31988L0361
L 178/5
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 24 юни 1988 година
за прилагане на член 67 от Договора
(88/361/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 69 и член 70, параграф 1 от него,
като взе предвид предложението на Комисията, внесено след консултация с Паричния комитет (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като има предвид, че според член 8а от Договора вътрешният пазар обхваща пространство без вътрешни граници, в което е осигурено свободното движение на капитали, без да засяга другите разпоредби на Договора,
като има предвид, че държавите-членки следва да имат възможност да предприемат нужните мерки за регулиране на ликвидността на банките; като има предвид, че тези мерки следва да се ограничават само до постигането на тази конкретна цел,
като има предвид, че при нужда държавите-членки следва да имат възможност да предприемат мерки за ограничаване, временно и в рамките на подходящи процедури на Общността, краткосрочните движения на капитали, които могат сериозно да накърнят осъществяването на тяхната парична политика и политиката им по отношение на обменните курсове, дори и ако липсва видимо различие в икономическата основа,
като има предвид, че в интерес на прозрачността е целесъобразно в съответствие с тази директива да бъде посочен обхватът на преходните мерки, приети в полза на Кралство Испания и Португалската република с Акта за присъединяване от 1985 г. в областта на движенията на капитали,
като има предвид, че при условията на членове от 61 до 66 и членове от 222 до 232, съответно, от Акта за присъединяване от 1985 г. Кралство Испания и Португалската република могат да отложат либерализирането на отделни движения на капитали като изключение от задълженията, изложени в Първата директива на Съвета от 11 май 1960 г. за прилагане на член 67 от Договора (3), последно изменена с Директива 86/566/ЕИО (4); като има предвид, че Директива 86/566/ЕИО също предвижда прилагането на режим за преходни правила, които се прилагат в полза на тези две държави-членки във връзка със задълженията им да либерализират движенията на капитали; като има предвид, че е целесъобразно тези две държави-членки да имат възможност да отложат изпълнението на новите задължения за либерализиране, които произтичат от настоящата директива,
като има предвид, че Република Гърция и Ирландия са изправени, макар и до различна степен, пред трудни ситуации, свързани с платежния баланс, и високо равнище на външна задлъжнялост; като има предвид, че незабавното и пълно либерализиране на движенията на капитали от страна на тези две държави-членки ще ги затрудни да продължат прилагането на мерките, които са предприели, за да подобрят външната си позиция и да засилят способността на своите финансови системи да се приспособят към изискванията на интегрирания финансов пазар в Общността; като има предвид, че в съответствие с член 8в от Договора и с оглед на особените обстоятелства в тези две държави-членки е уместно да им бъде дадено още време, за да изпълнят задълженията, произтичащи от настоящата директива,
като има предвид, че доколкото пълното либерализиране на движенията на капитали в някои държави-членки и особено в граничните райони може да доведе до трудности на пазара за втори жилища; като има предвид, че действащото национално законодателство, което регулира тези продажби, не трябва да бъде засегнато от влизането в сила на настоящата директива;
като има предвид, че периодът за въвеждане на настоящата директива в сила следва да се използва, за да се даде възможност на Комисията да представи предложения за премахването или намаляването на рисковете от нарушаване, избягване на данъчно облагане и неплащане на данъци, които произтичат от различията в националните системи за данъчно облагане, и Съветът да има възможност да изрази становище по тези предложения,
като има предвид, че в съответствие с член 70, параграф 1 от Договора Общността полага усилия за постигане на възможно най-висока степен на либерализиране по отношение на движението на капитали между нейните граждани и тези от трети страни,
като има предвид, че големите по обем краткосрочни движения на капитали до и от трети страни сериозно могат да накърнят паричното или финансовото положение на държавите-членки или да причинят сериозни сътресения на валутните пазари; като има предвид, че такива тенденции могат да накърнят единството на Европейската парична система, доброто функциониране на вътрешния пазар и постепенното изграждане на икономическия и валутен съюз; като има предвид, че поради това е уместно да се създадат условия за съгласувани действия от страна на държавите-членки, когато това е необходимо,
като има предвид, че настоящата директива заменя Директива 72/156/ЕИО на Съвета от 21 март 1972 г. относно регулирането на международните капиталови потоци и неутрализирането на нежеланото въздействие върху вътрешната ликвидност (5); като има предвид, че Директива 72/156/ЕИО съответно трябва да бъде отменена,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
1. Без да се засягат следните разпоредби, държавите-членки премахват ограниченията относно движението на капитали между лица, които живеят в държавите-членки. За да се улесни прилагането на настоящата директива, движението на капитали се категоризира в съответствие с номенклатурата в приложение I.
