целите на настоящата директива моментът на откриването на процедура по несъстоятелност е моментът, когато съответният съдебен или административен орган произнесе своето решение.
2. Когато решението е взето в съответствие с параграф 1, съответният съдебен или административен орган незабавно уведомява за решението си съответната институция, избрана от държавата-членка.
3. Държавата-членка по параграф 2, трябва незабавно да уведоми другите държави-членки.
Член 7
Процедурите по несъстоятелност нямат обратно действие върху правата и задълженията на участниците, произтичащи от или във връзка с тяхното участие в системата преди момента на откриване на такава процедура, както е определено в член 6, параграф 1.
Член 8
В случай на процедура по несъстоятелност, открита срещу участник в системата, правата и задълженията, произтичащи от или във връзка с неговото участие, се определят от закона, регулиращ тази система.
РАЗДЕЛ IV
ЗАПАЗВАНЕ НА ПРАВАТА НА ПРИТЕЖАТЕЛИТЕ НА ОБЕЗПЕЧЕНИЕ ОТ ПОСЛЕДИЦИТЕ НА НЕСЪСТОЯТЕЛНОСТТА НА ПРЕДОСТАВЯЩИЯ ОБЕЗПЕЧЕНИЕТО
Член 9
1. Правата на:
-
участник върху обезпечение, предоставено му във връзка със системата, и
-
централните банки на държавите-членки или Европейската централна банка върху обезпечението,
което им е предоставено, няма да бъдат засегнати от процедури по несъстоятелност срещу участника или контрагента на централни банки на държавите-членки или на Европейската централна банка, които предоставят обезпечението. То може да бъде използвано за удовлетворяване на тези права.
2. Когато ценни книжа (включително права върху такива) са предоставени като обезпечение на участниците и/или на централните банки на държавите-членки или Европейската централна банка, както е описано в параграф 1, и тяхното право (или това на посочено от тях лице, посредник или трета страна, действащи от тяхно име) във връзка с ценните книжа е законно регистрирано в регистър, счетоводна или централизирана депозитарна система, намираща се в държавата-членка, определянето на правата на такива лица като притежатели на обезпечението във връзка с тези ценни книжа се регулира от законодателството на тази държава-членка.
РАЗДЕЛ V
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 10
Държавите-членки определят системите, които ще бъдат включени в обхвата на тази директива, и уведомяват Комисията за тях и информират Комисията за избраните от тях институции в съответствие с член 6, параграф 2.
Системата посочва на държавата-членка чие право е приложимо спрямо участниците, включително евентуални непреки участници, както и всяка промяна в тях.
В допълнение на предвиденото във втората алинея държавите-членки могат да налагат изисквания за надзор или разрешаване на системите, попадащи под тяхната юрисдикция.
Всеки, който има законен интерес, може да изиска институция да го информира за системите, в които тя участва, както и да предостави информация относно основните правила, регулиращи функционирането на тези системи.
Член 11
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 11 декември 1999 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на разпоредбите от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива. В това уведомление държавите-членки представят таблица на съответствието, показваща националните разпоредби, които съществуват или са въведени по отношение на всеки един член от настоящата директива.
Член 12
Не по-късно от три години след датата, посочена в член 11, параграф 1, Комисията представя доклад пред Европейския парламент и пред Съвета относно прилагането на настоящата директива, придружен, ако е необходимо, от предложения за ревизия.
