32005R0768
L 128/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 768/2005 НА СЪВЕТА
от 26 април 2005 година
за създаване на Агенция на Общността за контрол на рибарството и за изменение на Регламент (ЕИО) № 2847/93 за установяването на система за контрол, приложима към общата политика в областта на рибарството
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 37 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството (2) поставя изискването държавите-членки да осигурят ефективен контрол и инспекция и да наложат изпълнението на правилата на общата политика по рибарството, като за тази цел сътрудничат помежду си и с трети страни.
(2)
За да изпълнят тези задължения, държавите-членки е необходимо да координират своите дейности по осъществяване на контрола и инспекцията в границите на техните сухопътни територии и във водите на Общността и в международни води в съответствие с нормите на международното право, и по-специално със задълженията на Общността в рамките на членството ѝ в регионални риболовни организации и по силата на споразумения с трети страни.
(3)
Никоя схема за инспекция не може да бъде ефективна от гледна точка на разходите, без да бъдат предвидени инспекции на сухопътни участъци. По тази причина сухопътната територия следва да попадне в обхвата на приложение на съвместните планове за разполагане.
(4)
Такова сътрудничество, посредством оперативната координация на дейностите по осъществяване на контрол и инспекция, следва да допринесе за устойчивата експлоатация на живите водни ресурси, както и за осигуряване на равни възможности за риболовната индустрия, участваща в експлоатацията на тези ресурси, като по този начин се намаляват изкривяванията в конкуренцията.
(5)
Ефективният контрол и инспекция в рибарството се смятат за жизненоважни за борбата с нелегалния, безотчетен и нерегламентиран риболов.
(6)
Без да се засягат отговорностите на държавите-членки, произтичащи от Регламент (ЕО) № 2371/2002, съществува потребност от учредяването на технически и административен орган на Общността, който да организира сътрудничеството и координацията между държавите-членки по отношение на контрола и инспекцията в рибарството.
(7)
За тази цел е уместно, в рамките на съществуващата институционална структура на Общността и като се вземе предвид преразпределението на компетентностите между Комисията и държавите-членки, да се създаде Агенция на Общността за контрол на рибарството („Агенцията“).
(8)
За постигането на целите, за които е създадена Агенцията, е необходимо да бъдат определени нейните задачи.
(9)
По-конкретно, необходимо е Агенцията, по искане на Комисията, да бъде в състояние да подпомага Комисията и държавите-членки в техните взаимоотношения с трети страни и/или регионални риболовни организации и да сътрудничи с техните компетентни органи в рамките на международните задължения на Общността.
(10)
Освен това съществува необходимост да се работи в посока на ефективно приложение на процедурите за инспекция на Общността. Агенцията би могла с течение на времето да стане референтен източник на научна и техническа помощ за извършването на контрол и инспекция в рибарството.
(11)
За да изпълни целите на общата политика по рибарството, предназначена да осигури устойчива експлоатация на живите водни ресурси в контекста на устойчивото развитие, Съветът приема мерки относно опазването, управлението и експлоатацията на живите водни ресурси.
(12)
За да бъде гарантирано правилното изпълнение на тези мерки, държавите-членки трябва да разгърнат адекватни средства за контрол и изпълнение. За да направи този контрол и изпълнение по-ефективен и ефикасен, уместно е Комисията, съгласно член 30, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2371/2002 и съвместно със заинтересованите държави-членки, да приеме конкретни програми за контрол и инспекция. Регламент (ЕИО) № 2847/93 на Съвета от 12 октомври 1993 г. за създаването на система за контрол, приложима към общата политика по рибарството (3), следвал да бъде съответно изменен.
(13)
Координацията от страна на Агенцията на оперативното сътрудничество между държавите-членки следва да бъде предприето въз основа на съвместни планове за разполагане, с които се организира употребата на наличните средства за контрол и инспекция на заинтересованите държави-членки, за да бъдат изпълнени програмите за контрол и инспекция. Дейностите по упражняване на контрол и инспекция в рибарството, предприети от държавите-членки, следва да бъдат изпълнени в съответствие с общите критерии, приоритети, основни точки и процедури по отношение на дейностите по упражняване на контрол и инспекция въз основа на такива програми.
(14)
Приемането на програма за контрол и инспекция задължава държавите-членки да предоставят ефективно необходимите ресурси за изпълнението на програмата. Необходимо е държавите-членки своевременно да уведомят Агенцията за средствата за контрол и инспекция, с които възнамеряват да изпълнят всяка такава програма. В съвместния план за разполагане не е необходимо да бъдат включени допълнителни задължения с оглед на контрола, инспекцията и изпълнението или във връзка с осигуряването на необходимите ресурси в този контекст.
(15)
Агенцията изготвя съвместен план за разполагане само ако такъв е предвиден в работната програма.
(16)
Работната програма следва да бъде приета от административния съвет, който следи за постигането в достатъчна степен на консенсус, включително относно съответствието на задачите, възложени на Агенцията в работната програма, с ресурсите, които са на разположение на Агенцията, въз основа на информацията, която ще бъде предоставена от държавите-членки.
(17)
Ключовата задача на изпълнителния директор в процеса на консултациите му с членовете на съвета и държавите-членки следва да се състои в обезпечаване на това заложените задачи в работната програма за всяка година да бъдат подсигурени с достатъчно ресурси, предоставени на Агенцията от държавите-членки, за изпълнението на работната програма.
(18)
Изпълнителният директор следва по-конкретно да съставя прецизни планове за разполагане, като се съобразява със заявените ресурси от държавите-членки за изпълнението на всяка програма за контрол и инспекция и като спазва правилата и целите, установени в специфичната програма за контрол и инспекция, на която се основава съвместният план за разполагане, както и с други съотносими правила, като тези относно инспекторите на Общността.
(19)
В този контекст е необходимо изпълнителният директор да управлява графика по такъв начин, че да предостави на държавите-членки достатъчно време, за да изготвят своите коментари, уповавайки се на оперативните си експертни ресурси, като същевременно се придържат към работния план на Агенцията и сроковете, предвидени в настоящия регламент. Необходимо е изпълнителният директор да отчете интереса на заинтересованите държави-членки в риболовните райони, обхванати във всеки отделен план. За осигуряване на ефективна и навременна координация на съвместните дейности по упражняване на контрол и инспекция е необходимо да се предвиди процедура, даваща възможност за вземане на решения относно приемането на плановете, когато не може да бъде постигнато споразумение между заинтересованите държави-членки.
(20)
Редът за съставяне и приемане на съвместни планове за разполагане извън водите на Общността трябва да бъде сходен с този за водите на Общността. Основата за такива съвместни планове за разполагане трябва да бъде определена международна програма за контрол и инспекция, чрез която се изпълняват международни задължения във връзка с контрола и инспекцията, с обвързваща сила за Общността.
(21)
За изпълнението на съвместни планове за разполагане, заинтересованите държави-членки обединяват и разпределят средствата за контрол и инспекция, свързани с тези планове. Агенцията следва да прецени дали наличните средства за контрол и инспекция са достатъчни, и когато е уместно, известява заинтересованите държави-членки и Комисията, че средствата не са достатъчни за изпълнението на поставените задачи в програмите за контрол и инспекция.
(22)
Докато, от една страна, държавите-членки следва да спазват задълженията си във връзка с осъществяването на инспекция и контрол, по-специално по-силата на конкретна програма за контрол и инспекция, приета съгласно Регламент (ЕО) № 2371/2002, Агенцията, от друга страна, следва да не разполага с правомощието да налага допълнителни задължения посредством съвместни планове за разполагане или да санкционира държавите-членки.
(23)
Агенцията следва да преразглежда периодично ефективността на съвместните планове за разполагане.
(24)
Уместно е да бъде предвидена възможността за приемане на конкретни правила за приложение с оглед на приемането и одобрението на съвместните планове за разполагане. Може да се окаже полезно да се използва тази възможност, след като Агенцията е започнала дейността си и изпълнителният директор намира, че в правото на Общността трябва да бъдат постановени такива правила.
(25)
Агенцията следва да бъде оправомощена в случаите, когато е поставено такова искане, да предоставя услуги по сключването на договори във връзка със средствата за контрол и инспекция, които да бъдат използвани за съвместно разполагане от заинтересованите държави-членки.
(26)
С цел изпълнение на задачите на Агенцията Комисията, държавите-членки и Агенцията обменят съотносима информация относно упражнявания контрол и инспекция посредством информационна мрежа.
(27)
Статутът и структурата на Агенцията следва да съответстват на обективния характер на резултатите, към постигането на които е насочена дейността ѝ, и да ѝ позволяват да изпълнява функциите си в тясно сътрудничество с държавите-членки и Комисията. Следователно Агенцията следва да получи правна, финансова и административна автономност, като същевременно поддържа тесни връзки с институциите на Общността и с държавите-членки. За тази цел е необходимо и уместно Агенцията да бъде орган на Общността с качество на юридическо лице, което да упражнява правомощия, предоставени му с настоящия регламент.
(28)
За договорната отговорност на Агенцията, подчинена на приложимото право към договорите, сключени от Агенцията, Съдът следва да има юрисдикция по силата на арбитражните клаузи, съдържащи се в договора. Съдът следва да има юрисдикция при спорове относно компенсирането на вреди, произтичащи от извъндоговорната отговорност на Агенцията в съответствие с общите принципи, общи за правните системи на държавите-членки.
(29)
Комисията и държавите-членки следва да бъдат представени в административния съвет, на който ще бъде възложено да следи за правилното и ефективно функциониране на Агенцията.
(30)
Следва да бъде създаден консултативен съвет, който да консултира изпълнителния директор и да осигурява тясно сътрудничество с представителите на заинтересованите среди от сектора на рибарството.
(31)
Предвид на това, че Агенцията трябва да изпълнява задълженията на Общността и по искане на Комисията да осъществява сътрудничество с трети страни и регионални рибарски организации в рамките на международните задължения на Общността, е уместно председателят на административния съвет да бъде избран измежду представителите на Комисията.
(32)
Разпоредбите относно гласуването в административния съвет следва да отчитат интересите на държавите-членки и Комисията от ефективното функциониране на Агенцията.
(33)
Уместно е да се предвиди участие в дебатите на административния съвет на представител на консултативния съвет без право на глас.
(34)
Необходимо е да се предвидят разпоредби за назначаване и освобождаване на изпълнителния директор на Агенцията, както и правилата, регулиращи упражняването на неговите/нейните функции.
(35)
С цел насърчаване на прозрачното функциониране на Агенцията, Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския Парламент и Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (4) следва да се прилага без ограничение спрямо Агенцията.
(36)
В интерес на защитата на личната сфера на лицата Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и Съвета от 18 декември 2000 г. за защита на физическите лица по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (5) следва да се прилага спрямо настоящия регламент.
(37)
За да се гарантира функционалната автономност и независимост на Агенцията, следва да ѝ бъде отпуснат автономен бюджет, постъпленията в който да идват от принос от Общността, както и от плащания за услуги по сключени договори, предоставени от Агенцията. Бюджетната процедура на Общността следва да е приложима в този случай, доколкото се отнася за приноса на Общността и всякакви други субсидии, платими от общия бюджет на Европейския съюз. Одитът на счетоводните отчети следва да се извършва от Сметната палата.
(38)
С оглед на борбата с измамите, корупцията и други незаконни дейности разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1073/1999 на Европейския парламент и Съвета от 25 май 1999 г. относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF) (6) следва да се прилагат без ограничения спрямо Агенцията, която следва да се присъедини към Междуинституционалното споразумение от 25 май 1999 г. между Европейския парламент, Съвета и Европейския съюз и Комисията на Европейските общности относно вътрешните разследвания, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF) (7).
(39)
Мерките, необходими за изпълнението на настоящия регламент следва да бъдат приети в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (8),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ЦЕЛ, ОБХВАТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Цел
С настоящия регламент се създава Агенция на Общността за контрол в рибарството („Агенцията“), чиято цел е да организира оперативната координация на дейностите по извършване на контрол и инспекция на рибарството от държавите-членки и да ги подпомага при взаимното им сътрудничество, насочено към постигане на съответствие с правилата на общата политика по рибарство с оглед на осигуряването на нейното ефективно и еднакво прилагане.
Член 2
Определения
По смисъла на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„контрол и инспекция“ означават всякакви мерки, предприети от държавите-членки, по-специално съгласно членове 23, 24 и 28 от Регламент (ЕО) № 2371/2002, за контролиране и инспектиране на риболовните дейности, попадащи в обхвата на общата политика по рибарството, включително дейности по надзор и мониторинг, като сателитни системи за мониторинг на плавателните съдове и схеми за наблюдение;
б)
„средства за контрол и инспекция“ означават плавателни съдове, летателни апарати, сухопътни превозни средства за надзор и други материални ресурси, както и инспектори, наблюдатели и други човешки ресурси, използвани от държавите-членки за извършване на контрол и инспекция;
в)
„съвместeн план за разполагане“ означава план, излагащ оперативни споразумения за разполагането на наличните ресурси за контрол и инспекция;
г)
„международна програма за контрол и инспекция“ означава програма, която определя целите, общите приоритети и процедури за извършване на дейности по контрол и инспекция за изпълнение на международни задължения на Общността относно контрола и инспекцията;
д)
„специфична програма за контрол и инспекция“ означава програма, която определя целите, общите приоритети и процедури за извършване на дейностите по контрол и инспекция, създадена в съответствие с член 34в от Регламент (ЕИО) № 2847/93;
е)
„рибарство“ означава риболовните дейности по експлоатиране на определени рибни запаси, както са определени от Съвета, по-специално съгласно членове 5 и 6 от Регламент (ЕО) № 2371/2002;
ж)
„инспектори на Общността“ са инспекторите, включени в списъка, посочен в член 28, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 2371/2002.
