31998R1636
L 210/23
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1636/98 НА СЪВЕТА
от 20 юли 1998 година
за изменение на Регламент (ЕИО) № 2075/92 относно общата организация на пазара на суров тютюн
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално членове 42 и 43 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
(1)
като има предвид, че член 26 от Регламент (ЕИО) № 2075/92 (3) изисква Комисията да представи предложения за режима на премиите и квотите, регулиращи организацията на пазара на суров тютюн;
(2)
като има предвид, че настоящата ситуация на пазара се характеризира с несъответствие между предлагане и търсене, в голяма степен дължащо се на лошото качество на продукцията на Общността; като има предвид, че тази ситуация изисква фундаментална реформа на сектора за подобряване на неговото икономическо положение; като има предвид, че тази реформа се състои в модулиране на помощта от Общността в зависимост от качеството на продукцията, в по-голяма гъвкавост и опростяване на режима на квотите, в засилване на контрола и одобряване спазването на изискванията за опазване на общественото здраве и околната среда;
(3)
като има предвид, че следва да се увеличи премията за флю кюрд тютюн, лайт еър кюрд тютюн и тъмен тютюн, въздушно сушен, отглеждан в Белгия, Германия, Франция и Австрия; като има предвид, че Съветът ще намали, съгласно процедурата, предвидена в член 43, параграф 2 от Договора, гарантираните прагове на тези държави-членки, за да гарантира поддържането на бюджетна неутралност;
(4)
като има предвид, че за да стимулира подобряване на качеството и стойността на продукцията на Общността и в същото време да осигури подкрепа на доходите на производителите, изплащането на част от премията следва да е свързано със стойността на произведения тютюн; като има предвид, че степента на разграничаването може да варира по сорт и държава-членка тютюнопроизводител; като има предвид, че за да бъде ефективно, разграничаването следва да е в определени граници; като има предвид, че поради степента на направените промени, следва да се определи преходен период; като има предвид, че тази система следва да се създаде в организациите на производителите, като позволява да се правят сравнения на пазарните цени, получени от индивидуални производители;
(5)
като има предвид, че е важно да се засили контролът в тютюневия сектор; като има предвид, че следва да се уточнят определенията за „производител“, „първи преработвател“ и „първа обработка“ и да се позволи на агенциите по контрол да имат достъп до всякаква информация, свързана с тяхната задача;
(6)
като има предвид, че следва да се създаде система на търгове за договори за отглеждане, така че цените на тютюна по договор да отразяват по-добре ситуацията на пазара; като има предвид, че тази система следва да бъде по избор за държавите-членки, за да се отчитат различните им структури;
(7)
като има предвид, че като участва в определянето на изкупната цена на доставения тютюн, преработвателят играе централна роля при определянето на премията, която следва да се изплати на индивидуалния производител; като има предвид, че първите преработватели имат непряка полза от помощта на Общността чрез придобиване на субсидирана продукция; като има предвид, че на националните власти следва им е позволено да вземат подходящи мерки против всеки първи преработвател, който не спазва правилата на Общността; като има предвид, че за тази цел само одобрени първи преработватели следва да могат да подписват договори за отглеждане, като одобрението се отнема при неспазване на правилата;
(8)
като има предвид, че за опростяване на управлението на сектора, организациите на производителите следва да отговарят за изплащането на променливата част от премията на производителите и за разпределяне на производствените квоти между техните членове;
(9)
като има предвид, че за подобряване на производствените структури следва да бъде разрешено прехвърляне на производствени квоти между производители; като има предвид, че в помощ на производители, които искат да напуснат сектора, но не намират купувачи на техните квоти, следва да се въведе система за обратно изкупуване на квоти;
(10)
като има предвид, че следва да се обърне необходимото внимание на изискванията за общественото здраве и опазването на околната среда; като има предвид, че за тази цел отчисленията от премиите за финансиране на фонда на Общността за изследвания и информация, свързани с тютюна, следва да бъдат удвоени и специалната помощ да бъде използвана не само за да се помогне на организациите на производителите да изпълняват новите си управленски функции, но също и за финансиране на дейност, която има за цел да се подобри опазването на околната среда,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕИО) № 2075/92 се изменя, както следва:
1.
Член 3, параграфи 1 и 2 се заменят със следното:
„1. Считано от реколта 1999 г. нататък, се прилага схема за премиране за тютюн, като нейната сума се определя за всички сортове тютюн във всяка от различните организации.