2. Преводите, свързани с движения на капитали, се извършват при същите условия на обменния курс както преводите за плащания по текущите сделки.
Член 2
Държавите-членки нотифицират Комитета на управителите на централните банки, Паричния комитет и Комисията най-късно до датата на влизането им в сила за актовете за регулиране на ликвидността на банките, които имат специално отражение върху капиталовите сделки на кредитните институции с чуждестранни лица.
Тези актове се ограничават до нужното за целите на националното парично регулиране. Паричният комитет и Комитетът на управителите на централните банки представят на Комисията становищата си по този въпрос.
Член 3
1. Когато краткосрочни движения на капитали с особено голям обем създават голямо напрежение на валутните пазари и водят до сериозни сътресения при осъществяването на паричните и валутните политики на държавите-членки, които се изразяват по-конкретно в силни колебания на вътрешната ликвидност, след консултации с Паричния комитет и с Комитета на управителите на централните банки Комисията може да разреши на тази държава-членка да предприеме по отношение на движенията на капитали в приложение II защитни мерки при условия и подробности, определени от Комисията.
2. Съответната държава-членка може, ако е необходимо, в неотложни случаи сама да предприеме посочените по-горе защитни мерки. Комисията и другите държави-членки се информират за подобни мерки най-късно до датата на влизането им в сила. След консултации с Паричния комитет и с Комитета на управителите на централните банки Комисията решава дали съответната държава-членка може да продължи да прилага тези мерки, или трябва да ги измени или отмени.
3. Решенията на Комисията съгласно параграфи 1 и 2 могат да бъдат отменени или изменени от Съвета, който действа с квалифицирано мнозинство.
4. Срокът на прилагане на защитните мерки, предприети в съответствие с настоящия член, не може да бъде по-дълъг от шест месеца.
5. Съветът проучва преди 31 декември 1992 г. на основата на доклад от Комисията и след излагане на становище на Паричния комитет и Комитета на управителите на централните банки, дали разпоредбите на настоящия член все още са уместни с оглед на техните принципи и подробности и във връзка с изискванията, на които те са предназначени да отговорят.
Член 4
Настоящата директива не засяга правото на държавите-членки да предприемат всички необходими мерки, inter alia, за да предотвратят нарушаването на техните законови и подзаконови разпоредби, по-специално в областта на данъчното облагане и финансовия надзор върху финансовите институции, или да определят процедури за деклариране на движенията на капитали за нуждите на административната или статистическата информация.
Прилагането на тези мерки и процедури не може да има за последица възпрепятстването на движенията на капитали, които се извършват в съответствие с правото на Общността.
Член 5
По отношение на Кралство Испания и Португалската република в съответствие с номенклатурата на движенията на капитали в приложение I обхватът на разпоредбите на Акта за присъединяване от 1985 г. в областта на движението на капитали се определя според приложение III.
Член 6
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да се съобразят с настоящата директива преди 1 юли 1990 г. Те незабавно информират Комисията за това. Те също оповестяват, най-късно до датата на влизането ѝ в сила, всяка нова мярка или изменение на разпоредбите, които регулират движенията на капитали, изброени в приложение I.
2. Кралство Испания и Португалската република, като за тези две държави не се засягат членове от 61 до 66 и членове от 222 до 232 от Акта за присъединяване от 1985 г., както и Република Гърция и Ирландия могат временно да продължат да прилагат ограниченията на движенията на капитали, изброени в приложение IV, при спазване на условията и сроковете, определени в същото приложение.
Ако преди изтичането на срока за либерализиране на движенията на капитали, посочени в списъци III и IV от приложение IV, Португалската република или Република Гърция счетат, че не са в състояние да продължат либерализирането, по-специално поради трудности, свързани с платежния баланс, или поради недостатъчната приспособеност на националната финансова система, Комисията, по искане на едната или другата от тези държави-членки, в сътрудничество с Паричния комитет прави преглед на икономическото и финансовото положение в съответната държава. На основата на резултатите от това проучване Комисията предлага на Съвета да удължи срока за либерализиране на всички или някои от посочените движения на капитали. Съветът действа в съответствие с процедурата, определена в член 69 от Договора.