ГЛАВА II
МИСИЯ И ЗАДАЧИ НА АГЕНЦИЯТА
Член 3
Мисия
Мисията на Агенцията е:
а)
да координира контрола и инспекцията, упражнявани от държавите-членки, във връзка със задълженията на Общността за контрол и инспекция;
б)
да координира разполагането на националните средства за контрол и инспекция, обединени от заинтересованите държави-членки в съответствие с настоящия регламент;
в)
да подпомага държавите-членки при докладването на информация относно риболовните дейности и дейностите по контрол и инспекция пред Комисията и трети страни;
г)
в кръга на своите компетентности да подпомага държавите-членки да изпълняват своите задачи и задължения по правилата на общата политика по рибарството;
д)
да подпомага държавите-членки и Комисията при хармонизиране на приложението на общата политика по рибарството на територията на Общността;
е)
да допринася за работата на държавите-членки и Комисията по проучването и развитието на техники за контрол и инспекция;
ж)
да допринася за координацията на обучението на инспектори и обмяната на опит между държавите-членки;
з)
да координира действията за борба с нелегалния, безотчетен и нерегламентиран риболов в съответствие с правилата на Общността.
Член 4
Задачи, свързани с международните задължения на Общността за контрол и инспекция
1. Агенцията, по искане на Комисията:
а)
подпомага Общността и държавите-членки в техните отношения с трети страни и регионални риболовни организации, на които Общността е член;
б)
сътрудничи с компетентните власти на регионалните международни организации по отношение на задълженията за контрол и инспекция на Общността в контекста на работните споразумения, сключени с такива органи.
2. Агенцията може, по искане на Комисията, да сътрудничи с компетентните органи на трети страни по въпроси, свързани с контрола и инспекцията, в контекста на сключените споразумения между Общността и такива страни.
3. Агенцията може, в обхвата на своята компетентност, да изпълнява задачи, от името на държавите-членки, по силата на международни риболовни споразумения, по които Общността е страна.
Член 5
Задачи във връзка с оперативната координация
1. Оперативната координация от страна на Агенцията обхваща инспекцията и контрола над риболовните дейности, включително внос, транспортиране и разтоварване на рибни продукти, до момента, в който тези продукти биват получени от първия купувач след разтоварването им.
2. За целите на оперативната координация Агенцията съставя съвместни планове за разполагане и организира оперативна координация на контрола и инспекцията по държави-членки в съответствие с глава III.
Член 6
Предоставяне на договорни услуги на държавите-членки
Агенцията може да предоставя договорни услуги на държавите-членки, по тяхно искане, относно контрола и инспекцията във връзка с техните задължения по отношение на риболовните дейности във водите на Общността и/или в международни води, включително съставянето, изпълнението и снабдяването с персонал на платформите за инспекция и осигуряването на наблюдатели за съвместни операции от заинтересованите държави-членки.
Член 7
Подпомагане на държавите-членки
С цел подпомагане на държавите-членки да изпълнят по-добре своите задължения по правилата на общата политика по рибарството, Агенцията, по-конкретно:
а)
разработва и развива основна програма за обучението на инструкторите на инспекторите по рибарство на държавите-членки и осигурява допълнителни курсове на обучение и семинари за тези инспектори и други членове на персонала, които извършват дейности по мониторинг, контрол и инспекция;
б)
по искане на държавите-членки предприема съвместната доставка на стоки и услуги, имащи отношение към дейностите по контрол и инспекция, извършвани от държавите-членки, и изготвя и координира изпълнението от държавите-членки на съвместни пилотни проекти;
в)
разработва съвместни оперативни процедури във връзка със съвместните дейности по осъществяване на контрол и инспекция, предприети от две или повече държави-членки;
г)
разработва критерии за обмена на средства за контрол и инспекция между държавите-членки и между държавите-членки и трети страни, както и за осигуряването на такива средства от държавите-членки.
ГЛАВА III
ОПЕРАТИВНА КООРДИНАЦИЯ
Член 8
Изпълнение на задълженията на Общността по отношение на контрола и инспекцията
Агенцията, по искане на Комисията, координира дейностите на държавите-членки по осъществяване на контрол и инспекция въз основа на международните програми за контрол и инспекция, като разработва съвместни планове за разполагане.
Член 9
Изпълнение на специфични програми за контрол и инспекция
Агенцията координира изпълнението на специфичните програми за контрол и инспекция, разработени в съответствие с член 34в от Регламент (ЕИО) № 2847/93, чрез съвместни планове за разполагане.
Член 10
Съдържание на съвместните планове за разполагане
Всеки съвместен план за разполагане:
а)
отговаря на изискванията на съответстващата му програма за контрол и инспекция;
б)
е в изпълнение на критериите, основните точки, приоритетите и общите процедури за инспекция, определени от Комисията в програмите за контрол и инспекция;
в)
е насочен към съчетаване на съществуващите национални средства за контрол и инспекция, обявени съгласно член 11, параграф 2, със съответстващите им нужди и да организира тяхното разполагане;
г)
организира употребата на човешки и материални ресурси, с оглед на сроковете и зоните, в които те трябва да бъдат разположени, включително работата на екип от инспектори на Общността от една или повече държави-членки;
д)
взема под внимание съществуващите задължения на заинтересованите държави-членки по отношение на други съвместни планове за разполагане, както и всякакви други регионални или местни ограничения;
е)
определя условията, при които средствата за контрол и инспекция на държава-членка могат да бъдат въвеждани във водите под суверенитета и юрисдикцията на друга държава-членка.
Член 11
Нотифициране на средствата за контрол и инспекция
1. Преди 15 октомври всяка година държавите-членки нотифицират Агенцията за средствата за контрол и инспекция, с които тя разполага за целите на извършването на контрол и инспекция през следващата година.
2. Всяка държава-членка нотифицира Агенцията за средствата, с които възнамерява да изпълни международната програма за контрол и инспекция или специфичната програма за контрол и инспекция, която има отношение към нея, не по-късно от един месец от нотификацията на държавите-членки за взетото решение за създаване на такава програма.
Член 12
Ред за приемане на съвместните планове за разполагане
1. Въз основа на нотификациите, предвидени в член 11, параграф 2, и в срок от три месеца от получаването на такива нотификации, изпълнителният директор на Агенцията съставя проект за съвместен план за разполагане, като се консултира със заинтересованите държави-членки.
2. Проектът за съвместен план за разполагане посочва средствата за контрол и инспекция, които могат да бъдат обединени с оглед на изпълнението на програмата за контрол и инспекция, за която се отнася планът, въз основа на интересите на заинтересованите държави-членки в съответното риболовно поле.
Интересът в определено риболовно поле на държава-членка се оценява чрез позоваване на следните критерии, чието тегловно съотношение зависи от специфичните особености на всеки план:
а)
относителната степен, в която водите под неин суверенитет или юрисдикция, ако има такива, са предмет на съвместния план за разполагане;
б)
количеството уловена риба, разтоварено на нейна територия през определен референтен период, като дял от общото количество на разтоварения на сушата улов от риболовния район, предмет на съвместния план за разполагане;
в)
относителният брой на риболовните съдове на Общността, плаващи под нейния флаг (мощност на двигателя и брутен тонаж), които извършват риболов в риболовния район, предмет на съвместния план за разполагане, в съотношение с общия брой на съдовете, извършващи риболов в същия район;
г)
относителният размер на отпуснатата ѝ квота или при липса на квота, общото количество на нейния улов през определен референтен период от това риболовно поле.
3. Ако в процеса на изготвяне на проекта за план за разполагане стане очевидно, че разполагаемите средства за контрол и инспекция не са достатъчни за задоволяване на изискванията на съответната програма за контрол и инспекция, изпълнителният директор незабавно уведомява за това заинтересованите държави-членки и Комисията.
4. Изпълнителният директор нотифицира за проекта за съвместен план за разполагане заинтересованите държави-членки и Комисията. Ако в срок от петнадесет работни дни от такова нотифициране заинтересованите държави-членки или Комисията не повдигнат възражения, изпълнителният директор одобрява плана.
5. Ако една или повече заинтересовани държави-членки или Комисията са повдигнали възражения, изпълнителният директор отнася въпроса до Комисията. Комисията може да извърши всякакви необходими поправки в плана и да го приеме по реда на член 30, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2371/2002.
6. Всеки съвместен план за разполагане подлежи на ежегодно преразглеждане от Агенцията, която се консултира със заинтересованите държави-членки, за да бъдат взети под внимание всички нови програми за контрол и инспекция, отнасящи се до заинтересованите държави-членки, и всички приоритети, определени от Комисията в програмите за контрол и инспекция.
Член 13
Изпълнение на съвместните планове за разполагане
1. Съвместните дейности по осъществяване на контрол и инспекция се извършват въз основа на съвместните планове за разполагане.
2. Държавите-членки, заинтересовани по силата на определен съвместен план за разполагане:
а)
предоставят тези средства за контрол и инспекция, които са определени за съвместния план за разполагане;
б)
определят единствен национален център за контакти/координатор, на който да бъдат възложени достатъчно правомощия, за да има възможност да се отзовава своевременно на исканията на Агенцията, отнасящи се до изпълнението на съвместния план за разполагане, и да нотифицират Агенцията за този център;
в)
разполагат обединените си средства за контрол и инспекция в съответствие със съвместния план за разполагане и споменатите изисквания в параграф 4;
г)
предоставят Интернет достъп на Агенцията до необходимата информация за изпълнението на съвместния план за разполагане;
д)
сътрудничат с Агенцията за изпълнението на съвместния план за разполагане;
е)
осигуряват всички средства за контрол и инспекция, спадащи към определен съвместен план за разполагане, да изпълняват дейностите си в съответствие с правилата на общата политика по рибарството.
3. Без да се засягат задълженията на държавите-членки в рамките на даден съвместен план за разполагане, разработен по член 12, командването и контролът над средствата за контрол и инспекция, отделени за изпълнението на определен съвместен план за разполагане, са задължение на компетентните национални органи в съответствие с националното право.
4. Изпълнителният директор може да определи изисквания за изпълнението на даден съвместен план за разполагане, приет по член 12. Подобни изисквания остават в рамките на този план.
Член 14
Оценка на съвместните планове за разполагане
Агенцията отговаря за извършването на ежегодна оценка на ефективността на всеки съвместен план за разполагане, както и на анализ, въз основа на наличните доказателства, на съществуващия риск, риболовните дейности да не съответстват на приложимите контролни мерки. Тези оценки веднага се съобщават на Европейския парламент, Комисията и държавите-членки.
Член 15
Риболовни полета, които не са предмет на програмите за контрол и инспекция
Две или повече държави-членки могат да поставят искане Агенцията да координира разполагането на техните средства за контрол и инспекция по отношение на риболовно поле или зона, които не са предмет на някоя от програмите за контрол и инспекция. Такава координация се осъществява в съответствие с критериите за контрол и инспекция и съгласуваните приоритети между заинтересованите държави-членки.
Член 16
Информационни мрежи
1. Комисията, Агенцията и компетентните органи на държавите-членки обменят съотносимата информация, с която разполагат относно съвместните дейности по контрол и инспекция в границите на водите на Общността и на международните води.
2. Всеки компетентен национален орган, съобразно съответните законодателни разпоредби на Общността, предприеме мерки за осигуряване на подходяща конфиденциалност на получената от тях информация по настоящия член съгласно член 37 от Регламент (ЕИО) № 2847/93.
Член 17
Подробни правила
Подробни правила за приложението на настоящата глава могат да бъдат приети съгласно член 30, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2371/2002.
Тези правила могат да се отнасят по-специално за процедурите за изготвяне и приемане на проектите на съвместни планове за разполагане.
ГЛАВА IV
ВЪТРЕШНА СТРУКТУРА И ФУНКЦИОНИРАНЕ
Член 18
Правно положение и главен офис
1. Агенцията е орган на Общността. Притежава качеството юридическа личност.
2. Във всяка от държавите-членки Агенцията притежава най-широкия обем правоспособност, присъждан на юридическите лица по националната им правна система. Тя може по-конкретно да придобива или да се разпорежда с движима и недвижима собственост и да бъде страна в съдебен процес.
3. Агенцията се представлява от нейния изпълнителен директор.
4. Седалището на Агенцията е във Виго, Испания.
Член 19
Персонал
1. Към персонала на Агенцията се прилага Правилникът за работата на висшите чиновници на Европейските общности и правния режим за наемане на останалите служители на тези Общности, установен в Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 (9), и правилата, приети съвместно от институциите на Европейските общности за целите на приложението на горния правилник и на условията за наемане на работа. Административният съвет, в съгласие с Комисията, приема необходимите подробни правила за приложение.