2. Въпреки това допълнителна сума се дава за флю кюрд тютюн, лайт еър кюрд тютюн и тъмен въздушно сушен тютюн, отглеждани в Австрия, Белгия, Франция и Германия. Тази сума е равна на 65 % от разликата между отпусканата за тези тютюни премия, съгласно параграф 1, и премията, приложима към реколта 1992 г.“
2.
Добавя се следният член:
„Член 4а
1. Премията се състои от фиксирана част, променлива част и специална помощ.
2. Променливата част от премията представлява от 30 % до 45 % от общата премия. Тя се въвежда на етапи до реколта 2001 г. Тя може да се коригира в този специфичен диапазон, в зависимост от групата сортове и държавата-членка.
3. Фиксираната част от премията се изплаща или на организации на производители за разпределяне сред членовете на организацията, или на индивидуални производители, които не са членове на организацията.
4. Променливата част се изплаща на организациите на производителите за разпределение на всеки член, пропорционално на изкупната цена, изплащана от първия преработвател за неговата продукция.
5. Специалната помощ, която не надвишава 2 % от общата премия, се изплаща на организациите на производители.“
3.
Членове 6 и 7 се заменят със следното:
„Член 6
1. Договори за отглеждане се сключват между първи преработватели на тютюн и организации на производители или индивидуални производители, които не са членове на организация.
2. По смисъла на настоящия регламент:
-
терминът „производител“ означава индивидуални производители, които не са членове на организация, индивидуални производители, които са членове на организация, или организации на производители, които доставят своята продукция от суров тютюн на първи преработвател, съгласно договор за отглеждане,
-
„първи преработвател“ означава всяко одобрено физическо или юридическо лице, което извършва първа преработка на суров тютюн, като действа от свое собствено име и за собствена сметка, в едно или повече предприятия за първа преработка на тютюн, подходящо оборудвани за тази цел,
-
„първа преработка“ означава преработката на суров тютюн, доставен от производител като стабилен продукт, който може да се съхранява във вид на еднакви бали с качество, отговарящо на изискванията на крайния потребител (преработвател).
3. Договорът за отглеждане съдържа:
-
задължение от страна на първия преработвател да изплати на производителя изкупната цена съгласно качеството,
-
задължение от страна на производителя да достави на първия преработвател суров тютюн, отговарящ на изискванията за качество, определени в договора.
4. Компетентният орган на държавата-членка, при предоставяне на доказателство за доставка на тютюн и за плащане на цената, посочена в първото тире от параграф 3, изплаща:
-
фиксираната част от премията на организацията на производители или на индивидуалния производител, който не е член на организация,
-
променливата част от премията и специалната помощ на организацията на производителите.
Въпреки това, на преходна основа и за период, ненадвишаващ две реколти, премията може да бъде изплащана от посредника на първия преработвател.
5. Държавата-членка може, ако нейните структури го направят възможно, да приложи схема на търгове за договорите за отглеждане, обхващаща всички договори, посочени в параграф 1, които са сключени преди датата, на която започва доставката на тютюн.
Член 7
Правила за прилагането на настоящия дял се приемат съгласно процедурата, предвидена в член 23.
Тяхното приложно поле следва да включва:
-
определяне на производствени зони за всеки сорт,
-
изисквания за качество на доставения тютюн,
-
други подробности, свързани с договора за отглеждане и крайната дата за неговото сключване,
-
изискване за гаранция, която следва да се внесе от производители, кандидатстващи за аванс, и условията за нейното предоставяне и освобождаване,
-
определяне на променливата част на премията,
-
специфични условия за отпускане на премията за договорите за отглеждане, сключени с организация на производители,
-
действия, които следва да се предприемат, ако първият преработвател не спази своите задължения,
-
схема на търгове за договорите за отглеждане, включително опцията за първия купувач, да отговаря на всякакви оферти.“
4.
Членове 8-14 се заменят със следното:
„Член 8
Определя се максимален гаранционен общ праг от 350 600 тона суров тютюн на листа за реколта за Общността.
В рамките на това количество Съветът определя индивидуалните гаранционни прагове за всяка група сортове за три последователни реколти, съгласно процедурата, предвидена в член 43, параграф 2 от Договора.
Член 9
1. С цел да се гарантира спазване на гаранционните прагове, се налагат производствени квоти.
2. Съветът, в съответствие с процедурата, предвидена в член 43, параграф 2 от Договора, разпределя наличните количества за всяка група сортове между държавите-членки производители за три последователни реколти.
3. Въз основа на количествата, определени съгласно параграф 2, и без да се засягат параграфи 4 и 5, държавите-членки определят производствени квоти за индивидуалните производители, които не са членове на организация на производители и на организации на производители, пропорционално на средното количество тютюн от определена група сортове, доставено за преработка от всеки индивидуален производител през трите години, предшестващи тази на последната реколта.