Член 13
Настоящата директива влиза в сила в деня след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 14
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 19 май 1998 година.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 98/26/EY,
annettu 19 päivänä toukokuuta 1998,
selvityksen lopullisuudesta maksujärjestelmissä ja arvopaperien selvitysjärjestelmissä
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen (1),
ottavat huomioon Euroopan rahapoliittisen instituutin lausunnon (2),
ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),
noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä (4),
sekä katsovat, että
(1) G10-maiden keskuspankkien pääjohtajille vuonna 1990 toimitetussa Lamfalussyn selonteossa osoitettiin, että maksujen useamman laillisen nettoutusmuodon, erityisesti monenvälisen nettoutuksen käyttöön perustuviin maksujärjestelmiin liittyy aina huomattava järjestelmäriski; maksujen reaaliaikaisiin bruttoselvitysjärjestelmiin osallistumiseen liittyvien oikeudellisten riskien vähentäminen on toisaalta ensisijaisen tärkeää ottaen huomioon näiden järjestelmien jatkuva kehittyminen,
(2) on myös vähennettävä arvopaperien selvitysjärjestelmiin osallistumiseen liittyvää riskiä erityisesti silloin, kun kyseisten järjestelmien ja maksujärjestelmien välillä on läheinen yhteys,
(3) tämän direktiivin tavoitteena on myötävaikuttaa siihen, että maasta toiseen suoritettavat maksujärjestelyt ja arvopaperien selvitysjärjestelyt yhteisössä ovat toimivia ja kustannustehokkaita, mikä vahvistaa pääoman vapaata liikkuvuutta sisämarkkinoilla; direktiivi on siten jatkoa sisämarkkinoiden lopulliseen toteuttamiseen johtavaan kehitykseen ja erityisesti palvelujen tarjoamisen vapauteen ja pääomanliikkeiden vapauttamiseen tähtääville pyrkimyksille talous- ja rahaliiton toteuttamista silmällä pitäen,
(4) jäsenvaltioiden lainsäädännössä olisi pyrittävä siihen, että järjestelmään osallistujaa koskeva maksukyvyttömyysmenettely aiheuttaa järjestelmälle mahdollisimman vähän häiriötä,
(5) vuonna 1985 annettu ehdotus direktiiviksi luottolaitosten uudelleen järjestämisestä ja selvitystilaan asettamisesta, jota muutettiin 8 päivänä helmikuuta 1988, on edelleen neuvoston käsiteltävänä; neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden 23 päivänä marraskuuta 1995 hyväksymässä ehdotuksessa maksukyvyttömyysmenettelyjä koskevaksi yleissopimukseksi nimenomaisesti suljetaan soveltamisalan ulkopuolelle vakuutusyritykset, luottolaitokset ja sijoituspalveluyritykset,
(6) tämän direktiivin on tarkoitus käsittää sekä kansalliset että rajojen yli toimivat maksujärjestelmät ja arvopaperien selvitysjärjestelmät; sitä sovelletaan yhteisön järjestelmiin ja vakuuksiin, joita niihin osallistujat, olivatpa ne yhteisöstä tai yhteisön ulkopuolisista maista olevia osallistujia, ovat antaneet näihin järjestelmiin osallistumisen yhteydessä,
(7) jäsenvaltiot voivat soveltaa tämän direktiivin säännöksiä sekä kansallisiin laitoksiinsa, jotka osallistuvat suoraan yhteisön ulkopuolisen maan järjestelmiin, että vakuuksiin, jotka annetaan kyseisiin järjestelmiin osallistuttaessa,
(8) jäsenvaltioiden olisi voitava nimetä tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvaksi järjestelmäksi järjestelmä, jossa pääasiallisesti selvitetään arvopapereita, vaikka järjestelmässä rajoitetussa määrin käsitellään myös raaka-aineisiin perustuvia johdannaissopimuksia,
(9) järjestelmäriskin vähentäminen vaatii erityisesti selvityksen lopullisuutta ja vakuuksien täytäntöönpanokelpoisuutta; vakuutena pidetään kaikkia välineitä, jotka osallistuja antaa muille maksujärjestelmään ja/tai arvopaperien selvitysjärjestelmään osallistujille oikeuksien ja velvoitteiden turvaamiseksi kyseiseen järjestelmään osallistumisen yhteydessä; tällaisia välineitä ovat takaisinostosopimukset, lakisääteiset etuoikeudet tai fidusiaariset siirrot; tämän direktiivin määritelmä 'vakuudesta' ei saisi vaikuttaa kansallisen lainsäädännön säännöksiin siitä, millaisia vakuuksia voidaan käyttää,
(10) tämä direktiivi koskee myös jäsenvaltioiden keskuspankkien toimenpiteiden yhteydessä annettua vakuutta niiden hoitaessa keskuspankkitoimintoja rahapoliittiset toimenpiteet mukaan luettuina; direktiivi tukee Euroopan rahapoliittista instituuttia sen pyrkiessä tehostamaan maasta toiseen tapahtuvien maksujen suorittamista talous- ja rahaliiton kolmannen vaiheen valmistelua silmällä pitäen ja siten osaltaan kehittämään tarpeellisia oikeudellisia puitteita, joissa tuleva Euroopan keskuspankki voi kehittää rahapolitiikkaansa,