2. Без да се засяга член 30, пълномощията, възложени на назначаващия орган съгласно Правилника за работата и Условията за наемане на работа на други служители се упражняват от Агенцията по отношение на собствения персонал.
3. Персоналът на Агенцията се състои от длъжностни лица, временно назначени или изпратени със специална задача от Комисията, и от други служители, наети от Агенцията съобразно потребностите от изпълнение на нейните задачи.
Агенцията може да назначава и длъжностни лица, временно изпратени със специална задача от държавите-членки.
Член 20
Привилегии и имунитети
Протоколът за привилегиите и имунитетите на Европейските общности се прилага и за Агенцията.
Член 21
Отговорност
1. Договорната отговорност на Агенцията е подчинена на приложимото право спрямо въпросния договор.
2. Съдът притежава юрисдикция да се произнася с решения по силата на всяка арбитражна клауза, съдържаща се в договор, сключен от Агенцията.
3. В случай на извъндоговорна отговорност, съгласно общите принципи, общи за правните системи на държавите-членки, Агенцията поправя всяка вреда, причинена от нея или от нейните служители при изпълнението на техните задължения. Съдът притежава юрисдикция по всеки спор относно обезщетяването за такива щети.
4. Личната отговорност пред Агенцията на нейните служители е подчинена на разпоредбите на Правилника за работата или Условията за наемане на работа, приложими към тях.
Член 22
Езици
1. Разпоредбите на Регламент № 1 от 15 април 1958 г. за определяне на езиковия режим на Европейската икономическа общност (10) се прилагат спрямо Агенцията.
2. Преводаческите услуги, необходими за функционирането на Агенцията, се предоставят от Центъра за преводи на органите на Европейския съюз.
Член 23
Създаване и пълномощия на Административния съвет
1. Агенцията има административен съвет.
2. Административният съвет:
а)
назначава и освобождава изпълнителния директор съгласно член 30;
б)
приема, до 30 април всяка година, общия доклад на Агенцията за предходната година и го предава на Европейския парламент, Съвета, Комисията, Сметната палата и държавите-членки. Докладът е публично достояние;
в)
приема, до 31 октомври всяка година и като взема предвид становището на Комисията и на държавите-членки, работната програма на Агенцията за предстоящата година и я изпраща на Европейския парламент, Съвета, Комисията и държавите-членки.
Работната програма съдържа приоритетите на Агенцията. Тя отдава приоритет на задълженията на Агенцията по програмите за контрол и надзор. Приема се, без да влиза в противоречие с годишната бюджетна процедура на Общността. В случай че в срок от 30 дни от датата на приемане на работната програма Комисията изрази своето несъгласие с тази програма, административният съвет я преразглежда и приема, с възможните изменения, в срок от два месеца, на второ четене;
г)
приема окончателния бюджет на Агенцията преди началото на финансовата година, като го приспособява, където е необходимо, съобразно приноса на Общността и всяко друго постъпление в Агенцията;
д)
изпълнява задълженията си по отношение на бюджета на Агенцията в съответствие с членове 35, 36 и 38;
е)
упражнява дисциплинарна власт над изпълнителния директор;
ж)
въвежда процедурни правила, които могат при необходимост да предвиждат създаването на подкомитети на административния съвет;
з)
приема необходимите процедури, с помощта на които Агенцията да изпълнява своите задачи.
Член 24
Състав на административния съвет
1. Административният съвет се състои от представители на държавите-членки и шестима представители на Комисията. Всяка държава-членка има право да назначава по един член. Държавите-членки и Комисията назначават по един заместник на всеки член, който да представлява този член в негово/нейно отсъствие.
2. Членовете на съвета се назначават въз основа на степента на придобития от тях съотносим опит и експертни познания в областта на контрола и инспекцията в рибарството.
3. Мандатът на всеки член е пет години, считано от датата на назначаване. Мандатът може да бъде подновяван.
Член 25
Председателство на Административния съвет
1. Административният съвет избира свой председател измежду представителите на Комисията. Административният съвет избира свой заместник-председател измежду всичките си членове. Заместник-председателят автоматично заема мястото на председателя, ако той/тя е възпрепятстван(а) да изпълнява задълженията си.
2. Мандатът на председателя и на заместник-председателя е три години и изтича, когато престанат да бъдат членове на административния съвет. Мандатът им се подновява само веднъж.
Член 26
Заседания
1. Заседанията на административния съвет се свикват от неговия председател. Дневният ред се определя от председателя, който взема предвид предложенията на членовете на административния съвет и на изпълнителния директор на Агенцията.
2. Изпълнителният директор и представителят, назначен от консултативния съвет, участват в дебатите без право на глас.
3. Административният съвет провежда редовно заседание най-малко веднъж годишно. Освен това съветът заседава по инициатива на председателя или по искане на Комисията или на една трета от държавите-членки, представени в него.
4. Когато възникне случай на конфиденциалност или конфликт на интереси, административният съвет може да вземе решение да разгледа конкретни точки от дневния ред в отсъствието на представителя, назначен от Консултативния съвет. В процедурния правилник могат да бъдат заложени подробни правила за приложението на настоящата разпоредба.
5. Административният съвет може да покани всяко лице, чието становище би представлявало интерес, да участва в заседанията му като наблюдател.
6. Членовете на административния съвет могат, при условията на неговия процедурен правилник, да бъдат подпомагани от съветници или експерти.
7. Секретариатът на административния съвет се осигурява от Агенцията.
Член 27
Гласуване
1. Административният съвет взема решенията си с абсолютно мнозинство от гласовете.
2. Всеки член има право на един глас. В отсъствието на някой от членовете, неговият заместник е правомощен да упражнява неговото право на глас.
3. Процедурният правилник определя по-подробни разпоредби относно гласуването, по-специално условията, при които един от членовете може да действа от името на друг член, както и всякакви изисквания по отношение на кворума, където е уместно.
Член 28
Декларация за интерес
Членовете на административния съвет съставят декларация за интерес, указваща или отсъствието на каквито и да било интереси, които биха могли да бъдат във вреда на тяхната независимост, или наличието на всякакви преки или косвени интереси, които биха могли да бъдат разгледани в ущърб на тяхната независимост. Тези декларации се съставят веднъж годишно в писмен вид или по всяко време, когато може да възникне конфликт на интереси във връзка с точките от дневния ред. В последния случай заинтересованите членове нямат право на глас по която и да било такава точка от дневния ред.
Член 29
Задължения и правомощия на изпълнителния директор
1. Агенцията се управлява от изпълнителен директор. Без да се засягат съответните компетенции на Комисията и административния съвет, изпълнителният директор нито търси, нито приема указания от който и да било правителствен или какъвто и да било друг орган.
2. При осъществяване на своите задачи изпълнителният директор изпълнява принципите на общата политика по рибарството.
3. Изпълнителният директор има следните задължения и правомощия:
а)
изготвя проекта за работна програма и го представя на административния съвет, след консултация с Комисията и държавите-членки. Изпълнителният директор предприема необходимите стъпки за изпълнението на работната програма, като се придържа към ограниченията, посочени в настоящия регламент, правилата за приложението му и всеки друг приложим закон;
б)
предприема всички необходими стъпки, включително приемането на вътрешните административни инструкции и публикуването на обявления, за да осигури организацията и функционирането на Агенцията в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент;
в)
предприема всички необходими стъпки, включително приемането на решения относно задълженията на Агенцията по силата на глави II и III, включително учредяването и действието на средства за контрол и инспекция и функционирането на информационна система;
г)
отговаря на искания от страна на Комисията и на искания за подпомагане от държава-членка съгласно членове 6, 7 и 15;
д)
организира ефективна система за мониторинг, за да има възможност да сравнява постиженията на Агенцията с поставените ѝ оперативни цели. На тази основа изпълнителният директор всяка година изготвя проект за общ доклад и го предава на Административния съвет. Изпълнителният директор въвежда редовни процедури за оценяване, които отговарят на признати професионални стандарти;
е)
по отношение на персонала упражнява пълномощията по член 19, параграф 2;
ж)
съставя изчисления на приходите и разходите на Агенцията в съответствие с член 35 и изпълнява бюджета в съответствие с член 36.
4. Изпълнителният директор носи отговорност за своите действия пред административния съвет.
Член 30
Назначаване и освобождаване на изпълнителния директор
1. Изпълнителният директор се назначава от административния съвет, на основание на заслуги и съотносим опит, доказан с документи, в областта на общата политика по рибарството и контрола и инспекцията на рибарството, от списък с най-малко двама кандидати, предложени от Комисията след процедура за подбор, вследствие на обявяване на свободната длъжност в Официален вестник на Европейския съюз, и на друго място - на покана за изразяване на интерес.
2. Пълномощието да освобождава изпълнителния директор е поверено на административния съвет. Съветът провежда дебати по тази точка по искане на Комисията или на една трета от своите членове.
3. Административният съвет взема решението по параграфи 1 и 2 с мнозинство от две трети от членовете.
4. Мандатът на изпълнителния директор е пет години. Мандатът може да бъде продължен веднъж за срок от още пет години по предложение на Комисията, което да бъде одобрено с мнозинство от две трети от членовете на административния съвет.
Член 31
Консултативен съвет
1. Консултативният съвет е съставен от представители на регионалните консултативни съвети, предвидени в член 31 от Регламент (ЕО) № 2371/2002, на основата на назначаване на един представител от всеки регионален консултативен съвет. Представителите могат да бъдат замествани от заместници, назначени по същото време.
2. Членовете на консултативния съвет нямат право да бъдат членове на административния съвет.
Консултативният съвет назначава един от своите членове, който да вземе участие в дебатите на административния съвет без право на глас.
3. По искане на изпълнителния директор консултативният съвет го консултира при изпълнението на задълженията му по настоящия реламент.
4. Консултативният съвет се председателства от изпълнителния директор. Съветът заседава по покана на председателя не по-рядко от веднъж годишно.
5. Агенцията предоставя необходимата логистична подкрепа на административния съвет и му предоставя на разположение услугите на Секретариата при провеждане на заседанията на съвета.
6. Членовете на административния съвет имат право да присъстват на заседанията на консултативния съвет.
Член 32
Прозрачност и комуникация
1. Към документите, държани в Агенцията, се прилага Регламент (ЕО) № 1049/2001.
2. Административният съвет, в срок от шест месеца от датата на първото си заседание, приема практическите разпоредби за изпълнението на Регламент (ЕО) № 1049/2001.
3. Агенцията може да осъществява комуникация по своя собствена инициатива в областите от обхвата на нейната мисия. Агенцията осигурява, обществеността и всяка друга заинтересована страна бързо да получават обективна, надеждна и лесно разбираема информация относно нейната работа.
4. Административният съвет установява необходимите вътрешни правила за приложението на параграф 3.
5. Приетите решения от Агенцията съгласно член 8 от Регламент (ЕО) № 1049/2001 могат да представляват основание за подаване на жалба пред омбудсмана или да формират предмета на иск пред Съда, съгласно членове 195 и 230 от Договора.
6. Информацията, събрана от Комисията и Агенцията в съответствие с настоящия регламент, е подчинена на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 45/2001.
Член 33
Конфиденциалност
1. Членовете на административния съвет, изпълнителният директор и членовете на персонала на Агенцията, дори и след прекратяване на техните задължения, са подчинени на изискванията за конфиденциалност съгласно член 287 от Договора.
2. Административният съвет постановява вътрешни правила относно практическите разпоредби за приложение на изискванията за конфиденциалност, посочени в параграф 1.
Член 34
Достъп до информация
1. Комисията има пълен достъп до всяка информация, събрана от Агенцията. Агенцията предоставя всяка информация, заедно с оценка на тази информация, на Комисията по нейно искане и във формата, посочена от нея.
2. Държавите-членки, попадащи под действието на някое конкретно действие на Агенцията, имат достъп до информацията, събрана от Агенцията по отношение на такива действия, при съблюдаване на условията, които могат да бъдат наложени съгласно член 30, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2371/2002.
ГЛАВА V
ФИНАНСОВИ РАЗПОРЕДБИ
Член 35
Бюджет
1. Постъпленията на Агенцията се състоят от:
а)
принос от Общността, включен в общия бюджет на Европейския съюз (раздел Комисия);
б)
такси за предоставени услуги от Агенцията на държавите-членки съгласно член 6;
в)
такси за публикации, обучение и/или всякакви други услуги, предоставени от Агенцията;
2. Разноските на Агенцията включват разходи за персонала, административни, инфраструктурни и оперативни разходи.
3. Изпълнителният директор съставя проектоотчет за оценка на приходите и разходите на Агенцията за следващата финансова година и го изпраща на Административния съвет, заедно с проектоплан за щата.
4. Приходите и разходите са в баланс.
5. Всяка година Административният съвет, въз основа на проектоотчета за оценките на приходите и разходите, изготвя отчет за оценката на приходите и разходите за Агенцията за следващата финансова година.
6. Най-късно до 31 март Административният съвет изпраща този отчет за оценка на приходите и разходите, включващ проектоплана за щата, заедно с временната работна програма, на Комисията.
7. Комисията препраща отчета за оценката на приходите и разходите на Европейския парламент и Съвета („бюджетния орган“), заедно с предварителния проект за общ бюджет на Европейския съюз.