4. Преди крайната дата за сключване на договорите за отглеждане, на държавите-членки може да се разреши да прехвърлят части от своите гаранционни прагове към други групи сортове, съгласно параграф 3.
При спазването на третата алинея намаление от един тон при разпределянето за една група сортове води до увеличаване с най-много един тон разпределеното за другата група сортове.
Никакво прехвърляне на части от гаранционния праг от една група сортове към друга не може да предизвика допълнителни разходи за ФЕОГА.
Количествата, които са разрешени за прехвърляне, се определят съгласно процедурата, предвидена в член 23.
5. Определят се резервите за националната квота, като правилата за тяхното действие се приемат съгласно процедурата, предвидена в член 23.
Член 10
1. Не се отпуска премия за каквото и да е количество, надвишаващо квотата на производителя.
2. Независимо от параграф 1, производителят може да достави продукция, надвишаваща до 10 % неговата производствена квота за всяка група сортове, като този излишък подлежи на отпускане на премия за следващата реколта, при условие че заинтересованото лице съответно намали своето производство за тази реколта, така че да се спази комбинираната квота за двете реколти.
3. Държавите-членки трябва да разполагат с точни данни за производството на всички индивидуални производители, така че, когато е приложимо, да може да им се дават производствени квоти.
4. Производствените квоти могат да бъдат прехвърляни между индивидуални производители в една и съща държава-членка.
Член 11
Правила за прилагане на настоящия дял се приемат съгласно процедурата, предвидена в член 23.
ДЯЛ III
Мерки за ориентиране на производството
Член 12
Специалната помощ, посочена в член 4а, се изплаща на организации на производители за целите на подобряване опазването на околната среда, повишаване качеството на продукцията, подобряване на управлението и гарантиране на спазването на правилата на Общността в групата.
Член 13
1. Създава се Фонд на Общността за тютюн, финансиран чрез удържане на 2 % от премията.
2. Фондът финансира дейности в следните области:
а)
борба с тютюнопушенето, по-специално информиране на обществеността за опасностите от консумацията на тютюн;
б)
-
изследвания за създаване или развитие на нови сортове и методи за отглеждане, които са по-малко опасни за човешкото здраве и са по-добре съобразени с условията на пазара и са по-безвредни за околната среда,
-
създаване или разработване на алтернативни приложения на суровия тютюн;
в)
изследвания за възможностите на производителите на суров тютюн да преминат към други култури или дейности;
г)
разпространение на получените резултати в горепосочените области към националните органи и към съответните сектори.
Член 14
1. За да се улесни доброволното оттегляне на индивидуални производители от сектора, се създава програма за изкупуване на квотата със съответно намаление на гаранционните прагове, посочени в член 8.
2. В рамките на структурната политика на Общността, могат да бъдат осъществени програми за развитие на селските райони за преминаване на тютюнопроизводителни райони, които се намират в затруднено положение, към други дейности.“
5.
Добавя се следният член:
„Член 14а
Правила за прилагането на настоящия дял се приемат съгласно процедурата, предвидена в член 23. Тези правила обхващат:
-
определянето на сумата на специалната помощ,
-
определянето на организациите на производители, които отговарят на условията да получават специална помощ,
-
условия за признаване на групи,
-
използване на специфичната помощ и, по-специално, нейното разпределение между целите, определени в член 12, параграф 1,
-
определяне на нивото на цената за изкупуване на квотите, което следва да не е такова, че да насърчава прекомерното напускане на сектора от производителите,
-
определяне, на базата на предложение от държавата-членка, на чувствителни производствени области и/или групи от висококачествени сортове, които да бъдат освободени от системата за изкупуване на квотите, което да не засегне повече от 25 % от гаранционния праг на всяка държава-членка,
-
определяне на период от не повече от четири месеца между намерението на индивидуалния производител да продаде своята квота и действителното изкупуване. По време на този период държавата-членка прави обществено достояние намерението да продава, така че други производители да могат да купят квотата преди тя действително да бъде изкупена.“
6.
Заглавието на дял V се заменя със следното:
„ДЯЛ V
Мерки за контрол.“
7.
Член 17 се заменя със следното:
„Член 17
1. Държавите-членки предприемат всички необходими действия, за да гарантират и проверят спазването на разпоредбите на Общността, отнасящи се до суровия тютюн.
2. Държавите-членки установяват система за даване на право на първите преработватели да подписват договори за отглеждане.