3. Кралство Белгия и Великото херцогство Люксембург могат временно да продължат да поддържат двойния валутен пазар при условията и в сроковете, определени в приложение V.
4. Действащите национални нормативни актове, които регулират покупките на втори жилища, могат да бъдат запазени, докато Съветът приеме по-нататъшни разпоредби в тази област в съответствие с член 69 от Договора. Тази разпоредба не засяга приложимостта на други разпоредби от правото на Общността.
5. Комисията представя на Съвета до 31 декември 1988 г. предложения за премахване или намаляване на рисковете от деформации, частично плащане и неплащане на данъците, свързани с различията в националните системи за данъчно облагане на спестяванията и за контрол върху прилагането на тези системи.
Съветът приема позиция по тези предложения на Комисията до 30 юни 1989 г. Всички данъчни разпоредби с общностен характер се приемат с единодушие в съответствие с договора.
Член 7
1. При регулирането на преводи, свързани с движенията на капитали до и от трети страни, държавите-членки полагат усилия, за да постигнат същата степен на либерализация като постигнатата при операции с местни лица от други държави-членки, при спазване на другите разпоредби от настоящата директива.
Разпоредбите на предходната алинея не засягат прилагането спрямо трети страни на националните правила или на правото на Общността, по-конкретно условията на взаимност, по отношение на операции, свързани с установяване, предоставяне на финансови услуги и допускане на ценни книжа до капиталовите пазари.
2. Когато големият обем на краткосрочни движения на капитали до и от трети страни сериозно нарушава вътрешното или външното парично или финансово положение на държавите-членки или на някои от тях, или поражда сериозно напрежение във валутните отношения с Общността или между Общността и трети страни, държавите-членки се консултират помежду си за мерките, които трябва да бъдат предприети, за да се противодейства на тези трудности. Консултацията се извършва в рамките на Комитета на управителите на централните банки и в Паричния комитет по инициатива на Комисията или на която и да е държава-членка.
Член 8
Паричният комитет проучва състоянието на свободното движение на капитали, достигнато в резултат на прилагането на настоящата директива, най-малко веднъж годишно. Обект на проучването са мерките, които са свързани с националното регулиране на кредитните, финансовите и паричните пазари, и могат да окажат конкретно влияние върху международните движения на капитали, както и върху всички други аспекти на директивата. Комитетът представя на Комисията доклад за резултатите от това проучване.
Член 9
Първа директива от 11 май 1960 г. и Директива 72/156/ЕИО се отменят считано от 1 юли 1990 г.
Член 10
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Люксембург на 24 юни 1988 година.
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 24 päivänä kesäkuuta 1988,
perustamissopimuksen 67 artiklan täytäntöönpanosta (88/361/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen sekä erityisesti sen 69 artiklan ja 70 artiklan 1 kohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (), jonka komissio on antanut kuultuaan rahapoliittista komiteaa,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (),
sekä katsoo, että
perustamissopimuksen 8 a artiklan mukaan sisämarkkinat käsittävät alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla pääomien vapaa liikkuvuus taataan, tämän kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen muiden määräysten soveltamista,
jäsenvaltioiden olisi voitava toteuttaa tarvittavat toimenpiteet pankkien maksuvalmiuden säätelemiseksi; nämä toimenpiteet olisi rajoitettava palvelemaan tätä tavoitetta,
jäsenvaltioiden olisi, vaikka niiden perustavanluonteisissa taloudellisissa tekijöissä ei olisikaan huomattavia eroja, tarpeen vaatiessa voitava tilapäisesti ja asianmukaisia yhteisön menettelytapoja noudattaen rajoittaa lyhytaikaisia pääomanliikkeitä, jotka voisivat vakavasti haitata niiden raha- ja valuuttakurssipolitiikan hoitamista,