8. Въз основа на отчета за оценка на приходите и разходите, Комисията вписва в предварителния проект за общ бюджет на Европейския съюз оценките, които намери за необходими за целите на плана на щата, и размера на субсидията, която ще бъде начислена от общия бюджет, и го представя на вниманието на бюджетния орган съгласно член 272 от Договора.
9. Бюджетният орган разрешава отпускането на сумите по субсидията в полза на Агенцията. Бюджетният орган приема плана за щата на Агенцията.
10. Бюджетът се приема от Административния съвет. Бюджетът става окончателен след окончателното приемане на общия бюджет на Европейския съюз. Където е уместно, в него се внасят съответните промени.
11. Административният съвет уведомява бюджетния орган във възможно най-кратък срок за намеренията си да изпълни всеки проект, който може да има чувствително финансово отражение върху финансирането на бюджета, по-специално всякакви проекти, свързани с режима на собственост, като наем или покупка на сгради. Съветът уведомява Комисията за това.
12. В случаите, когато клон на бюджетния орган е обявил намерението си да произнесе становище, клонът изпраща становището си на Административния съвет в срок от шест седмици от датата на уведомяването за проекта.
Член 36
Изпълнение и контрол на бюджета
1. Изпълнителният директор изпълнява бюджета на Агенцията.
2. Най-късно до 1 март след края на всяка финансова година, счетоводителят на Агенцията запознава счетоводител на Комисията с временните счетоводни отчети, заедно с доклад за бюджетното и финансово управление за изтеклата финансова година. Счетоводителят на Комисията консолидира временните счетоводни отчети на институциите и децентрализираните органи в съответствие с член 128 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 от 25 юни 2002 г. относно приложимия финансов регламент към общия бюджет на Европейските общности (11) („Финансовият регламент“).
3. Най-късно до 31 март след края на всяка финансова година счетоводителят на Комисията изпраща временните счетоводни отчети на Агенцията на Сметната палата, заедно с доклад за бюджетното и финансово управление за изтеклата финансова година. Докладът за бюджетното и финансовото управление за изтеклата финансова година се изпраща и на Европейския парламент и на Съвета.
4. При получаването на бележките на Сметната палата за временните счетоводни отчети на Агенцията, съгласно член 129 от Финансовия регламент, изпълнителният директор съставя окончателния годишен счетоводен отчет на Агенцията в рамките на своите задължения и го изпраща на административния съвет за произнасяне на становище.
5. Административният съвет произнася становище по отношение на окончателния годишен счетоводен отчет на Агенцията.
6. Най-късно до 1 юли следващата година изпълнителният директор изпраща окончателния годишен счетоводен отчет, заедно със становището на Административния съвет, на Европейския парламент, на Съвета, на Комисията и на Сметната палата.
7. Окончателният годишен финансов отчет се публикува.
8. В Агенцията се обособява функция по вътрешен одит, който да бъде осъществяван при съблюдаване на съответните международни стандарти.
9. Изпълнителният директор изпраща на Сметната палата отговор на нейните бележки най-късно до 30 септември. Той/тя изпраща този отговор и на административния съвет.
10. Изпълнителният директор предоставя на Европейския парламент, по негово искане, всяка необходима информация за гладкото приложение на процедурата за освобождаване от задължения за въпросната финансова година, както е предвидено в член 146, параграф 3 от Финансовия регламент.
11. Преди 30 април на втората финансова година, Европейският парламент, по препоръка от Съвета, освобождава изпълнителния директор на Агенцията от задълженията по отношение на изпълнението на бюджета за въпросната година.
Член 37
Борба с измамите
1. С цел борба с измамите, корупцията и други незаконни дейности, разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1073/1999 се прилагат без ограничения спрямо Агенцията.
2. Агенцията се присъединява към Междуинституционалното споразумение от 25 май 1999 г. относно вътрешните разследвания, извършвани от OLAF, и издава незабавно подходящите разпоредби за всички членове на персонала си.
3. Решенията относно финансирането и споразуменията за изпълнение и инструментите, имащи отношение към тях, постановяват изрично, че Сметната палата и OLAF могат при необходимост да извършват проверки на място на получателите на финансиране от Агенцията и на агентите, отговарящи за разпределянето на това финансиране.
Член 38
Финансови разпоредби
Административният съвет, след като получи съгласието на Комисията и становището на Сметната палата, приема финансовите правила на Агенцията. Тези правила не могат да се отклоняват от предмета на Регламент (ЕО, Евратом) № 2343/2002 на Комисията от 23 декември 2002 г. относно рамковия финансов регламент за органите, посочени в член 185 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно приложимия финансов регламент към общия бюджет на Европейските общности (12), освен ако това се изисква изрично за дейността на Агенцията и с предварителното съгласие на Комисията.
ГЛАВА VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 39
Оценка
1. В срок от пет години от датата на поемането от Агенцията на нейните задължения и на всеки пет години след това, административният съвет изпраща независим външен оценител на изпълнението на настоящия регламент. Комисията предоставя на разположение на Агенцията всяка информация, която Агенцията намери за имаща отношение към извършването на оценката.
2. Всяка оценка преценява въздействието на настоящия регламент, полезността, уместността и ефективността на Агенцията и нейните работни практики, както и степента, в която тя допринася за постигане на високо равнище на съответствие с възприетите правила на общата политика по рибарството. Административният съвет издава конкретни препоръки в съгласие с Комисията, след консултации с участващите страни.
3. Административният съвет получава оценката и издава препоръки на Комисията за промени в настоящия регламент, в Агенцията и нейните работни практики. Комисията изпраща заключенията по оценката, заедно с препоръките, на Европейския парламент и на Съвета и ги прави обществено достояние.
Член 40
Започване на дейностите на Агенцията
Агенцията започва дейностите си до дванадесет месеца от датата на влизане в сила на настоящия регламент.
Член 41
Изменения
Член 34в от Регламент (ЕИО) № 2847/93 се заменя със следното:
„Член 34в
1. Комисията, в съответствие с процедурата, установена в член 36 и съвместно със заинтересованите държави-членки, определя кои риболовни полета, обхващащи територията на две или повече държави-членки, попадат в обхвата на приложение на специфични програми за контрол и инспекция, както и условията, на които се подчиняват тези програми.
Специфичната програма за контрол и инспекция определя риболовните полета, обхващащи територията на две или повече държави-членки, при условията на програмата и условията, регламентиращи такива риболовни полета.
Всяка специфична програма за контрол и инспекция съдържа изложение на нейните цели, общи приоритети и процедури, както и основни точки за дейностите по осъществяване на контрол и инспекция, постигнатите резултати от посочените мерки и необходимата стратегия, осигуряваща дейностите по осъществяване на контрол и инспекция да са възможно най-уеднаквени, ефективни и икономични. Всяка програма посочва заинтересованите държави-членки.
Специфичните програми за контрол и инспекция не могат да имат продължителност повече от три години или всеки друг срок, постановен за тази цел в даден план за възстановяване, приет съгласно член 5 от Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика по рибарството (13) или в план за управление, приет съгласно член 6 от цитирания регламент.
Специфичните програми за контрол и инспекция се приемат от заинтересованите държави-членки на основата на съвместни планове за разполагане, създадени съгласно Регламент (ЕО) № 768/2005 на Съвета от 26 април 2005 г. за създаване на Агенция на Общността за контрол на рибарството и за изменение на Регламент (ЕО) № 2847/93 относно установяването на система за контрол, приложима към общата риболовна политика (14).
2. Комисията контролира и оценява изпълнението на всяка специфична програма за контрол и инспекция и се отчита пред Европейския парламент и пред Съвета съгласно член 27, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 2371/2002.
Член 42
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на дванадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Люксембург на 26 април 2005 година.
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 768/2005,
annettu 26 päivänä huhtikuuta 2005,
yhteisön kalastuksenvalvontaviraston perustamisesta ja yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä annetun asetuksen (ETY) N:o 2847/93 muuttamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2371/2002 (2) säädetään jäsenvaltioiden velvollisuudesta varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen tehokas valvonta, tarkastus ja täytäntöönpano ja tehdä siihen pääsemiseksi yhteistyötä toistensa ja kolmansien maiden kanssa.
(2)
Näiden velvollisuuksien täyttämiseksi jäsenvaltioiden on tarpeen koordinoida valvonta- ja tarkastustoimensa omalla maa-alueellaan, yhteisön vesillä ja kansainvälisillä vesillä kansainvälisen oikeuden mukaisesti, ja erityisesti alueellisista kalastusjärjestöistä ja kolmansien maiden kanssa tehdyistä sopimuksista johtuvat yhteisön velvollisuudet.
(3)
Mikään tarkastusjärjestelmä ei voi olla kustannustehokas, ellei siinä määrätä maalla tehtävistä tarkastuksista. Sen vuoksi maa-alueiden olisi kuuluttava yhteiskäyttösuunnitelmien piiriin.
(4)
Tällaisen valvonta- ja tarkastustoimien koordinoinnin kautta tapahtuvan yhteistyön pitäisi vaikuttaa myönteisesti elollisten vesiluonnonvarojen kestävään hyödyntämiseen sekä turvata tähän hyödyntämiseen osallistuvalle kalatalousalalle tasavertaiset toimintaedellytykset ja vähentää siten kilpailun vääristymistä.
(5)
Kalastuksen valvonnan ja tarkastusten tehokkuuden katsotaan olevan keskeistä laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen torjumisessa.
(6)
Rajoittamatta jäsenvaltioiden asetuksesta (EY) N:o 2371/2002 johtuvia velvollisuuksia yhteisö tarvitsee teknis-hallinnollisen elimen järjestämään kalastuksen valvontaa ja tarkastuksia koskevaa yhteistyötä ja koordinointia jäsenvaltioiden välillä.
(7)
Tätä varten on aiheellista perustaa yhteisön nykyisen toimielinrakenteen puitteissa sekä komission ja jäsenvaltioiden toimivaltuuksien jako huomioon ottaen yhteisön kalastuksenvalvontavirasto (jäljempänä ’virasto’).
(8)
Viraston perustamiselle asetettavien tavoitteiden saavuttamiseksi on tarpeen määritellä viraston tehtävät.
(9)
Erityisesti on tarpeen, että virasto kykenee komission pyynnöstä avustamaan yhteisöä ja jäsenvaltioita niiden suhteissa kolmansiin maihin ja/tai alueellisiin kalastusjärjestöihin ja tekemään yhteistyötä niiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa yhteisön kansainvälisiä velvollisuuksia koskevissa asioissa.
(10)
Lisäksi on tarpeen pyrkiä soveltamaan tehokkaasti yhteisön tarkastusmenettelyjä. Virastosta voisi ajan mittaan tulla tieteellisen ja teknisen avun lähde kalastuksen valvonnan ja tarkastusten osalta.
(11)
Jotta päästäisiin yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteisiin eli elävien vesiluonnonvarojen kestävään hyödyntämiseen kestävän kehityksen puitteissa, neuvosto toteuttaa elävien vesiluonnonvarojen säilyttämistä, hoitoa ja hyödyntämistä koskevia toimenpiteitä.
(12)
Näiden toimenpiteiden moitteettoman täytäntöönpanon varmistamiseksi jäsenvaltioiden on kehitettävä asianmukaiset valvonta- ja täytäntöönpanovälineet. Valvonnan ja täytäntöönpanon tehostamiseksi komission olisi säädettävä erityisistä valvonta- ja tarkastusohjelmista asetuksen (EY) N:o 2371/2002 30 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti ja yhdessä asianomaisten jäsenvaltioiden kanssa. Yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä 12 päivänä lokakuuta 1993 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2847/93 (3) olisi vastaavasti muutettava.
(13)
Viraston olisi toteutettava jäsenvaltioiden välisen operatiivisen yhteistyön koordinointi yhteiskäyttösuunnitelmien perusteella, joissa organisoidaan asianomaisten jäsenvaltioiden käytettävissä olevien valvonta- ja tarkastusresurssien käyttö valvonta- ja tarkastusohjelmien toteuttamiseksi. Jäsenvaltioiden suorittamat kalastuksen valvonta- ja tarkastustoimet olisi toteutettava valvonta- ja tarkastustoimia koskevia yhteisiä perusteita, prioriteetteja, viitearvoja ja menettelyitä noudattaen tällaisten ohjelmien perusteella.
(14)
Valvonta- ja tarkastusohjelman hyväksyminen velvoittaa jäsenvaltiot asettamaan käyttöön tarpeelliset resurssit ohjelman toteuttamiseksi. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava virastolle viipymättä valvonta- ja tarkastusresursseista, joilla ne aikovat toteuttaa ohjelmaa. Yhteiskäyttösuunnitelmiin ei saa sisällyttää lisävelvoitteita valvonnan, tarkastusten tai täytäntöönpanon osalta taikka tarpeellisten resurssien käyttöön asettamisen osalta.
(15)
Viraston olisi laadittava yhteiskäyttösuunnitelma vain, jos siitä määrätään työohjelmassa.
(16)
Työohjelma olisi tarpeen hyväksyä hallintoneuvostossa, joka varmistaa, että asiasta vallitsee riittävä yhteisymmärrys myös sen osalta, että virastolle työohjelmassa määrätyt tehtävät ja jäsenvaltioiden toimittamiin tietoihin perustuvat viraston käytettävissä olevat resurssit vastaavat toisiaan.