3. Правото се отнема от държавата-членка, ако преработвателят, умишлено или поради груба небрежност, престане да спазва разпоредбите на Общността за суровия тютюн.
4. Държавите-членки предприемат необходимите действия техните контролни органи да могат да проверят спазването на разпоредбите на Общността, и по-специално:
-
да имат достъп до производствените и преработвателни съоръжения,
-
да могат да се запознаят със счетоводството и инвентарните документи на първите преработватели и с други съответни документи и да вземат копия или извлечения,
-
да могат да получават цялата необходима информация, по-специално, за да проверяват, че доставеният тютюн е действително преработен,
-
да получават точните данни за обема и изкупните цени на продукцията на всички индивидуални производители,
-
да проверяват качеството на тютюна и изплащането на изкупната цена от преработвателя на индивидуалните производители,
-
да проверяват всяка година областите, засадени от индивидуалните производители.
5. Правилата за прилагане на настоящия дял се приемат съгласно процедурата, предвидена в член 23.“
8.
След член 17 се добавя следното заглавие:
„ДЯЛ VI
Общи и преходни разпоредби.“
9.
Член 20 се заменя със следното:
„Член 20
За справяне с непредвидени обстоятелства могат да бъдат взети изключителни мерки за стабилизиране на пазара, съгласно процедурата, предвидена в член 23. Тяхното приложно поле и продължителност строго се ограничават до това, което е необходимо, за да се стабилизира пазара.“
10.
Член 26 се заменя със следното:
„Член 26
Комисията изпраща доклад на Европейския парламент и на Съвета за функционирането на общата организация на пазара на суров тютюн преди 1 април 2002 г.“
11.
Към член 27 се добавя следният параграф:
„Когато преходни разпоредби се окажат необходими за улесняване прилагането на измененията и допълненията на настоящия регламент, въведени с Регламент (ЕО) № 1636/98 (4), такива мерки се приемат съгласно процедурата, предвидена в член 23.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Прилага се от реколта 1999 година.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 20 юли 1998 година.
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1636/98,
annettu 20 päivänä heinäkuuta 1998,
raakatupakka-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (ETY) N:o 2075/92 muuttamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 42 ja 43 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (2),
sekä katsoo, että
1) asetuksen (ETY) N:o 2075/92 (3) 26 artiklassa säädetään, että komission on esitettävä ehdotuksia raakatupakka-alan yhteisessä markkinajärjestelyssä käytettävistä palkkio- ja kiintiöjärjestelmistä,
2) tupakkamarkkinoiden tämänhetkiselle tilanteelle on ominaista tarjonnan ja kysynnän välinen epätasapaino, joka johtuu suureksi osaksi yhteisön tuotannon heikosta laadusta; tämä tilanne vaatii alan perustavanlaatuista uudistusta, jonka avulla voidaan parantaa sen taloudellista tilaa; tässä uudistuksessa suhteutetaan yhteisön tuki tuotteiden laatuun, tehdään kiintiöjärjestelmä joustavammaksi ja yksinkertaisemmaksi, mahdollistetaan tiukempi valvonta ja noudatetaan paremmin kansanterveyden ja ympäristönsuojelun vaatimuksia,
3) olisi lisättävä Belgiassa, Saksassa, Ranskassa ja Itävallassa viljeltyjen flue cured-, light air cured- ja dark air cured -tupakkalajikkeiden tukea; neuvosto alentaa perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti näitä jäsenvaltioita koskevia takuukynnyksiä, jotta varmistettaisiin se, ettei toimenpiteellä ole vaikutusta talousarvioon,
4) yhteisön tuotannon laadun ja arvon parantamisen edistämiseksi on aiheellista, samalla kun tuottajien tulotuki taataan, sitoa palkkion maksamisesta osa tuotetun tupakan arvoon; tällaisen porrastuksen taso voi vaihdella lajikkeittain ja niiden jäsenvaltioiden mukaan, joissa tupakkaa viljellään; ollakseen tehokas porrastuksen on pysyttävä tietyssä vaihteluvälissä; olisi säädettävä siirtymäkaudesta, koska muutokset ovat huomattavia; tuottajaryhmittymissä olisi otettava käyttöön tämä järjestelmä ja mahdollistettava kunkin yksittäisen tuottajan saaman markkinahinnan vertailu,