avoimuuden vuoksi on suotavaa ilmoittaa tällä direktiivillä säädettyä menettelyä noudattaen niiden pääomanliikkeitä koskevien siirtymätoimenpiteiden soveltamisala, jotka on säädetty Espanjan kuningaskuntaa ja Portugalin tasavaltaa varten vuoden 1985 liittymisasiakirjalla,
Espanjan kuningaskunta voi vuoden 1985 liittymisasiakirjan 61 P66 artiklan mukaisesti ja Portugalin tasavalta vastaavasti sen 222 P232 artiklan mukaisesti lykätä tiettyjen pääomanliikkeiden vapauttamista ja poiketa näin väliaikaisesti 11 päivänä toukokuuta 1960, perustamissopimuksen () 67 artiklan täytäntöönpanosta annetussa ensimmäisessä neuvoston direktiivissä, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 86/566/ETY (), säädetyistä velvoitteista; direktiivissä 86/566/ETY säädetään myös siirtymäjärjestelyistä näiden kahden jäsenvaltion pääomanliikkeiden vapauttamista koskevien velvoitteiden osalta; on tarkoituksenmukaista, että nämä kaksi jäsenvaltiota voivat lykätä tästä direktiivistä aiheutuvien uusien vapauttamisvelvoitteiden soveltamista,
Helleenien tasavalta ja Irlanti ovat maksutasevaikeuksissa, jotka tosin ovat erisuuruisia, ja huomattavasti ulkoisesti velkaantuneita; näiden jäsenvaltioiden pääomanliikkeiden välitön ja täydellinen vapauttaminen vaikeuttaisi niiden toimenpiteiden jatkamista, jotka nämä valtiot ovat toteuttaneet parantaakseen taloutensa ulkoista tasapainoa ja vahvistaakseen rahoitusjärjestelmänsä kykyä mukautua yhteisön yhdentyneiden rahoitusmarkkinoiden vaatimuksiin; perustamissopimuksen 8 c artiklan mukaisesti on tarkoituksenmukaista myöntää näille kahdelle jäsenvaltiolle niiden erityisolosuhteiden mukainen pidempi määräaika, jonka kuluessa niiden täytyy mukautua tässä direktiivissä säädettyihin velvoitteisiin,
pääomanliikkeiden täydellinen vapauttaminen saattaisi joissakin jäsenvaltioissa ja erityisesti rajaseuduilla johtaa vaikeuksiin vapaa-ajan asuntojen markkinoilla; tämän direktiivin paneminen täytäntöön ei saa vaikuttaa niiden kauppoja sääntelevään voimassa olevaan kansalliseen lainsäädäntöön,
tämän direktiivin täytäntöön panemiseksi säädettyä määräaikaa tulee käyttää hyväksi siten, että komissio voi tehdä ehdotuksia, joilla pyritään poistamaan verotusjärjestelmien erilaisuudesta johtuva vääristymien, veron kiertämisen ja veron välttämisen vaara ja että neuvosto voi ottaa kantaa niihin,
yhteisön on perustamissopimuksen 70 artiklan 1 kohdan mukaisesti pyrittävä yhteisössä asuvien ja kolmansissa maissa asuvien välisten pääomanliikkeiden mahdollisimman laajaan vapauttamiseen,
laajat lyhytaikaiset pääomanliikkeet kolmansiin maihin tai kolmansista maista saattavat vakavasti häiritä jäsenvaltioiden raha- tai rahoitusmarkkinoiden tilaa tai aiheuttaa vakavia jännitteitä valuuttamarkkinoille; tällainen kehitys voi haitata Euroopan valuuttajärjestelmän yhtenäisyyttä, sisämarkkinoiden häiriötöntä toimintaa sekä talous- ja rahaliiton asteittaista saavuttamista; sen vuoksi on tarkoituksenmukaista luoda tarvittavat edellytykset jäsenvaltioiden yhteiselle toiminnalle, jos sellainen osoittautuisi välttämättömäksi, ja
tämä direktiivi korvaa 21 päivänä maaliskuuta 1972 annetun neuvoston direktiivin 72/156/ETY kansainvälisten pääomavirtojen säätelystä ja niistä kotimaiselle maksuvalmiudelle () aiheutuvien haittojen torjumisesta; direktiivi 72/156/ETY on siten kumottava,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
1. Jäsenvaltioiden on poistettava jäsenvaltioissa asuvien henkilöiden välisiä pääomanliikkeitä koskevat rajoitukset, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäljempänä olevien säännösten soveltamista. Tämän direktiivin täytäntöönpanon helpottamiseksi pääomanliikkeet luokitellaan liitteessä I olevan nimikkeistön mukaisesti.