(17)
Neuvotellessaan hallintoneuvoston jäsenten ja jäsenvaltioiden kanssa pääjohtajan tärkeimpänä tehtävänä olisi varmistaa, että jäsenvaltiot ovat kunkin vuoden työohjelman tavoitteita varten asettaneet viraston käyttöön riittävät resurssit työohjelman toteuttamista varten.
(18)
Pääjohtajan olisi erityisesti laadittava tarkkoja yhteiskäyttösuunnitelmia käyttämällä jäsenvaltioiden kunkin valvonta- ja tarkastusohjelman toteuttamista varten ilmoittamia resursseja ja noudattamalla sääntöjä ja tavoitteita, jotka on määritelty erityisessä valvonta- ja tarkastusohjelmassa, johon yhteiskäyttösuunnitelma perustuu, sekä muita asiaan kuuluvia sääntöjä kuten yhteisön tarkastajiin liittyviä sääntöjä.
(19)
Pääjohtajan on näin ollen huolehdittava ajoituksesta niin, että jäsenvaltioille annetaan riittävästi aikaa toimittaa operatiiviseen asiantuntemukseensa perustuvat huomautuksensa, kuitenkin siten, että viraston työohjelmaa ja tässä asetuksessa säädettyjä aikarajoituksia noudatetaan. Pääjohtajan on otettava huomioon asianomaisten jäsenvaltioiden edut kussakin suunnitelmassa käsiteltyjen kalastusten osalta. Yhteisten valvonta- ja tarkastustoimien tehokkaan ja oikea-aikaisen koordinoinnin varmistamiseksi on säädettävä menettelystä, jolla voidaan tehdä päätös suunnitelmien hyväksymisestä, silloin kuin asianomaisten jäsenvaltioiden välillä ei voida päästä sopimukseen.
(20)
Yhteiskäyttösuunnitelmien laadinta- ja hyväksymismenettelyn on oltava samanlainen yhteisön vesien ulkopuolisten alueiden kuin yhteisön vesienkin osalta. Suunnitelmien on perustuttava kansainväliseen valvonta- ja tarkastusohjelmaan, jolla pannaan täytäntöön valvontaan ja tarkastuksiin liittyviä yhteisöä sitovia kansainvälisiä velvoitteita.
(21)
Yhteiskäyttösuunnitelmien täytäntöön panemiseksi asianomaisten jäsenvaltioiden olisi koottava yhteen ja asetettava käyttöön varaamansa valvonta- ja tarkastusresurssit. Viraston olisi arvioitava, ovatko käytettävissä olevat valvonta- ja tarkastusresurssit riittävät, ja tarvittaessa ilmoitettava asianomaisille jäsenvaltioille ja komissiolle, että resurssit eivät riitä valvonta- ja tarkastusohjelmassa vaadittujen tehtävien suorittamiseen.
(22)
Samalla kun jäsenvaltioiden olisi noudatettava valvontaan ja tarkastuksiin liittyviä velvoitteitaan, erityisesti asetuksen (EY) N:o 2371/2002 nojalla hyväksytyn erityisen valvonta- ja tarkastusohjelman mukaisesti, virastolla ei saisi olla valtuuksia määrätä yhteiskäyttösuunnitelmissa lisävelvoitteista tai seuraamuksista jäsenvaltioille.
(23)
Viraston olisi tarkasteltava säännöllisesti yhteiskäyttösuunnitelmien tehokkuutta.
(24)
Yhteiskäyttösuunnitelmien hyväksymistä varten olisi säädettävä mahdollisuudesta päättää erityisistä täytäntöönpanosäännöistä. Tätä mahdollisuutta voi olla hyödyllistä käyttää viraston aloitettua toimintansa ja kun pääjohtaja katsoo, että tällaiset säännöt on sisällytettävä yhteisön lainsäädäntöön.
(25)
Viraston olisi pyydettäessä voitava toimittaa valvonta- ja tarkastusresursseihin liittyviä sopimuspohjaisia palveluja asianomaisten jäsenvaltioiden yhteiseen käyttöön.
(26)
Viraston tehtävien täyttämiseksi komission, jäsenvaltioiden ja viraston olisi vaihdettava valvontaa ja tarkastuksia koskevia tietoja tietoverkon kautta.
(27)
Viraston aseman ja rakenteen olisi vastattava siltä edellytettyjen tulosten objektiivista luonnetta, ja viraston olisi voitava suorittaa tehtävänsä läheisessä yhteistyössä jäsenvaltioiden ja komission kanssa. Sen vuoksi viraston olisi saatava oikeudellinen, taloudellinen ja hallinnollinen itsemääräämisoikeus ja pidettävä samalla läheistä yhteyttä niin yhteisön toimielimiin kuin jäsenvaltioihinkin. Tätä tarkoitusta varten on tarpeen ja asianmukaista, että virasto olisi yhteisön elin, joka on oikeushenkilö ja joka käyttää sille tällä asetuksella annettuja valtuuksia.
(28)
Viraston tekemiin sopimuksiin sovellettavan lain mukaan määräytyvän viraston sopimusvastuun osalta Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen olisi oltava toimivaltainen viraston tekemässä sopimuksessa mahdollisesti olevan välityslausekkeen nojalla. Yhteisöjen tuomioistuimella olisi myös oltava toimivalta ratkaista riidat, jotka koskevat viraston sopimukseen perustumattomasta vastuusta johtuvien vahinkojen korvaamista jäsenvaltioiden lainsäädäntöön sisältyvien yhteisten perusperiaatteiden mukaisesti.
(29)
Komission ja jäsenvaltioiden tulisi olla edustettuina hallintoneuvostossa, jonka tehtävänä olisi huolehtia viraston moitteettomasta ja tehokkaasta toiminnasta.
(30)
Olisi perustettava neuvottelukunta pääjohtajan avustamiseksi ja tiiviin yhteistyön varmistamiseksi sidosryhmien kanssa.
(31)
Koska viraston on täytettävä yhteisön velvollisuuksia ja komission pyynnöstä tehtävä yhteistyötä kolmansien maiden ja alueellisten kalastusjärjestöjen kanssa yhteisön kansainvälisten velvollisuuksien puitteissa, on aiheellista, että hallintoneuvoston puheenjohtaja valitaan komission edustajien joukosta.
(32)
Hallintoneuvoston äänestysmenettelyissä olisi otettava huomioon jäsenvaltioiden ja komission edut ja viraston tehokas toiminta.
(33)
On aiheellista säätää, että neuvottelukunnan edustaja osallistuu hallintoneuvoston kokouksiin ilman äänioikeutta.
(34)
On tarpeen säätää viraston pääjohtajan nimittämisestä ja eroamisesta sekä pääjohtajan tehtävien hoitamista koskevista säännöistä.
(35)
Viraston avoimen toiminnan edistämiseksi virastoon olisi sovellettava rajoituksetta Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1049/2001 (4).
(36)
Yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 45/2001 (5) olisi sovellettava tähän asetukseen yksilöiden yksityisyyden suojelemiseksi.
(37)
Viraston toimintaa koskevan itsemääräämisoikeuden ja riippumattomuuden takaamiseksi sille olisi myönnettävä oma talousarvio, jonka tulot ovat peräisin yhteisön rahoitusosuudesta ja viraston tarjoamista sopimuspohjaisista palveluista perittävistä maksuista. Yhteisön talousarviomenettelyä olisi noudatettava siltä osin kuin kyseessä ovat yhteisön rahoitusosuus tai Euroopan unionin yleisestä talousarviosta maksettavat muut tuet. Tilintarkastustuomioistuimen olisi suoritettava viraston tilintarkastus.
(38)
Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista 25 päivänä toukokuuta 1999 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1073/1999 (6) olisi sovellettava rajoituksetta virastoon petosten, lahjonnan ja muun laittoman toiminnan torjumiseksi, ja viraston olisi liityttävä Euroopan parlamentin, Euroopan unionin neuvoston ja Euroopan yhteisöjen komission välillä 25 päivänä toukokuuta 1999 tehtyyn toimielinten väliseen sopimukseen (7) Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) sisäisistä tutkimuksista.
(39)
Tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (8) mukaisesti,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
TAVOITE, SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT
1 artikla
Tavoite
Tällä asetuksella perustetaan yhteisön kalastuksenvalvontavirasto (jäljempänä ’virasto’), jonka tavoitteena on järjestää jäsenvaltioiden kalastuksen valvonta- ja tarkastustoimien koordinointi ja auttaa jäsenvaltioita tekemään yhteistyötä yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattamiseksi sen tehokkaan ja yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
a)
’valvonnalla ja tarkastuksella’ kaikkia jäsenvaltioiden erityisesti asetuksen (EY) N:o 2371/2002 23, 24 ja 28 artiklan nojalla toteuttamia toimenpiteitä yhteisen kalastuspolitiikan alaan kuuluvien kalastustoimien valvomiseksi ja tarkastamiseksi, sellaiset valvonta- ja seurantatoimet kuin alusten satelliittiseurantajärjestelmät ja tarkkailijajärjestelmät mukaan luettuina;
b)
’valvonta- ja tarkastusresursseilla’ valvontaan käytettäviä aluksia, ilma-aluksia, kulkuneuvoja ja muita aineellisia resursseja sekä tarkastajia, tarkkailijoita ja muita henkilöresursseja, joita jäsenvaltiot käyttävät valvontaan ja tarkastuksiin;
c)
’yhteiskäyttösuunnitelmalla’ suunnitelmaa, jossa esitetään käytettävissä olevien valvonta- ja tarkastusresurssien käyttöä koskevat toiminnalliset järjestelyt;
d)
’kansainvälisellä valvonta- ja tarkastusohjelmalla’ ohjelmaa, jossa esitetään valvonta- ja tarkastustoimia koskevat tavoitteet, yhteiset prioriteetit ja menettelyt yhteisön kansainvälisten valvonta- ja tarkastusvelvollisuuksien täyttämiseksi;
e)
’erityisellä valvonta- ja tarkastusohjelmalla’ ohjelmaa, jossa asetetaan tavoitteet, yhteiset prioriteetit ja menettelyt asetuksen (ETY) N:o 2847/93 34 c artiklan mukaisesti vahvistetuille valvonta- ja tarkastustoimille;
f)
’kalastuksella’ kalastustoimintaa, joka kohdistuu tiettyihin neuvoston erityisesti asetuksen (EY) N:o 2371/2002 5 ja 6 artiklan nojalla määrittelemiin kantoihin;
g)
’yhteisön tarkastajilla’ tarkastajia, jotka sisältyvät asetuksen (EY) N:o 2371/2002 28 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuun luetteloon.
II LUKU
VIRASTON TOIMENKUVA JA TEHTÄVÄT
3 artikla
Toimenkuva
Viraston toimenkuvana on:
a)
koordinoida jäsenvaltioiden suorittamia valvonta- ja tarkastustoimia, jotka liittyvät yhteisön valvonta- ja tarkastusvelvollisuuksiin;
b)
koordinoida asianomaisten jäsenvaltioiden tämän asetuksen mukaisesti yhteen kokoamien kansallisten valvonta- ja tarkastusresurssien käyttö;
c)
auttaa jäsenvaltioita toimittamaan kalastustoimia ja valvonta- ja tarkastustoimia koskevia tietoja komissiolle ja kolmansille osapuolille;
d)
auttaa toimivaltaansa kuuluvissa asioissa jäsenvaltioita täyttämään yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen mukaiset tehtävänsä ja velvollisuutensa;
e)
auttaa jäsenvaltioita ja komissiota yhdenmukaistamaan yhteisen kalastuspolitiikan soveltamista kaikkialla yhteisössä;
f)
edistää jäsenvaltioiden ja komission valvonta- ja tarkastustekniikoiden tutkimusta ja kehittämistä koskevaa työtä;
g)
edistää tarkastajakoulutuksen koordinointia ja jäsenvaltioiden välistä kokemusten vaihtoa;
h)
koordinoida laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen torjuntatoimia.
4 artikla
Yhteisön kansainvälisiin valvonta- ja tarkastusvelvollisuuksiin liittyvät tehtävät
1. Komission pyynnöstä virasto:
a)
avustaa yhteisöä ja jäsenvaltioita niiden suhteissa kolmansiin maihin ja alueellisiin kansainvälisiin kalastusjärjestöihin, joiden jäsen yhteisö on;
b)
tekee yhteistyötä alueellisten kansainvälisten kalastusjärjestöjen kanssa yhteisön valvonta- ja tarkastusvelvollisuuksiin liittyvissä asioissa näiden järjestöjen kanssa sovittujen työjärjestelyiden puitteissa.
2. Virasto voi komission pyynnöstä tehdä yhteistyötä kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa valvontaan ja tarkastuksiin liittyvissä asioissa yhteisön ja näiden maiden välillä tehtyjen sopimusten puitteissa.
3. Virasto voi toimivaltaansa kuuluvissa asioissa suorittaa jäsenvaltioiden puolesta tehtäviä, jotka sisältyvät kansainvälisiin kalastussopimuksiin, joiden sopimuspuolena yhteisö on.