5) on välttämätöntä vahvistaa valvontaa tupakka-alalla; `tuottajan`, `ensimmäisen jalostusasteen yrityksen` ja `tupakan ensimmäisen jalostusasteen` määritelmät on syytä tarkentaa ja sallia valvontaelimille pääsy kaikkiin niiden tehtävien asianmukaisessa suorittamisessa tarvittaviin tietoihin,
6) olisi otettava käyttöön viljelysopimuksia koskeva tarjouskilpailujärjestelmä, jotta tupakan sopimushinnat heijastavat mahdollisimman hyvin markkinasuhdanteita; tämän järjestelmän olisi oltava jäsenvaltioille valinnainen niiden erilaisten rakenteiden huomioon ottamiseksi,
7) osallistuessaan toimitetun tupakan ostohinnan määrittämiseen jalostusyrityksellä on keskeinen merkitys kullekin yksittäiselle tuottajalle maksettavan palkkion suuruuden määräytymisessä; ensimmäisen jalostusasteen yritys hyötyy välillisesti yhteisön tuesta ostaessaan tuetun tuotteen; kansallisille viranomaisille olisi annettava lupa toteuttaa tarvittavia toimenpiteitä sellaisia ensimmäisen jalostusasteen yrityksiä vastaan, jotka eivät noudata yhteisön säännöksiä; tämän vuoksi olisi perustettava sellaisten ensimmäisen jalostusasteen yritysten hyväksymisjärjestely, jotka voivat tehdä viljelysopimuksia; hyväksyntä on peruutettava, jos voimassa olevia säännöksiä ei noudateta,
8) alan hallinnon yksinkertaistamiseksi tuottajaryhmittymän on huolehdittava palkkion muuttuvan osan maksamisesta tuottajille sekä tuotantokiintiöiden jaosta ryhmittymän jäsenten kesken,
9) olisi aiheellista sallia tuotantokiintiöiden siirto tuottajien kesken tuotantorakenteiden parantamiseksi; lisäksi olisi otettava käyttöön kiintiöiden takaisinostojärjestelmä, josta voisivat hyötyä tuottajat, jotka haluavat lähteä alalta, mutta eivät löydä ostajaa omille kiintiöilleen, ja
10) on välttämätöntä varmistaa se, että kansanterveyteen ja ympäristöön liittyvät vaatimukset otetaan huomioon; tämän vuoksi olisi kaksinkertaistettava se palkkiosta pidettävä osa, joka käytetään yhteisön raakatupakka-alan tutkimus- ja tiedotusrahaston rahoittamiseen; olisi myös käytettävä erityistukea, paitsi tuottajaryhmittymien tukemiseen niille lankeavien uusien hallintotehtävien hoitamisessa, myös sellaisten toimien rahoittamiseen, joilla pyritään ottamaan ympäristö paremmin huomioon,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (ETY) N:o 2075/92 seuraavasti:
1) Korvataan 3 artiklan 1 ja 2 kohta seuraavasti:
"1. Satovuodesta 1999 lähtien otetaan käyttöön palkkiojärjestelmä, jossa palkkion suuruus vahvistetaan kaikille kuhunkin ryhmään kuuluville tupakkalajikkeille.
2. Belgiassa, Saksassa, Ranskassa ja Itävallassa viljeltäville flue cured, light air cured ja dark air cured -lajikkeille myönnetään kuitenkin lisätukea. Sen suuruus on 65 prosenttia kyseisille lajikkeille 1 kohdan mukaisesti myönnetyn palkkion ja vuoden 1992 satoon sovelletun palkkion välisestä erosta.";
2) Lisätään artikla seuraavasti:
"4 a artikla
1. Palkkio koostuu kiinteästä osasta, muuttuvasta osasta ja erityistuesta.
2. Palkkion muuttuva osa on 30-45 prosenttia kokonaispalkkiosta. Muuttuva osa otetaan käyttöön asteittain satovuoteen 2001 mennessä. Muuttuvaa osaa voidaan näissä rajoissa mukauttaa lajikeryhmän tai jäsenvaltion mukaan.
3. Kiinteä osa maksetaan tuottajaryhmittymälle, joka jakaa sen kullekin jäsenelleen, tai kullekin yksittäiselle tuottajalle, joka ei ole ryhmittymän jäsen.
4. Palkkion muuttuva osa maksetaan tuottajaryhmittymälle, joka jakaa sen kullekin jäsenelleen ensimmäisen jalostusasteen yrityksen jäsenen yksittäisen tuotannon ostamisesta maksaman ostohinnan mukaisesti.
5. Erityistuki, joka saa olla enintään 2 prosenttia kokonaispalkkiosta, maksetaan tuottajaryhmittymälle.";
3) Korvataan 6 ja 7 artikla seuraavasti:
"6 artikla
1. Viljelysopimus tehdään tupakan ensimmäisen jalostusasteen yrityksen ja tuottajaryhmittymän tai ryhmittymään kuulumattoman yksittäisen tuottajan välillä.