2. Pääomanliikkeisiin liittyvät valuutansiirrot on tehtävä samoilla valuuttakurssiehdoilla kuin juoksevat valuuttatoimet.
2 artikla
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava keskuspankkien pääjohtajien komitealle, rahapoliittiselle komitealle ja komissiolle sellaisista toimenpiteistä pankkien maksuvalmiuden säätelemiseksi, jotka vaikuttavat erityisesti luottolaitosten pääomanliikkeisiin liittyviin valuuttatoimiin ulkomailla asuvien kanssa, viimeistään, kun toimenpiteet tulevat voimaan.
Tällaiset toimenpiteet on rajoitettava siihen, mikä on välttämätöntä kotimaan rahatalouden säätelyn kannalta. Rahapoliittinen komitea ja keskuspankkien pääjohtajien komitea antavat asiasta lausuntonsa komissiolle.
3 artikla
1. Jos laajuudeltaan poikkeukselliset lyhytaikaiset pääomanliikkeet aiheuttavat tuntuvaa painetta valuuttamarkkinoilla ja johtavat vakaviin häiriöihin jäsenvaltioiden raha- ja valuuttakurssipolitiikan hoitamisessa erityisesti siten, että kotimainen maksuvalmius vaihtelee huomattavasti, komissio voi kuultuaan asiasta rahapoliittista komiteaa ja keskuspankkien pääjohtajien komiteaa antaa asianomaiselle jäsenvaltiolle luvan toteuttaa liitteessä II lueteltuja pääomanliikkeitä koskevat suojatoimenpiteet, joiden edellytyksistä ja joihin liittyvistä menettelytavoista komissio määrää.
2. Jäsenvaltio, jota asia koskee, voi toteuttaa itse edellä tarkoitetut suojatoimenpiteet, jos se toimenpiteiden kiireellisyyden vuoksi on välttämätöntä. Komissiolle ja muille jäsenvaltioille on ilmoitettava tällaisista toimenpiteistä viimeistään niiden tullessa voimaan. Komissio päättää rahapoliittista komiteaa ja keskuspankkien pääjohtajien komiteaa kuultuaan, saako jäsenvaltio edelleen soveltaa toimenpiteitä vai onko sen muutettava niitä tai poistettava ne.
3. Neuvosto voi määräenemmistöllä kumota komission 1 ja 2 kohdan nojalla tekemän päätöksen tai muuttaa sitä.
4. Tässä artiklassa tarkoitettujen suojatoimenpiteiden soveltamisaika ei saa olla kuutta kuukautta pidempi.
5. Neuvosto tutkii 31 päivään joulukuuta 1992 mennessä komission antaman kertomuksen perusteella sekä rahapoliittisen komitean ja keskuspankkien pääjohtajien komitean annettua lausuntonsa asiasta, vastaavatko tämän artiklan säännökset periaatteiltaan ja yksityiskohdiltaan edelleen niitä tarpeita, joiden takia ne on annettu.
4 artikla
Tämä direktiivi ei rajoita jäsenvaltioiden oikeutta toteuttaa kaikki sellaiset toimenpiteet, jotka ovat tarpeen muun muassa verotusta ja rahoituslaitosten toiminnan vakauden valvontaa koskevien jäsenvaltioiden lakien ja asetusten rikkomisen estämiseksi, tai määrätä pääomanliikkeitä koskevasta ilmoitusmenettelystä hallinnollisten tai tilastollisten tietojen saamiseksi.
Kyseisten toimenpiteiden ja menettelytapojen soveltaminen ei saa estää yhteisön oikeuden mukaisesti tapahtuvia pääomanliikkeitä.
5 artikla
Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan osalta vuoden 1985 liittymisasiakirjan säännösten soveltamisalasta on pääomanliikkeitä koskevilta osin säädetty liitteessä III noudattaen liitteessä I olevaa pääomanliikkeiden nimikkeistöä.
6 artikla
1. Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1990. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Jäsenvaltioiden on myös annettava tiedoksi mahdolliset uudet toimenpiteet tai liitteessä I lueteltuja pääomanliikkeitä koskevien säännösten muutokset niiden voimaantuloon mennessä.