5 artikla
Toiminnan koordinointiin liittyvät tehtävät
1. Viraston harjoittama toiminnan koordinointi kattaa kalastustoimien tarkastuksen ja valvonnan, kalastustuotteiden maahantuonti, kuljetus ja purkaminen mukaan lukien siihen asti, kunnes ensimmäinen ostaja purkamisen päätyttyä vastaanottaa tuotteet.
2. Toiminnan koordinoimiseksi virasto laatii yhteiskäyttösuunnitelmia ja organisoi jäsenvaltioiden valvonta- ja tarkastustoimien koordinoinnin III luvun mukaisesti.
6 artikla
Sopimuspohjaisten palveluiden tuottaminen jäsenvaltioille
Virasto voi tuottaa jäsenvaltioille niiden pyynnöstä sopimuspohjaisia valvontaa ja tarkastuksia koskevia palveluita, jotka liittyvät yhteisön ja/tai kansainvälisillä vesillä harjoitettavaa kalastusta koskeviin jäsenvaltioiden velvollisuuksiin, mukaan luettuna valvonta- ja tarkastusalusten vuokraaminen, toiminta ja henkilöstö sekä asianomaisten jäsenvaltioiden yhteiskäyttöön tulevien tarkkailijoiden toimittaminen.
7 artikla
Jäsenvaltioiden avustaminen
Auttaakseen jäsenvaltioita täyttämään yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen mukaiset velvollisuutensa paremmin, virasto erityisesti:
a)
laatii jäsenvaltioiden kalastustarkastajien kouluttajille peruskoulutusohjelman ja tarjoaa lisäkursseja ja seminaareja näille tarkastajille ja seuranta-, valvonta- ja tarkastustoimiin osallistuvalle muulle henkilöstölle;
b)
toteuttaa jäsenvaltioiden pyynnöstä jäsenvaltioiden valvonta- ja tarkastustoimiin liittyvien tavaroiden ja palveluiden hankinnan sekä valmistelee ja koordinoi jäsenvaltioiden pilottihankkeiden toteutusta;
c)
laatii yhteiset toimintamenettelyt kahden tai useamman jäsenvaltion toteuttamien yhteisten valvonta- ja tarkastustoimien osalta;
d)
laatii perusteet valvonta- ja tarkastusresurssien vaihdolle jäsenvaltioiden tai jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välillä sekä perusteet, joilla jäsenvaltiot toimittavat tällaisia resursseja.
III LUKU
TOIMINNAN KOORDINOINTI
8 artikla
Yhteisön valvonta- ja tarkastusvelvollisuuksien täytäntöönpano
Virasto koordinoi komission pyynnöstä jäsenvaltioiden valvonta- ja tarkastustoimet kansainvälisten valvonta- ja tarkastusohjelmien perusteella laatimalla yhteiskäyttösuunnitelmia.
9 artikla
Erityisten valvonta- ja tarkastusohjelmien täytäntöönpano
Virasto koordinoi asetuksen (ETY) N:o 2847/93 34 c artiklan mukaisesti vahvistettujen erityisten valvonta- ja tarkastusohjelmien täytäntöönpanoa yhteiskäyttösuunnitelmien kautta.
10 artikla
Yhteiskäyttösuunnitelmien sisältö
Yhteiskäyttösuunnitelmissa on:
a)
noudatettava valvonta- ja tarkastusohjelman vaatimuksia;
b)
sovellettava komission valvonta- ja tarkastusohjelmissa määrittelemiä perusteita, viitearvoja, prioriteetteja ja yhteisiä tarkastusmenettelyitä;
c)
pyrittävä sovittamaan olemassa olevat ja 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti ilmoitetut kansalliset valvonta- ja tarkastusresurssit vastaamaan tarpeita ja organisoimaan niiden käyttö;
d)
organisoitava aineellisten ja henkilöresurssien käyttö niiden käyttöä koskevien ajanjaksojen ja alueiden osalta, useammasta kuin yhdestä jäsenvaltiosta peräisin olevien yhteisön tarkastajaryhmien toiminta mukaan luettuna;
e)
otettava huomioon asianomaisten jäsenvaltioiden olemassa olevat, muihin yhteiskäyttösuunnitelmiin sisältyvät velvollisuudet sekä erityiset alueelliset tai paikalliset rajoitteet.
f)
määriteltävä, millä perusteella jäsenvaltion valvonta- ja tarkastusresurssit voivat tulla toisen jäsenvaltion suvereniteettiin ja lainkäyttövaltaan kuuluville vesille.
11 artikla
Valvonta- ja tarkastusresurssien ilmoittaminen
1. Kunkin jäsenvaltion on ilmoitettava joka vuosi ennen 15 päivää lokakuuta virastolle ne valvonta- ja tarkastusresurssit, joita sillä on käytettävissään valvontaa ja tarkastusta varten seuraavana vuonna.
2. Kunkin jäsenvaltion on ilmoitettava virastolle ne resurssit, joilla se aikoo panna täytäntöön kansainvälisen valvonta- ja tarkastusohjelman tai sitä koskevan erityisen valvonta- ja tarkastusohjelman, viimeistään kuukauden kuluttua siitä, kun jäsenvaltioille on ilmoitettu tällaisen ohjelman perustamista koskevasta päätöksestä.
12 artikla
Yhteiskäyttösuunnitelmien hyväksymismenettely
1. Edellä 11 artiklan 2 kohdan mukaisten ilmoitusten perusteella ja kolmen kuukauden kuluessa tällaisten ilmoitusten vastaanottamisesta viraston pääjohtaja laatii yhteiskäyttösuunnitelmaluonnoksen kuullen asianomaisia jäsenvaltioita.
2. Yhteiskäyttösuunnitelmaluonnoksessa on mainittava ne valvonta- ja tarkastusresurssit, jotka voidaan asianomaisten jäsenvaltioiden kyseistä kalastusta koskevien etujen perusteella koota yhteen sen valvonta- ja tarkastusohjelman täytäntöön panemiseksi, jota suunnitelma koskee.
Jäsenvaltion tiettyä kalastusta koskevat edut on arvioitava ottamalla huomioon seuraavat seikat, joiden painotus riippuu kunkin suunnitelman erityispiirteistä:
a)
jäsenvaltion suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvien yhteiskäyttösuunnitelman kattamien vesialueiden suhteellinen laajuus, jos sellaisia vesialueita on;
b)
jäsenvaltion alueella purettujen saaliiden määrä tietyn viitejakson aikana suhteessa yhteiskäyttösuunnitelman kohteena olevan kalastuksen purettujen saaliiden kokonaismäärään;
c)
jäsenvaltion lipun alla purjehtivien, yhteiskäyttösuunnitelman kohteena olevaan kalastukseen aktiivisesti osallistuvien yhteisön kalastusalusten määrä (koneteho ja bruttovetoisuus) suhteessa kyseiseen kalastukseen aktiivisesti osallistuvien alusten kokonaismäärään;
d)
jäsenvaltiolle myönnetyn kiintiön suhteellinen koko, tai jos kiintiötä ei ole, sen kyseisessä kalastuksessa tietyn viitejakson aikana saama saalis.
3. Jos yhteiskäyttösuunnitelmaluonnosta laadittaessa käy ilmi, että käytettävissä olevat valvonta- ja tarkastusresurssit eivät riitä kyseessä olevan valvonta- ja tarkastusohjelman vaatimusten täyttämiseen, pääjohtajan on viipymättä ilmoitettava siitä asianomaisille jäsenvaltioille ja komissiolle.
4. Pääjohtajan on ilmoitettava yhteiskäyttösuunnitelmaluonnoksesta asianomaisille jäsenvaltioille ja komissiolle. Jos asianomaiset jäsenvaltiot tai komissio eivät 15 työpäivän kuluessa tällaisen ilmoituksen saamisesta esitä vastalausetta, pääjohtaja hyväksyy suunnitelman.
5. Jos yksi tai useampi asianomainen jäsenvaltio tai komissio on esittänyt vastalauseen, pääjohtajan on toimitettava asia komission käsiteltäväksi. Komissio voi tehdä suunnitelmaan tarvittavat muutokset ja hyväksyä sen asetuksen (EY) N:o 2371/2002 30 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
6. Viraston on yhdessä asianomaisten jäsenvaltioiden kanssa tarkasteltava kutakin yhteiskäyttösuunnitelmaa vuosittain uudelleen kaikkien uusien kyseisiin jäsenvaltioihin sovellettavien valvonta- ja tarkastusohjelmien ja komission valvonta- ja tarkastusohjelmissa määrittelemien prioriteettien huomioon ottamiseksi.
13 artikla
Yhteiskäyttösuunnitelmien täytäntöönpano
1. Yhteiset valvonta- ja tarkastustoimet on toteutettava yhteiskäyttösuunnitelmien pohjalta.
2. Jäsenvaltioiden, joita yhteiskäyttösuunnitelma koskee, on:
a)
asetettava käyttöön yhteiskäyttösuunnitelmaa varten tarkoitetut valvonta- ja tarkastusresurssit;
b)
nimettävä yksi ainoa kansallinen yhteyspiste tai koordinoija, jolle on annettava riittävät toimivaltuudet vastata nopeasti yhteiskäyttösuunnitelman täytäntöönpanoa koskeviin viraston pyyntöihin, ja ilmoitettava se virastolle;
c)
otettava käyttöön yhteen kootut valvonta- ja tarkastusresurssinsa yhteiskäyttösuunnitelman ja 4 kohdassa esitettyjen vaatimusten mukaisesti;
d)
tarjottava virastolle verkkoyhteys yhteiskäyttösuunnitelman täytäntöön panemiseksi tarvittaviin tietoihin;
e)
tehtävä viraston kanssa yhteistyötä yhteiskäyttösuunnitelman täytäntöön panemisessa;
f)
varmistettava, että kaikkia yhteisön yhteiskäyttösuunnitelmaan osoitettuja valvonta- ja tarkastusresursseja käytetään yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen mukaisesti.
3. Toimivaltaiset kansalliset viranomaiset ovat kansallisen lainsäädännön mukaisesti vastuussa yhteiskäyttösuunnitelmaa varten tarkoitettujen valvonta- ja tarkastusresurssien johtamisesta ja valvonnasta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta velvollisuuksia, joita jäsenvaltioilla on 12 artiklan nojalla vahvistetun yhteiskäyttösuunnitelman puitteissa.
4. Pääjohtaja voi määritellä 12 artiklan nojalla hyväksytyn yhteiskäyttösuunnitelman täytäntöönpanoa koskevat vaatimukset. Tällaisten vaatimusten on pysyteltävä kyseisen suunnitelman rajoissa.
14 artikla
Yhteiskäyttösuunnitelmien arviointi
Viraston on arvioitava vuosittain jokaisen yhteiskäyttösuunnitelman tehokkuus ja tutkittava käytettävissä olevien todisteiden perusteella, onko olemassa vaara, että kalastustoimet eivät ole voimassa olevien valvontatoimenpiteiden mukaisia. Arviot on annettava viipymättä tiedoksi Euroopan parlamentille, komissiolle ja jäsenvaltioille.
15 artikla
Kalastus, johon ei sovelleta valvonta- ja tarkastusohjelmia
Kaksi tai useampi jäsenvaltio voi pyytää virastoa koordinoimaan niiden valvonta- ja tarkastusresurssien käyttöä, kun on kyse sellaisesta kalastuksesta tai alueesta, johon ei sovelleta valvonta- ja tarkastusohjelmaa. Koordinoinnin on tapahduttava asianomaisten jäsenvaltioiden keskenään sopimien valvonta- ja tarkastusperusteiden ja prioriteettien mukaisesti.
16 artikla
Tietoverkko
1. Komissio, virasto ja jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset vaihtavat käytettävissään olevia tietoja yhteisistä valvonta- ja tarkastustoimista yhteisön ja kansainvälisillä vesillä.
2. Kunkin kansallisen viranomaisen on toteutettava asiaa koskevan yhteisön lainsäädännön mukaisesti toimenpiteitä varmistaakseen, että sen tämän artiklan nojalla saamat tiedot pysyvät asianmukaisesti salaisina asetuksen (ETY) N:o 2847/93 37 artiklan mukaisesti.
17 artikla
Yksityiskohtaiset säännöt
Yksityiskohtaiset säännöt tämän luvun täytäntöönpanosta voidaan antaa asetuksen (EY) N:o 2371/2002 30 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Mainitut säännöt voivat kattaa erityisesti yhteiskäyttösuunnitelmaluonnosten laatimista ja hyväksymistä koskevat menettelyt.
IV LUKU
SISÄINEN RAKENNE JA TOIMINTA
18 artikla
Oikeudellinen asema ja päätoimipaikka
1. Virasto on yhteisön elin. Se on oikeushenkilö.
2. Virastolla on jokaisessa jäsenvaltiossa laajin kansallisen lainsäädännön mukainen oikeushenkilöllä oleva oikeuskelpoisuus. Se voi erityisesti hankkia ja luovuttaa irtainta ja kiinteää omaisuutta sekä esiintyä kantajana ja vastaajana oikeudenkäynneissä.