(11) siirtomääräysten ja niiden nettoutuksen olisi oltava kaikissa jäsenvaltioissa oikeudellisesti täytäntöönpanokelpoisia ja sivullisia sitovia,
(12) nettoutuksen lopullisuutta koskevat säännöt eivät saa olla esteenä sille, että ennen nettoutuksen suorittamista järjestelmässä selvitetään, ovatko järjestelmään tulleet määräykset kyseisen järjestelmän sääntöjen mukaiset ja voidaanko järjestelmän mukainen selvitys suorittaa,
(13) tällä direktiivillä ei estetä osallistujaa tai sivullista käyttämästä kaikkia lakiin perustuvia oikeuksiaan tai esittämästä vaateita jonkin taustalla olevan toimen seurauksena järjestelmään tulleen siirtomääräyksen takaisinsaamiseksi tai palauttamiseksi esimerkiksi silloin, kun on kyse petoksesta tai teknisestä virheestä edellyttäen, että tämä ei johda nettoutuksen purkamiseen tai maksumääräyksen peruuttamiseen järjestelmässä,
(14) on tarpeen varmistaa, että siirtomääräyksiä ei voi peruuttaa järjestelmän säännöissä määrätyn ajankohdan jälkeen,
(15) jäsenvaltion on välittömästi ilmoitettava toisille jäsenvaltioille järjestelmään osallistujaa koskevan maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamisesta,
(16) maksukyvyttömyysmenettely ei saa vaikuttaa taannehtivasti järjestelmään osallistujien oikeuksiin ja velvoitteisiin,
(17) jos aloitetaan järjestelmään osallistujaa koskeva maksukyvyttömyysmenettely, tämän direktiivin tavoitteena on lisäksi määritellä kyseisen osallistujan oikeuksiin ja velvoitteisiin sovellettava maksukyvyttömyyslaki sen järjestelmään osallistumisen osalta,
(18) vakuus olisi suojattava maksukyvyttömäksi joutuneeseen osallistujaan sovellettavan maksukyvyttömyyslain vaikutuksilta,
(19) 9 artiklan 2 kohdan säännöksiä sovelletaan vain rekisteriin, tiliin tai keskitettyyn talletusjärjestelmään, joka toimii todisteena omistusoikeudesta kyseisiin arvopapereihin tai oikeudesta niiden toimittamiseen tai siirtoon,
(20) 9 artiklan 2 kohdan säännöksillä on tarkoitus varmistaa, että jos osallistujalla, jäsenvaltion keskuspankilla tai perustettavalla Euroopan keskuspankilla on sen jäsenvaltion lainsäädännön mukainen pätevä ja voimassa oleva vakuus, jossa asianmukainen rekisteri, tili tai keskitetty talletusjärjestelmä sijaitsee, niin kyseisen vakuuden pätevyyden ja toimeenpanokelpoisuuden järjestelmään (ja sen toimijaan) nähden ja kaikkiin niihin henkilöihin nähden, jotka esittävät suoraan tai välillisesti sen kautta vaateita, olisi määräydyttävä yksinomaan kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan,
(21) 9 artiklan 2 kohdan säännösten tavoitteena ei ole rajoittaa sen jäsenvaltion lain soveltamista ja voimassaoloa, jonka lainsäädännön alaisuudessa arvopaperit on perustettu, tai sen jäsenvaltion lain soveltamista ja voimassaoloa, jossa ne muuten sijaitsevat (eikä myöskään missään tapauksessa lakia, joka koskee sellaisten arvopaperien tai arvopapereihin kohdistuvien oikeuksien liikkeeseen laskemista, omistamista tai siirtämistä, eikä niitä saisi tulkita siten, että jokainen sellainen vakuus olisi suoraan täytäntöönpanokelpoinen tai että se voitaisiin tunnustaa missä tahansa sellaisessa jäsenvaltiossa muutoin kuin kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti,
(22) on suotavaa, että jäsenvaltiot pyrkivät luomaan riittävät yhteydet kaikkien tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien arvopaperien selvitysjärjestelmien välille arvopapereilla suoritettavien toimien mahdollisimman suuren avoimuuden ja oikeusvarmuuden lisäämiseksi, ja
(23) tämän direktiivin antaminen on asianmukaisin tapa saavuttaa edellä mainitut tavoitteet eikä se mene pidemmälle kuin on välttämätöntä niiden saavuttamiseksi,
OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
I JAKSO
SOVELTAMISALA ja MÄÄRITELMÄT
1 artikla
Tämän direktiivin säännöksiä sovelletaan:
a) jäljempänä 2 artiklan a alakohdassa määriteltyyn järjestelmään, johon sovelletaan jäsenvaltion lakia ja joka toimii missä tahansa valuutassa, ecuissa tai eri valuutoissa, jotka järjestelmässä muunnetaan toisiinsa nähden,
b) kyseiseen järjestelmään osallistujaan,
c) vakuuteen, joka annetaan:
- järjestelmään osallistuttaessa tai
- jäsenvaltioiden keskuspankkien toimenpiteiden yhteydessä niiden hoitaessa keskuspankkitoimintoja.