2. Tässä asetuksessa tarkoitetaan
- `tuottajalla` raakatupakkatuotantonsa ensimmäisen jalostusasteen yritykselle viljelysopimuksen mukaisesti toimittavia yksittäisiä tuottajia, jotka eivät ole ryhmittymän jäseniä, yksittäisiä tuottajia, jotka ovat ryhmittymän jäseniä, sekä tuottajaryhmiä,
- `ensimmäisen jalostusasteen yrityksellä` hyväksyttyä luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka toteuttaa tupakan ensimmäisen asteen jalostusta ja käyttää omissa nimissään ja omaan lukuunsa yhtä tai useampaa raakatupakan ensimmäisen jalostusasteen laitosta, jossa on tarkoitukseen soveltuvat laitteistot ja varusteet,
- `tupakan ensimmäisellä jalostusasteella` tuottajan toimittaman raakatupakan jalostusta muuttumattomaksi, varastoitavaksi tuotteeksi, joka on pakattu yhdenmukaisiin paaleihin tai pakkauksiin ja joka täyttää loppukäyttäjien (valmistajien) laatuvaatimukset.
3. Viljelysopimukseen on kuuluttava vähintään:
- ensimmäisen jalostusasteen yrityksen sitoutuminen maksamaan tuottajalle laatuluokan mukainen ostohinta,
- tuottajan sitoutuminen toimittamaan jalostusyritykselle raakatupakkaa, joka täyttää sopimuksessa määrätyt laatuvaatimukset.
4. Kun tupakan toimittamisesta ja 3 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetun määrän maksamisesta on esitetty selvitys, jäsenvaltion toimivaltainen elin maksaa:
- palkkion kiinteä osan tuottajaryhmittymälle tai yksittäisille tuottajille, jotka eivät ole ryhmittymän jäseniä,
- palkkion muuttuvan osan ja erityistuen tuottajaryhmittymälle.
Väliaikaisesti ja enintään kahden satovuoden ajan palkkio voidaan kuitenkin maksaa ensimmäisen jalostusasteen yrityksen välityksellä.
5. Jos jäsenvaltion rakenteet sallivat, se voi soveltaa viljelysopimuksiin tarjouskilpailujärjestelmää, joka koskee kaikkia 1 kohdassa tarkoitettuja ennen tupakan toimittamisen aloituspäivää tehtyjä sopimuksia.
7 artikla
Tämän osaston soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt annetaan 23 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Sääntöihin sisältyvät erityisesti:
- tuotantoalueiden rajaaminen kullekin lajikkeelle,
- toimitettua tupakkaa koskevat laatuvaatimukset,
- muut viljelysopimukseen liittyvät ehdot ja määräaika sopimuksen tekemiselle,
- tuottajalta siinä tapauksessa, että pyydetään ennakkomaksua, mahdollisesti vaadittava vakuus sekä kyseisen vakuuden antamiseen ja vapauttamiseen liittyvät ehdot,
- palkkion muuttuvan osan määrittäminen,
- palkkion myöntämiseen liittyvät erityisehdot siinä tapauksessa, että sopimus tehdään tuottajaryhmittymän kanssa,
- toimenpiteet, jotka on toteutettava siinä tapauksessa, että tuottaja tai ensimmäisen jalostusasteen yritys ei täytä säädettyjä velvoitteitaan,
- viljelysopimuksia koskevan tarjouskilpailujärjestelmän käyttöönotto, mukaan lukien ensimmäisen ostajan mahdollisuus maksaa mahdollisia tarjouksia vastaava hinta.";
4) Korvataan 8-14 artikla seuraavasti:
"8 artikla
Yhteisölle vahvistetaan yleinen enimmäistakuukynnys, jonka suuruus on 350 600 tonnia raakatupakkaa lehtinä satovuotta kohti.
Tämän takuukynnyksen rajoissa neuvosto vahvistaa perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa määrättyä menettelyä noudattaen kolmelle peräkkäiselle satovuodelle erityiset takuukynnykset kullekin lajikeryhmälle.
9 artikla
1. Takuukynnysten noudattamisen varmistamiseksi otetaan käyttöön tuotantokiintiöjärjestelmä.
2. Neuvosto jakaa kunkin lajikeryhmän käytettävissä olevat määrät tuottajajäsenvaltioiden kesken perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa määrättyä menettelyä noudattaen kolmelle peräkkäiselle satovuodelle.