3. Virastoa edustaa sen pääjohtaja.
4. Viraston toimipaikka on Vigossa, Espanjassa.
19 artikla
Henkilöstö
1. Viraston henkilöstöön sovelletaan Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavia henkilöstösääntöjä, ja muuhun henkilöstöön sovellettavia palvelussuhteen ehtoja sellaisina kuin ne on vahvistettu asetuksessa (ETY, Euratom, EHTY) N:o 259/68 (9) sekä Euroopan yhteisöjen toimielinten näiden henkilöstösääntöjen ja palvelussuhteen ehtojen soveltamiseksi yhteisesti antamia sääntöjä. Hallintoneuvosto vahvistaa komission suostumuksella tarvittavat soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
2. Virasto käyttää oman henkilöstönsä suhteen niitä valtuuksia, jotka on siirretty nimittävälle viranomaiselle henkilöstösäännöillä ja muuhun henkilöstöön sovellettavilla palvelussuhteen ehdoilla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 30 artiklan soveltamista.
3. Viraston henkilöstö muodostuu virkamiehistä, jotka komissio on tilapäisesti sinne määrännyt tai siirtänyt, ja muista työntekijöistä, jotka virasto ottaa palvelukseensa siten kuin sen tehtävien hoito sitä edellyttää.
Viraston palveluksessa voi myös olla jäsenvaltioiden sinne tilapäisesti lähettämiä virkamiehiä.
20 artikla
Erioikeudet ja vapaudet
Virastoon sovelletaan Euroopan yhteisöjen erioikeuksia ja vapauksia koskevaa pöytäkirjaa.
21 artikla
Vastuu
1. Viraston sopimusoikeudellinen vastuu määräytyy kyseiseen sopimukseen sovellettavan lain mukaan.
2. Yhteisöjen tuomioistuimella on toimivalta ratkaista asia viraston tekemässä sopimuksessa mahdollisesti olevan välityslausekkeen nojalla.
3. Muuhun kuin sopimukseen perustuvan vastuun osalta viraston on jäsenvaltioiden lainsäädäntöön sisältyvien yhteisten perusperiaatteiden mukaisesti korvattava itsensä tai henkilöstönsä tehtäviensä yhteydessä aiheuttamat vahingot. Yhteisöjen tuomioistuimella on toimivalta tällaisten vahinkojen korvaamista koskevissa riita-asioissa.
4. Viraston henkilöstöön kuuluvien henkilökohtaisesta vastuusta virastoa kohtaan määrätään heihin sovellettavissa henkilöstösäännöissä tai palvelussuhteen ehdoissa.
22 artikla
Kielet
1. Virastoon sovelletaan säännöksiä, joista on säädetty Euroopan talousyhteisössä käytettäviä kieliä koskevista järjestelyistä 15 päivänä huhtikuuta 1958 annetussa asetuksessa N:o 1 (10).
2. Euroopan unionin elinten käännöskeskus huolehtii viraston toiminnassa tarvittavista käännöspalveluista.
23 artikla
Hallintoneuvoston perustaminen ja toimivalta
1. Virastolla on hallintoneuvosto.
2. Hallintoneuvosto:
a)
nimittää ja erottaa pääjohtajan 30 artiklan mukaisesti;
b)
hyväksyy vuosittain viimeistään huhtikuun 30 päivänä viraston edellisen vuoden toimintaa koskevan yleiskertomuksen ja toimittaa sen Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle, tilintarkastustuomioistuimelle ja jäsenvaltioille. Vuosikertomus on julkistettava;
c)
vahvistaa vuosittain viimeistään lokakuun 31 päivänä ja komission lausunnon huomioon ottaen viraston seuraavan vuoden työohjelman ja toimittaa sen Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle ja jäsenvaltioille.
Työohjelmassa esitetään viraston prioriteetit. Siinä annetaan etusija viraston valvonta- ja tarkastusohjelmiin liittyville tehtäville. Se hyväksytään sen rajoittamatta yhteisön vuotuista talousarviomenettelyä. Jos komissio ilmoittaa 30 päivän kuluessa työohjelman hyväksymisestä vastustavansa kyseistä ohjelmaa, hallintoneuvosto tutkii toimintaohjelman uudelleen ja hyväksyy sen mahdollisine muutoksineen toisessa käsittelyssä kahden kuukauden kuluessa;
d)
hyväksyy viraston lopullisen talousarvion ennen varainhoitovuoden alkua ja tarvittaessa muuttaa sitä yhteisön rahoitusosuuden ja viraston muiden tulojen mukaisesti;
e)
hoitaa viraston talousarvioon liittyvät 35, 36 ja 38 artiklan mukaiset tehtävänsä;
f)
käyttää pääjohtajaan nähden kurinpidollista toimivaltaa;
g)
hyväksyy oman työjärjestyksensä, jossa voidaan määrätä hallintoneuvoston alakomiteoiden perustamisesta tarvittaessa;
h)
hyväksyy viraston tehtävien suorittamisen kannalta tarvittavat menettelyt.
24 artikla
Hallintoneuvoston kokoonpano
1. Hallintoneuvostossa on edustajat jäsenvaltioista ja kuusi komission edustajaa. Kukin jäsenvaltio voi nimittää yhden jäsenen. Jäsenvaltiot ja komissio nimittävät kullekin jäsenelle varajäsenen, joka edustaa jäsentä tämän poissa ollessa.
2. Hallintoneuvoston jäsenet nimitetään kalastuksen valvonnan ja tarkastusten alalta hankitun asiaa koskevan kokemuksen ja asiantuntemuksen perusteella.
3. Kunkin jäsenen toimikausi on viisi vuotta nimityspäivästä. Sama henkilö voidaan nimittää uudelleen.
25 artikla
Hallintoneuvoston puheenjohtajuus
1. Hallintoneuvosto valitsee puheenjohtajan komission edustajien keskuudesta. Hallintoneuvosto valitsee varapuheenjohtajan jäsentensä keskuudesta. Varapuheenjohtaja toimii puheenjohtajan sijaisena tämän ollessa estyneenä.
2. Puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan toimikausi on kolme vuotta ja päättyy silloin, kun heidän jäsenyytensä hallintoneuvostossa päättyy. Samat henkilöt voidaan valita kerran uudelleen.
26 artikla
Kokoukset
1. Hallintoneuvosto kokoontuu puheenjohtajansa kutsusta. Puheenjohtaja päättää kokouksen esityslistasta ottaen huomioon hallintoneuvoston jäsenten ja viraston pääjohtajan ehdotukset.
2. Pääjohtaja ja neuvottelukunnan nimittämä edustaja osallistuvat kokouksiin ilman äänioikeutta.
3. Hallintoneuvosto pitää sääntömääräisen kokouksen vähintään kerran vuodessa. Lisäksi se kokoontuu puheenjohtajan aloitteesta tai jos komissio taikka kolmannes hallintoneuvostossa edustettuina olevista jäsenvaltioista sitä pyytää.
4. Jos kyseessä on salassa pidettävä asia tai eturistiriita, hallintoneuvosto voi päättää käsitellä tiettyjä esityslistansa kohtia ilman neuvottelukunnan nimittämän edustajan läsnäoloa. Tämän säännöksen soveltamisesta voidaan antaa yksityiskohtaiset säännöt työjärjestyksessä.
5. Hallintoneuvosto voi kutsua kokouksiinsa tarkkailijoiksi henkilöitä, joiden lausunnoilla voi olla merkitystä.
6. Hallintoneuvoston jäsenillä voi olla avustajinaan neuvonantajia tai asiantuntijoita, jollei sen työjärjestyksen määräyksistä muuta johdu.
7. Virasto huolehtii hallintoneuvoston sihteeristön tehtävistä.
27 artikla
Äänestäminen
1. Hallintoneuvosto tekee päätöksensä äänten ehdottomalla enemmistöllä.
2. Kullakin jäsenellä on yksi ääni. Jäsenen poissa ollessa hänen varajäsenellään on oikeus käyttää äänioikeutta.
3. Työjärjestyksessä määritellään yksityiskohtaiset äänestysjärjestelyt, erityisesti edellytykset, joiden mukaan jäsen voi toimia toisen jäsenen puolesta, sekä tarvittaessa päätösvaltaisuutta koskevat vaatimukset.
28 artikla
Etunäkökohtia koskeva ilmoitus
Hallintoneuvoston jäsenten on tehtävä etunäkökohdistaan ilmoitus, jossa he joko ilmoittavat, että heidän riippumattomuuttaan mahdollisesti heikentäviä etunäkökohtia ei ole, tai mainitsevat sellaiset välittömät tai välilliset etunäkökohdat, joiden voidaan katsoa heikentävän heidän riippumattomuuttaan. Ilmoitukset on tehtävä vuosittain kirjallisesti tai aina kun kokouksen esityslistalla olevat kohdat voivat aiheuttaa eturistiriidan. Jälkimmäisessä tapauksessa asianomaisella jäsenellä ei ole oikeutta äänestää kyseisistä kohdista.
29 artikla
Pääjohtajan tehtävät ja toimivaltuudet
1. Virastoa johtaa sen pääjohtaja. Pääjohtaja ei pyydä eikä ota vastaan ohjeita miltään hallitukselta eikä miltään muulta elimeltä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta komission ja hallintoneuvoston toimivaltaa.
2. Pääjohtajan on tehtäviään suorittaessaan toteutettava yhteisen kalastuspolitiikan periaatteita.
3. Pääjohtajan tehtävät ja toimivaltuudet ovat seuraavat:
a)
hän laatii työohjelmaluonnoksen ja toimittaa sen komissiota ja jäsenvaltioita kuultuaan hallintoneuvostolle. Hän toteuttaa työohjelman täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimenpiteet tässä asetuksessa, sen täytäntöönpanosäännöissä ja muissa sovellettavissa säädöksissä määritellyissä rajoissa;
b)
hän toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet, mukaan luettuina sisäisten hallinnollisten ohjeiden antaminen ja tiedonantojen julkaiseminen, varmistaakseen viraston tämän asetuksen säännösten mukaisen organisaation ja toiminnan;
c)
hän toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet ja tekee päätökset, jotka koskevat viraston II ja III luvusta johtuvia vastuita, valvonta- ja tarkastusresurssien vuokraaminen ja toiminta sekä tietoverkon toiminta mukaan luettuina;
d)
hän vastaa komission pyyntöihin ja jäsenvaltioiden 6, 7 ja 15 artiklan nojalla esittämiin avunpyyntöihin;
e)
hän organisoi tehokkaan seurantajärjestelmän, jonka avulla viraston työn tuloksia voidaan verrata sen toiminnalle asetettuihin tavoitteisiin. Pääjohtaja valmistelee tältä pohjalta vuosittain luonnoksen yleiskertomukseksi ja toimittaa sen hallintoneuvostolle. Hän luo tunnustettujen ammatillisten vaatimusten mukaiset säännölliset arviointimenettelyt;
f)
hän käyttää henkilöstön suhteen 19 artiklan 2 kohdassa säädettyä toimivaltaa;
g)
hän laatii arvion viraston tuloista ja menoista 35 artiklan mukaisesti ja huolehtii talousarvion toteuttamisesta 36 artiklan mukaisesti.
4. Pääjohtaja vastaa toimistaan hallintoneuvostolle.
30 artikla
Pääjohtajan nimittäminen ja erottaminen
1. Hallintoneuvosto nimittää pääjohtajan yhteisen kalastuspolitiikan ja kalastuksen valvonnan ja tarkastusten alalla saavutettujen ansioiden ja asiakirjoin osoitetun asiaa koskevan kokemuksen perusteella niiden vähintään kahden ehdokkaan joukosta, jotka muodostavat komission valintamenettelyn tuloksena ehdottaman luettelon sen jälkeen, kun virkaa koskeva hakuilmoitus kiinnostuksenilmaisupyyntöineen on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja muualla.
2. Hallintoneuvostolla on valtuudet erottaa pääjohtaja. Hallintoneuvosto käsittelee erottamista, jos komissio taikka kolmannes hallintoneuvoston jäsenistä sitä pyytää.
3. Hallintoneuvosto tekee 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut päätökset jäsentensä kahden kolmasosan enemmistöllä.
4. Pääjohtajan toimikausi on viisi vuotta. Sama henkilö voidaan nimittää kerran uudelleen toiseksi viisivuotiskaudeksi komission ehdotuksesta ja hallintoneuvoston jäsenten kahden kolmasosan enemmistöllä.
31 artikla
Neuvottelukunta
1. Neuvottelukunta koostuu asetuksen (EY) N:o 2371/2002 31 artiklassa säädettyjen alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien edustajista siten, että kukin alueellinen neuvoa-antava toimikunta nimittää siihen yhden edustajan. Edustajat voidaan korvata varajäsenillä, jotka nimitetään samaan aikaan kuin jäsenet.
2. Neuvottelukunnan jäsenet eivät voi olla hallintoneuvoston jäseniä. Neuvottelukunta nimittää yhden jäsenistään osallistumaan hallintoneuvoston kokouksiin ilman äänioikeutta.