2 artikla
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
a) "järjestelmällä" muodollista järjestelyä:
- kolmen tai useamman osallistujan välillä lukuun ottamatta mahdollista selvitysosapuolta, mahdollista keskuksena toimivaa vastapuolta tai mahdollista selvitysyhteisöä taikka mahdollista epäsuoraa osallistujaa; järjestelyssä on osallistujien välisten siirtomääräysten suorittamista koskevat yhteiset säännöt ja vakioidut järjestelyt,
- johon sovelletaan osallistujien valitseman jäsenvaltion lakia; osallistujat voivat kuitenkin valita vain sellaisen jäsenvaltion lain, jossa vähintään yhdellä niistä on hallinnollinen keskustoimipaikkansa, ja
- jonka se jäsenvaltio, jonka lakia sovelletaan, on nimennyt järjestelmäksi ja ilmoittanut komissiolle sen jälkeen, kun jäsenvaltio on katsonut järjestelmän säännöt asianmukaisiksi sanotun kuitenkaan rajoittamatta kansallisessa lainsäädännössä säädettyjen muiden yleisesti sovellettavien tiukempien ehtojen soveltamista.
Jäsenvaltio voi nimetä järjestelmäksi sellaisen muodollisen järjestelyn, jonka toiminta koskee siirtomääräysten täytäntöönpanoa i alakohdan toisessa luetelmakohdassa määritetyllä tavalla ja jossa rajoitetussa määrin pannaan täytäntöön muita rahoitusvälineitä koskevia määräyksiä, jos kyseinen jäsenvaltio katsoo, että nimeäminen on perusteltua järjestelmäriskin takia, ja jollei ensimmäisen alakohdan edellytyksistä muuta johdu.
Jäsenvaltio voi myös tapauskohtaisesti nimetä järjestelmäksi sellaisen kahdenvälisen muodollisen järjestelyn, jossa on mahdollista selvitysyhteisöä, mahdollista keskuksena toimivaa vastapuolta, mahdollista selvitysyhteisöä tai mahdollista epäsuoraa osallistujaa lukuunottamatta kaksi osallistujaa, jos se katsoo, että nimeäminen on perusteltua järjestelmäriskin takia.
b) "laitoksella"
- luottolaitoksia sellaisina kuin ne määritellään direktiivin 77/780/ETY (5), 1 artiklan ensimmäisessä luetelmakohdassa, mukaan luettuina kyseisen direktiivin 2 artiklan 2 kohdan luettelossa tarkoitetut laitokset,
- sijoituspalveluyrityksiä sellaisina kuin ne määritellään direktiivin 93/22/ETY (6), 1 artiklan 2 kohdassa, lukuun ottamatta kyseisen direktiivin 2 artiklan 2 kohdan a-k alakohdan luettelossa tarkoitettuja laitoksia,
- viranomaisia ja julkisyhteisöjen takaamia yrityksiä, tai
- yrityksiä, joiden hallinnollinen keskustoimipaikka on yhteisön ulkopuolella ja joiden toiminta vastaa ensimmäisessä ja toisessa luetelmakohdassa määritellyn yhteisön luottolaitoksen tai sijoituspalveluyrityksen toimintaa,
ja jotka osallistuvat järjestelmään ja vastaavat siirtomääräyksistä syntyvien taloudellisten velvoitteiden täyttämisestä järjestelmässä.