3. Jäsenvaltiot jakavat 2 kohdan mukaisesti vahvistettujen määrien perusteella tuotantokiintiöt yksittäisille tuottajille, jotka eivät ole tuottajaryhmittymän jäseniä, ja tuottajaryhmittymille suhteessa niiden määrien keskiarvoon, jotka kukin yksittäinen tuottaja on viimeistä satovuotta edeltävien kolmen vuoden aikana toimittanut jalostukseen, lajikeryhmittäin eriteltyinä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 4 ja 5 kohdan soveltamista.
4. Ennen viljelysopimusten tekemiselle säädettyä määräaikaa jäsenvaltiot voivat saada luvan siirtää takuukynnysten määriä 3 kohdan mukaisesti toiseen lajikeryhmään.
Jos lajikeryhmän takuukynnyksen määrää vähennetään tonnilla, saa toista lajikeryhmää lisätä enintään tonnilla, jollei kolmannen alakohdan soveltamisesta muuta johdu.
Takuukynnyksen määrien siirtäminen lajikeryhmästä toiseen ei saa aiheuttaa lisäkustannuksia EMOTRille.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut määrät vahvistetaan 23 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
5. Luodaan kansalliset kiintiöreservit, joiden toimintaa koskevat yksityiskohtaiset säännöt annetaan 23 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
10 artikla
1. Palkkiota ei voida myöntää tuottajan kiintiön ylittäviltä määriltä.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, tuottaja voi toimittaa kunkin lajikeryhmän osalta liiallisen tuotantonsa, jonka määrä vastaa enintään 10 prosenttia hänen kiintiöstään, ja tälle ylimenevälle osuudelle voidaan myöntää palkkio seuraavana satovuotena, jos asianomainen tuottaja vähentää tuotantoaan tämän satovuoden osalta vastaavasti siten, että kahden kyseisen satovuoden yhdistettyjä kiintiöitä noudatetaan.
3. Jäsenvaltioilla täytyy olla käytettävissään tarkat tiedot kaikkien yksittäisten tuottajien tuotannosta siten, että näille voidaan tarvittaessa myöntää tuotantokiintiöt.
4. Tuotantokiintiöitä voidaan siirtää yksittäisten tuottajien kesken kussakin tuottajajäsenvaltiossa.
11 artikla
Yksityiskohtaiset säännöt tämän osaston soveltamisesta annetaan 23 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
III OSASTO
Tuotannonohjaustoimenpiteet
12 artikla
4 a artiklassa tarkoitettu erityistuki maksetaan tuottajaryhmittymälle ympäristön huomioonottamisen edistämiseksi, tuotannon laadun parantamiseksi ja turvaamiseksi, hallinnoinnin vahvistamiseksi ja yhteisön säännösten noudattamisen varmistamiseksi ryhmittymässä.
13 artikla
1. Perustetaan yhteisön tupakka-alan rahasto, jota rahoitetaan pidättämällä kaksi prosenttia palkkion määrästä.
2. Kyseisestä rahastosta rahoitetaan toimintaa seuraavilla aloilla:
a) tupakoinnin torjunta ja erityisesti yleisölle tiedottaminen tupakan kulutukseen liittyvistä vaaroista,
b) - raakatupakan viljelyyn liittyvä tutkimus erityisesti ihmisten terveydelle vähemmän vahingollisten ja markkinaolosuhteisiin soveltuvampien lajikkeiden ja viljelymenetelmien luomiseksi ja kehittämiseksi sekä ympäristön huomioon ottamisen edistämiseksi,
- raakatupakan vaihtoehtoisten käyttötarkoitusten luominen ja kehittäminen,
c) niiden mahdollisuuksien tutkiminen, jotka koskevat raakatupakan tuottajien uudelleenkoulutusta muiden tuotteiden viljelyyn tai muuhun toimintaan,
d) edellä a, b ja c alakohdissa tarkoitetuilla aloilla saavutettujen tulosten saattaminen kansallisten viranomaisten ja asianomaisten alojen tietoon.
14 artikla
1. Niiden tuottajien uudelleenkoulutuksen helpottamiseksi, jotka itsenäisesti ja vapaaehtoisesti päättävät poistua alalta, otetaan käyttöön kiintiöiden takaisinosto-ohjelma, johon liittyy tämän asetuksen 8 artiklassa tarkoitettujen takuukynnysten määrien vastaava vähentäminen.