3. Neuvottelukunta voi pääjohtajan pyynnöstä avustaa pääjohtajaa tämän asetuksen mukaisten tehtävien suorittamisessa.
4. Neuvottelukunnan puheenjohtajana toimii pääjohtaja. Se kokoontuu puheenjohtajan kutsusta vähintään kerran vuodessa.
5. Virasto antaa neuvottelukunnalle tarvittavaa logistista tukea ja huolehtii sen kokousten sihteeristöpalveluista.
6. Hallintoneuvoston jäsenet voivat osallistua neuvottelukunnan kokouksiin.
32 artikla
Avoimuus ja tiedottaminen
1. Viraston hallussaan pitämiin asiakirjoihin sovelletaan asetusta (EY) N:o 1049/2001.
2. Hallintoneuvosto vahvistaa asetuksen (EY) N:o 1049/2001 soveltamista koskevat käytännön järjestelyt kuuden kuukauden kuluessa ensimmäisestä kokouksestaan.
3. Virasto voi harjoittaa omasta aloitteestaan tiedottamista toimivaltaansa kuuluvilla aloilla. Sen on varmistettava erityisesti, että yleisölle ja asianomaisille osapuolille annetaan nopeasti objektiivista, luotettavaa ja helppotajuista tietoa sen työstä.
4. Hallintoneuvosto päättää 3 kohdan soveltamisen edellyttämistä sisäisistä säännöistä.
5. Päätöksistä, jotka virasto on tehnyt asetuksen (EY) N:o 1049/2001 8 artiklan nojalla, voidaan tehdä kantelu oikeusasiamiehelle perustamissopimuksen 195 artiklassa määrättyjen edellytysten mukaisesti tai nostaa kanne yhteisöjen tuomioistuimessa mainitun sopimuksen 230 artiklassa määrättyjen edellytysten mukaisesti.
6. Komission ja viraston tämän asetuksen mukaisesti keräämiin tietoihin sovelletaan asetusta (EY) N:o 45/2001.
33 artikla
Salassapitovelvollisuus
1. Hallintoneuvoston jäsenten, pääjohtajan ja viraston henkilöstön jäsenten on perustamissopimuksen 287 artiklan mukaisesti vielä tehtäviensä päättymisen jälkeenkin pidettävä salassa sellaiset tiedot, joita koskee salassapitovelvollisuus.
2. Hallintoneuvosto hyväksyy 1 kohdassa tarkoitettujen salassapitovaatimusten täytäntöön panemista koskevat sisäiset säännöt.
34 artikla
Tiedonsaantioikeus
1. Komissiolla on oikeus saada kaikki viraston keräämät tiedot käyttöönsä. Viraston on toimitettava komissiolle kaikki tiedot ja tietoja koskevat arviot komission pyynnöstä ja komission määrittelemässä muodossa.
2. Jäsenvaltioilla, joita viraston yksittäinen operaatio koskee, on oikeus tutustua niihin tietoihin, joita virasto kerää tämän operaation yhteydessä niiden edellytysten mukaisesti, jotka voidaan vahvistaa asetuksen (EY) N:o 2371/2002 30 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
V LUKU
RAHOITUSSÄÄNNÖKSET
35 artikla
Talousarvio
1. Viraston tulot koostuvat:
a)
Euroopan unionin (komission pääluokka) yleiseen talousarvioon otetusta yhteisön rahoitusosuudesta;
b)
viraston jäsenvaltioille 6 artiklan mukaisesti tuottamista palveluista perittävistä maksuista;
c)
julkaisuista, koulutuksesta ja muista viraston tarjoamista palveluista perittävistä maksuista.
2. Viraston menot kattavat henkilöstö-, hallinto-, infrastruktuuri- ja toimintamenot.
3. Pääjohtaja laatii viraston seuraavan varainhoitovuoden tuloja ja menoja koskevan ennakkoarvioesityksen ja toimittaa sen hallintoneuvostolle yhdessä henkilöstötaulukkoa koskevan esityksen kanssa.
4. Talousarvioon otettujen tulojen ja menojen on oltava tasapainossa.
5. Hallintoneuvosto laatii vuosittain tuloja ja menoja koskevan ennakkoarvioesityksen perusteella ennakkoarvion viraston tuloista ja menoista seuraavaa varainhoitovuotta varten.
6. Hallintoneuvosto toimittaa tämän ennakkoarvion, johon sisältyy henkilöstötaulukkoa koskeva esitys ja alustava työohjelma, komissiolle viimeistään 31 päivänä maaliskuuta.
7. Komissio toimittaa ennakkoarvion Euroopan unionin yleistä talousarviota koskevan alustavan esityksen yhteydessä Euroopan parlamentille ja neuvostolle (jäljempänä ’budjettivallan käyttäjä’).
8. Ennakkoarvion perusteella komissio sisällyttää arviot, jotka se katsoo henkilöstötaulukon ja yleisestä talousarviosta suoritettavan avustuksen määrän osalta tarpeellisiksi, Euroopan unionin yleistä talousarviota koskevaan alustavaan esitykseen ja toimittaa sen budjettivallan käyttäjälle perustamissopimuksen 272 artiklan mukaisesti.
9. Budjettivallan käyttäjä hyväksyy virastolle tarkoitetut määrärahat. Budjettivallan käyttäjä vahvistaa viraston henkilöstötaulukon.
10. Hallintoneuvosto vahvistaa talousarvion. Siitä tulee lopullinen, kun Euroopan unionin yleinen talousarvio on lopullisesti vahvistettu. Sitä mukautetaan tarvittaessa vastaavasti.
11. Hallintoneuvosto ilmoittaa budjettivallan käyttäjälle mahdollisimman pian aikomuksestaan toteuttaa hankkeita, joilla voi olla huomattavaa taloudellista vaikutusta talousarvion rahoittamiseen, erityisesti kiinteistöihin liittyviä hankkeita, kuten kiinteistöjen vuokraus tai hankinta. Hallintoneuvosto ilmoittaa asiasta komissiolle.
12. Kun toinen budjettivallan käyttäjä on ilmoittanut aikomuksestaan antaa lausunto, se toimittaa sen hallintoneuvostolle kuuden viikon kuluessa hankkeesta ilmoittamisesta.
36 artikla
Talousarvion toteuttaminen ja valvonta
1. Pääjohtaja toteuttaa viraston talousarvion.
2. Viraston tilinpitäjä toimittaa alustavan tilinpäätöksen ja selvityksen varainhoitovuoden talousarvio- ja varainhallinnosta komission tilinpitäjälle seuraavan varainhoitovuoden maaliskuun 1 päivään mennessä. Komission tilinpitäjä konsolidoi toimielinten ja hajautettujen elinten alustavat tilinpäätökset Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (11) 128 artiklan mukaisesti (jäljempänä ’varainhoitoasetus’).
3. Komission tilinpitäjä toimittaa viraston alustavan tilinpäätöksen ja selvityksen varainhoitovuoden talousarvio- ja varainhallinnosta tilintarkastustuomioistuimelle viimeistään varainhoitovuoden päättymistä seuraavan maaliskuun 31 päivänä. Selvitys varainhoitovuoden talousarvio- ja varainhallinnosta toimitetaan myös Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
4. Saatuaan tilintarkastustuomioistuimelta varainhoitoasetuksen 129 artiklassa tarkoitetut huomautukset viraston alustavasta tilinpäätöksestä pääjohtaja laatii lopullisen tilinpäätöksen, josta hän vastaa, ja toimittaa sen hallintoneuvostolle lausuntoa varten.
5. Hallintoneuvosto antaa lausunnon viraston lopullisesta tilinpäätöksestä.
6. Pääjohtaja lähettää lopullisen tilinpäätöksen ja hallintoneuvoston lausunnon viimeistään seuraavan vuoden heinäkuun 1 päivänä Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle.
7. Lopullinen tilinpäätös julkaistaan.
8. Virastoon perustetaan sisäinen tarkastustehtävä, jota on hoidettava asiaa koskevien kansainvälisten standardien mukaisesti.
9. Pääjohtaja lähettää tilintarkastustuomioistuimelle vastauksen sen huomautuksiin viimeistään 30 päivänä syyskuuta. Hän lähettää tämän vastauksen myös hallintoneuvostolle.
10. Pääjohtaja antaa Euroopan parlamentille tämän pyynnöstä varainhoitoasetuksen 146 artiklan 3 kohdan mukaisesti kaikki kyseistä varainhoitovuotta koskevan vastuuvapausmenettelyn asianmukaista toteuttamista varten tarvittavat tiedot.
11. Euroopan parlamentti myöntää ennen kyseistä vuotta seuraavan toisen vuoden huhtikuun 30 päivää neuvoston suosituksesta viraston pääjohtajalle vastuuvapauden kyseisen varainhoitovuoden talousarvion toteuttamisesta.
37 artikla
Petostentorjunta
1. Petosten, lahjonnan ja muun laittoman toiminnan torjumiseksi virastoon sovelletaan rajoituksetta asetuksen (EY) N:o 1073/1999 säännöksiä.
2. Virasto liittyy Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) sisäisistä tutkimuksista 25 päivänä toukokuuta 1999 tehtyyn toimielinten väliseen sopimukseen ja antaa välittömästi määräykset, jotka koskevat kaikkia viraston työntekijöitä.
3. Rahoituspäätöksissä ja niihin liittyvissä täytäntöönpanoa koskevissa sopimuksissa tai asiakirjoissa on todettava nimenomaisesti, että tilintarkastustuomioistuin ja OLAF voivat tarvittaessa tehdä tarkastuksia viraston varoja saavien ja niiden jakamisesta vastaavien toimihenkilöiden luona.
38 artikla
Varainhoitoa koskevat säännökset
Komission suostumuksen ja tilintarkastustuomioistuimelta asiaa koskevan lausunnon saatuaan hallintoneuvosto vahvistaa viraston varainhoitosäännöt. Ne voivat poiketa Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 23 päivänä joulukuuta 2002 annetusta komission asetuksesta (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (12) ainoastaan, jos viraston toiminta sitä nimenomaisesti vaatii ja jos komissio on antanut siihen etukäteen suostumuksensa.
VI LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
39 artikla
Arviointi
1. Hallintoneuvosto teettää viiden vuoden kuluessa viraston toiminnan alkamisesta ja sen jälkeen viiden vuoden välein riippumattoman ulkoisen arvioinnin tämän asetuksen täytäntöönpanosta. Komissio antaa viraston käyttöön kaikki tiedot, jotka virasto katsoo tarpeellisiksi arviointia varten.
2. Arvioinnissa tarkastellaan tämän asetuksen vaikutuksia ja viraston ja sen toimintatapojen hyödyllisyyttä, tarkoituksenmukaisuutta ja tehokkuutta sekä sitä, missä laajuudessa se vaikuttaa korkean tason saavuttamiseen yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattamisessa. Hallintoneuvosto laatii yksityiskohtaiset ohjeet komission suostumuksella asianomaisia osapuolia kuultuaan.
3. Arviointi toimitetaan hallintoneuvostolle, joka antaa tämän asetuksen, viraston ja sen toimintatapojen muuttamista koskevia suosituksia komissiolle. Komissio toimittaa sekä arvioinnin tulokset että suositukset Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ja ne julkaistaan.
40 artikla
Viraston toiminnan aloittaminen
Virasto aloittaa toimintansa kahdentoista kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulopäivästä.
41 artikla
Muuttaminen
Korvataan asetuksen (ETY) N:o 2847/93 34 c artikla seuraavasti:
’34 c artikla
1. Komissio määrittelee 36 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen ja yhdessä asianomaisten jäsenvaltioiden kanssa, mihin kahden tai useamman jäsenvaltion harjoittamiin kalastuksiin sovelletaan erityisiä valvonta- ja tarkastusohjelmia, sekä näitä ohjelmia koskevat edellytykset.
Erityisessä valvonta- ja tarkastusohjelmassa on määriteltävä ne kahden tai useamman jäsenvaltion harjoittamat kalastukset, joita ohjelma ja tällaisiin kalastuksiin sovellettavat edellytykset koskevat.
Erityisessä valvonta- ja tarkastusohjelmassa on esitettävä ohjelman tavoitteet, yhteiset prioriteetit ja menettelyt sekä valvonta- ja tarkastustoimia koskevat viitearvot, yksilöityihin toimenpiteisiin liittyvät tulosodotukset sekä strategia, jolla varmistetaan, että valvonta- ja tarkastustoimet ovat mahdollisimman yhdenmukaisia, tehokkaita ja taloudellisia. Kussakin ohjelmassa on mainittava jäsenvaltiot, joita se koskee.
Erityiset valvonta- ja tarkastusohjelmat voivat kestää enintään kolme vuotta tai elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 (13) 5 artiklan nojalla hyväksytyssä elvytyssuunnitelmassa taikka saman asetuksen 6 artiklan nojalla hyväksytyssä hoitosuunnitelmassa tätä tarkoitusta varten säädetyn ajan.
Asianomaisten jäsenvaltioiden on pantava erityiset valvonta- ja tarkastussuunnitelmat täytäntöön yhteisön kalastuksenvalvontaviraston perustamisesta ja yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä annetun asetuksen (ETY) N:o 2847/93 muuttamisesta 26 päivänä huhtikuuta 2005 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 768/2005 (14) vahvistettujen yhteiskäyttösuunnitelmien pohjalta.
2. Komissio valvoo ja arvioi jokaisen erityisen valvonta- ja tarkastussuunnitelman toteutusta ja laatii Euroopan parlamentille ja neuvostolle arviointikertomuksen asetuksen (EY) N:o 2371/2002 27 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
42 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Luxemburgissa 26 päivänä huhtikuuta 2005.