Jos järjestelmää valvotaan kansallisen lainsäädännön mukaisesti ja siinä pannaan täytäntöön ainoastaan i alakohdan toisessa luetelmakohdassa määriteltyjä siirtomääräyksiä sekä tällaisista määräyksistä johtuvia maksuja, jäsenvaltio voi päättää, että kyseiseen järjestelmään osallistuvia yrityksiä, jotka vastaavat siirtomääräyksistä syntyvien taloudellisten velvoitteiden täyttämisestä kyseisessä järjestelmässä, voidaan pitää laitoksina edellyttäen, että järjestelmään osallistujista vähintään kolme kuuluu yhteen ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuista luokista ja että kyseinen päätös on perusteltu järjestelmäriskin takia.
c) "keskuksena toimiva vastapuoli" tarkoittaa elintä, joka toimii järjestelmään kuuluvien laitosten välillä ja on kyseisten laitosten yksinomainen vastapuoli niiden hoitaessa siirtomääräyksiä,
d) "selvitysosapuolella" elintä, joka tarjoaa järjestelmiin osallistuville laitoksille ja/tai keskuksena toimivalle vastapuolelle selvitystilejä, joiden avulla kyseisissä järjestelmissä annetut siirtomääräykset selvitetään, ja tarvittaessa antaa näille laitoksille ja/tai keskuksena toimiville vastapuolille luottoa selvitystarkoituksiin,
e) "selvitysyhteisöllä" laitosten, mahdollisen keskuksena toimivan vastapuolen ja/tai mahdollisen selvitysosapuolen nettopositioiden laskemisesta vastuussa olevaa elintä,
f) "osallistujalla" laitosta, keskuksena toimivaa vastapuolta, selvitysosapuolta tai selvitysyhteisöä.
Järjestelmän sääntöjen mukaan sama osallistuja voi toimia keskuksena toimivana vastapuolena, selvitysosapuolena tai selvitysyhteisönä tai hoitaa kaikkia edellä mainittuja tehtäviä tai osaa niistä.
Jäsenvaltio voi päättää, että tätä direktiiviä sovellettaessa epäsuoraa osallistujaa voidaan pitää osallistujana, jos se on perusteltua järjestelmäriskin takia ja edellyttäen, että epäsuora osallistuja tunnetaan järjestelmän piirissä.
g) "epäsuoralla osallistujalla" b alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa määriteltyä luottolaitosta, jolla on sopimussuhde sellaiseen järjestelmään osallistuvan laitoksen kanssa, jossa pannaan täytäntöön i alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa määriteltyjä siirtomääräyksiä, jolloin edellä mainittu luottolaitos voi suorittaa siirtomääräykset järjestelmän kautta,
h) "arvopapereilla" kaikkia direktiivin 93/22/ETY liitteen B osassa mainittuja välineitä,
i) "siirtomääräyksellä"
- osallistujan antamaa määräystä asettaa saajan käyttöön tietty rahamäärä tekemällä kirjaus luottolaitoksen, keskuspankin tai selvitysosapuolen tileihin tai määräystä, jonka seurauksena on maksuvelvoitteesta vastaaminen tai sen suorittaminen järjestelmän säännöissä määritellyllä tavalla, tai
- osallistujan antamaa määräystä siirtää arvopaperiin tai arvopapereihin kohdistuva omistusoikeus tai muu oikeus tekemällä siitä merkintä rekisteriin tai muulla tavoin,
j) "maksukyvyttömyysmenettelyllä" jäsenvaltion tai yhteisön ulkopuolisen maan laissa säädettyä kaikkia velkojia koskevaa yhteistä menettelyä, jonka tarkoituksena on joko osallistujan asettaminen selvitystilaan tai osallistujaa koskeva uudelleenjärjestely silloin, kun edellä mainittuun menettelyyn liittyy siirtojen tai maksujen keskeyttäminen tai rajoitusten asettaminen niille,
k) "nettoutuksella" sitä, että osallistujan tai osallistujien yhdelle tai useammalle muulle osallistujalle antamat tai yhdeltä tai useammalta osallistujalta saamat siirtomääräyksistä johtuvat saatavat ja velvoitteet muunnetaan yhdeksi nettosaatavaksi tai yhdeksi nettovelaksi, jolloin vain nettosaatava voidaan velkoa tai nettovelka jäädä velkaa,
l) "selvitystilillä" keskuspankin, selvitysosapuolen tai keskuksena toimivan vastapuolen hoitamaa tiliä, jolla säilytetään varoja ja arvopapereita sekä selvitetään järjestelmään osallistujien välisiä liiketoimia,
m) "vakuudella" kaikkia rahaksi muutettavissa olevia varoja (pantiksi annettu raha mukaan lukien, jotka on annettu panttaus-, takaisinosto- tai vastaavaan sopimukseen perustuen tai muutoin niiden oikeuksien ja velvoitteiden täyttämisen turvaamiseksi, jotka mahdollisesti syntyvät järjestelmässä, tai jotka on annettu jäsenvaltioiden keskuspankeille tai perustettavalle Euroopan keskuspankille.