2. Maaseudun rakenteellisia kehitysohjelmia vaikeuksissa olevien tupakanviljelyalueiden muuttamiseksi muuhun toimintaan soveltuviksi voidaan toteuttaa yhteisön rakennepolitiikkojen yhteydessä.";
5) Lisätään artikla seuraavasti:
"14 a artikla
Tämän osaston soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt annetaan 23 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Nämä säännöt koskevat erityisesti
- erityistuen määrän vahvistamista,
- erityistukeen oikeutetun tuottajaryhmittymän määritelmää,
- ryhmittymän tunnustamiseen liittyviä ehtoja,
- erityistuen käyttöä, erityisesti varojen tarkoituksenmukaista jakamista 12 artiklan 1 kohdassa vahvistettuihin tarkoituksiin,
- kiintiöiden takaisinostoon sovellettavan hintatason vahvistamista, mikä ei saa olla omiaan johtamaan tuottajien liialliseen alalta poistumiseen,
- jäsenvaltion ehdotuksen perusteella herkkien tuotantoalueiden ja/tai korkealaatuisten lajikeryhmien rajaamista takaisinostojärjestelmien ulkopuolelle siten, että kyseiset alueet voivat edustaa korkeintaan 25 prosenttia kunkin jäsenvaltion takuukynnyksestä,
- enintään neljän kuukauden pituisen aikarjan määrittämistä yksittäisen tuottajan kiintiön myyntiaikomuksen ja takaisinoston välillä; tänä aikana jäsenvaltio julkistaa myyntiaikomuksen, jotta muut tuottajat voivat ostaa kiintiön ennen sen takaisinostamista.";
6) Korvataan V osaston otsikko seuraavasti:
"V OSASTO
Valvontatoimenpiteet";
7) Korvataan 17 artikla seuraavasti:
"17 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet yhteisön säännösten noudattamisen valvomiseksi ja varmistamiseksi raakatupakka-alalla.
2. Jäsenvaltiot ottavat käyttöön niitä ensimmäisen jalostusasteen yrityksiä koskevan hyväksymisjärjestelmän, joilla on lupa tehdä viljelysopimuksia.
3. Jäsenvaltion on peruutettava jalostusyritykseltä tälle myöntämänsä lupa, jos tämä tahallisesti tai törkeästä laiminlyönnistä johtuen jättää noudattamatta yhteisön raakatupakka-alaa koskevia säännöksiä.
4. Jäsenvaltiot toteuttavat tarvittavat toimenpiteet, jotta valvontaelimet voivat valvoa yhteisön säännösten noudattamista ja erityisesti:
- pääsevät tuotanto- ja jalostuslaitoksiin,
- voivat tutustua kirjanpitotietoihin, ensimmäisen jalostusasteen yritysten varastoihin tai muihin valvonnan kannalta tarpeellisiin asiakirjoihin ja ottaa näistä jäljennöksiä tai otteita,
- voivat saada kaikki tarvittavat tiedot erityisesti sen varmistamiseksi, että toimitettu tupakka on todella jalostettu,
- saavat tuotannon määrää ja ostohintaa koskevat täsmälliset tiedot kaikkien yksittäisten tuottajien osalta,
- valvovat tupakan laatua ja sitä, että jalostusyritys maksaa ostohinnan yksittäiselle tuottajalle,
- valvovat vuosittain yksittäisten tuottajien istuttamia viljelyaloja.
5. Tämän osaston soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt annetaan 23 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.";
8) Lisätään 17 artiklan jälkeen VI osaston otsikko seuraavasti:
"VI OSASTO
Yleiset säännökset ja siirtymäsäännökset";
9) Korvataan 20 artikla seuraavasti:
"20 artikla
Ennakoimattomien markkinaolosuhteiden varalta voidaan toteuttaa markkinoiden erityisiä tukitoimenpiteitä 23 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Kyseisiä toimenpiteitä voidaan toteuttaa ainoastaan siltä osin ja niin kauan kuin ne ovat ehdottoman välttämättömiä markkinoiden tukemiseksi.";
10) Korvataan 26 artikla seuraavasti:
"26 artikla
Ennen 1 päivää huhtikuuta 2002 komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen raakatupakka-alan yhteisen markkinajärjestelyn toiminnasta."
11) Lisätään 27 artiklaan alakohta seuraavasti:
"Jos on tarpeen helpottaa siirtymätoimenpiteillä tähän asetukseen asetuksella (EY) N:o 1636/98 (*) tehtyjen muutosten soveltamista, kyseiset toimenpiteet vahvistetaan 23 artiklan perusteella.
(*) EYVL L 210, 28.7.1998, s. 23.".
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan satovuodesta 1999.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 20 päivänä heinäkuuta 1998.