II JAKSO
NETTOUTUS JA SIIRTOMÄÄRÄYKSET
3 artikla
1. Siirtomääräykset ja nettoutus ovat oikeudellisesti täytäntöönpanokelpoisia, ja ne sitovat sivullista siinäkin tapauksessa, että on aloitettu osallistujaa koskeva maksukyvyttömyysmenettely, jos siirtomääräykset ovat tulleet järjestelmään ennen 6 artiklan 1 kohdassa määriteltyä maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamisajankohtaa.
Jos siirtomääräykset ovat poikkeuksellisesti tulleet järjestelmään maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamisajankohdan jälkeen ja ne on toteutettu menettelyn aloittamispäivänä, ne ovat oikeudellisesti täytäntöönpanokelpoisia ja sivullisiin nähden sitovia ainoastaan, jos selvitysosapuoli, keskuksena toimiva vastapuoli tai selvitysyhteisö voi selvitysajankohdan jälkeen osoittaa, että se ei tiennyt eikä sen pitänyt tietää tällaisen menettelyn aloittamisesta.
2. Mikään laki, asetus, määräys tai käytäntö niiden sopimusten purkamisesta ja toimien peruuttamisesta, jotka on tehty ennen 6 artiklan 1 kohdan mukaista maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamisajankohtaa, ei johda nettoutuksen purkamiseen.
3. Siirtomääräyksen järjestelmään tulon ajankohta on määriteltävä järjestelmän säännöissä. Jos sen valtion kansallisessa lainsäädännössä, jonka lakia sovelletaan, on tuloajankohtaa koskevia säännöksiä, kyseisen järjestelmän sääntöjen on oltava kyseisten säännösten mukaiset.
4 artikla
Jäsenvaltiot voivat määrätä, että osallistujaa koskevan maksukyvyttömyysmenettelyn aloittaminen ei estä kyseisen osallistujan selvitystilillä olevien varojen tai arvopaperien käyttämistä kyseisen osallistujan velvoitteiden täyttämiseen järjestelmässä maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamispäivänä. Lisäksi jäsenvaltiot voivat myös määrätä, että sellaisen osallistujan järjestelmään yhteydessä olevaa luottojärjestelyä voidaan käyttää saatavilla ja olemassa olevaa vakuutta vastaan kyseisen osallistujan velvoitteiden täyttämiseen järjestelmässä.
5 artikla
Järjestelmään osallistuja tai kolmas osapuoli ei saa peruuttaa siirtomääräystä kyseisen järjestelmän säännöissä määrätyn ajankohdan jälkeen.
III JAKSO
MAKSUKYVYTTÖMYYSMENETTELYÄ KOSKEVAT SÄÄNNÖKSET
6 artikla
1. Tässä direktiivissä maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamisajankohdalla tarkoitetaan ajankohtaa, jona asianomainen oikeudellinen tai hallinnollinen viranomainen antoi päätöksensä.
2. Kun päätös on tehty 1 kohdan mukaisesti, asianomaisen oikeudellisen tai hallinnollisen viranomaisen on välittömästi ilmoitettava päätöksestä kyseisen jäsenvaltion nimeämälle asianmukaiselle viranomaiselle.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetun jäsenvaltion on viipymättä ilmoitettava tästä muille jäsenvaltioille.
7 artikla
Maksukyvyttömyysmenettely ei vaikuta taannehtivasti ennen 6 artiklan 1 kohdan mukaista maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamisajankohtaa syntyneisiin, järjestelmään osallistumisen yhteydessä muodostuneisiin osallistujan oikeuksiin ja velvoitteisiin.
8 artikla
Jos aloitetaan järjestelmään osallistujaa koskeva maksukyvyttömyysmenettely, osallistujan kyseiseen järjestelmään osallistumisesta johtuvat tai sen yhteydessä syntyneet oikeudet ja velvoitteet määräytyvät sen lainsäädännön mukaan, jonka alainen järjestelmä on.
IV JAKSO
VAKUUDEN HALTIJAN OIKEUKSIEN SUOJAAMINEN VAKUUDEN ANTAJAN MAKSUKYVYTTÖMYYDEN VAIKUTUKSILTA
9 artikla
1. Vakuuden antanutta osallistujaa tai jäsenvaltioiden keskuspankkien tai perustettavan Euroopan keskuspankin vastapuolta koskeva maksukyvyttömyysmenettely ei vaikuta
- osallistujan oikeuksiin sille järjestelmän yhteydessä annettuun vakuuteen eikä
- jäsenvaltioiden keskuspankkien tai perustettavan Euroopan keskuspankin oikeuksiin niille annettuun vakuuteen.
Vakuus voidaan muuttaa rahaksi kyseisten oikeuksien turvaamiseksi.
2. Silloin kun arvopaperit (arvopapereihin kohdistuvat oikeudet mukaan lukien) annetaan vakuutena osallistujille ja/tai jäsenvaltioiden keskuspankeille tai perustettavalle Euroopan keskuspankille 1 kohdan mukaisesti, ja niiden (tai kaikkien niiden puolesta toimivien nimettyjen henkilöiden, edustajien tai kolmansien osapuolten) arvopapereita koskeva oikeus on lainmukaisesti merkitty jäsenvaltiossa sijaitsevaan rekisteriin, tiliin tai keskitettyyn talletusjärjestelmään, niin kyseisten elinten oikeudet tällaisiin arvopapereihin kohdistuvan vakuuden haltijoina määräytyvät kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan.
V JAKSO
LOPPUSÄÄNNÖKSET
10 artikla
Jäsenvaltioiden on yksilöitävä ne järjestelmät, jotka kuuluvat tämän direktiivin soveltamisalaan, ja ilmoitettava ne komissiolle sekä tiedotettava komissiolle viranomaisista, jotka ne ovat nimenneet 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
Järjestelmän on ilmoitettava sille jäsenvaltiolle, jonka lakia sovelletaan, järjestelmään osallistujat, mukaan luettuina mahdolliset epäsuorat osallistujat, sekä niitä koskevat muutokset.
Edellä toisessa kohdassa tarkoitetun ilmoittamisen lisäksi jäsenvaltiot voivat vaatia, että niiden lainkäyttövallan alaisia järjestelmiä valvotaan tai että ne hyväksytään.
Kuka tahansa, jolla on oikeutettu intressi, voi pyytää laitokselta tietoa siitä, mihin järjestelmiin se osallistuu ja minkälaiset ovat näiden järjestelmien toimintaa säätelevät keskeiset säännöt.
11 artikla
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 11 päivään joulukuuta 1999 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansallisen lainsäädännön säännökset kirjallisina komissiolle. Tämän tiedonannon osana jäsenvaltioiden on annettava taulukko, josta ilmenevät kutakin tämän direktiivin artiklaa vastaavat voimassa olevat tai uudet kansalliset säännökset.
12 artikla
Komission on annettava viimeistään kolmen vuoden kuluttua 11 artiklan 1 kohdassa mainitusta päivämäärästä Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomus tämän direktiivin soveltamisesta sekä tarvittaessa sen tarkistamista koskevat ehdotukset.
13 artikla
Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
14 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 19 päivänä toukokuuta 1998.