2. Espanjan kuningaskunta ja Portugalin tasavalta, siltä osin kuin vuoden 1985 liittymisasiakirjan 61 P66 ja 222 P232 artiklasta ei näiden kahden jäsenvaltion osalta muuta johdu, sekä Helleenien tasavalta ja Irlanti voivat väliaikaisesti jatkaa liitteessä IV lueteltujen pääomanliikkeitä koskevien rajoitusten soveltamista noudattaen kyseisessä liitteessä säädettyjä edellytyksiä ja määräaikoja.
Jos Portugalin tasavalta tai Helleenien tasavalta katsoo ennen liitteessä IV olevissa III ja IV luetteloissa pääomanliikkeiden vapauttamiselle säädetyn määräajan päättymistä, ettei se, erityisesti maksutasevaikeuksiensa tai kansallisen rahoitusjärjestelmän riittämättömän mukautumisen takia, voi jatkaa pääomanliikkeiden vapauttamista, komissio jommankumman jäsenvaltion pyynnöstä yhteistyössä rahapoliittisen komitean kanssa tutkii kyseisen jäsenvaltion taloudellisen ja rahoitustilanteen. Tutkimuksen tuloksen perusteella komissio ehdottaa neuvostolle kaikkien tai joidenkin edellä tarkoitettujen pääomanliikkeiden vapauttamiselle säädettyjen määräaikojen pidentämistä. Tällainen pidentäminen saa olla enintään kolme vuotta. Neuvosto tekee päätöksen perustamissopimuksen 69 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti.
3. Belgian kuningaskunta ja Luxemburgin suurherttuakunta voivat väliaikaisesti jatkaa valuutan kaksikurssijärjestelmän soveltamista liitteessä V säädetyin edellytyksin ja siinä säädettyjä määräaikoja noudattaen.
4. Vapaa-ajan asunnon ostamista koskevan kansallisen lainsäädännön voimassaoloa voidaan jatkaa, kunnes neuvosto hyväksyy tätä koskevia uusia säännöksiä perustamissopimuksen 69 artiklan mukaisesti. Tämä säännös ei vaikuta muiden yhteisön lainsäädäntöön kuuluvien säännösten soveltamiseen.
5. Komissio tekee viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1988 neuvostolle ehdotukset erilaisista kansallisista talletusten verotusjärjestelmistä ja niiden soveltamisen valvontajärjestelmistä aiheutuvien vääristymien, veron kiertämisen ja veron välttämisen vaaran poistamiseksi tai vähentämiseksi.
Neuvosto ottaa kantaa näihin komission ehdotuksiin viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 1989. Perustamissopimuksen mukaisesti yhteisön verosäännökset on annettava yksimielisesti.
7 artikla
1. Jäsenvaltioiden on pyrittävä vapauttamaan pääomanliikkeisiin liittyvät valuutansiirrot kolmansiin maihin ja kolmansista maista yhtä laajalti kuin jäsenvaltioissa asuvien keskinäiset valuuttatoimet, jollei muualla tässä direktiivissä säädetystä muuta johdu.
Ensimmäisen alakohdan säännökset eivät estä soveltamasta suhteessa kolmansiin maihin kotimaisia sääntöjä tai yhteisön lainsäädäntöä, erityisesti sellaisia vastavuoroisuusehtoja, jotka koskevat sijoittautumista, rahoituspalvelujen tarjoamista ja arvopapereiden hyväksymistä pääomamarkkinoille.
2. Jos laajat lyhytaikaiset pääomanliikkeet kolmansiin maihin tai kolmansista maista aiheuttavat vakavaa häiriötä kaikkien tai joidenkin jäsenvaltioiden raha- tai rahoitusmarkkinoiden sisäisessä tai ulkoisessa tilanteessa taikka rasittavat vakavasti valuutanvaihtosuhteita yhteisössä tai yhteisön ja kolmansien maiden välillä, jäsenvaltioiden on neuvoteltava keskenään toimenpiteistä ongelmien ratkaisemiseksi. Nämä neuvottelut käydään komission tai jäsenvaltion aloitteesta keskuspankkien pääjohtajien komiteassa ja rahapoliittisessa komiteassa.
8 artikla
Rahapoliittinen komitea tutkii vähintään kerran vuodessa, miten pääomien vapaa liikkuvuus on toteutunut tämän direktiivin soveltamisen tuloksena. Tutkinta käsittää sellaiset luoton sekä rahoitus- ja rahamarkkinoiden kotimaista sääntelyä kos- kevat toimenpiteet, jotka voivat erityisesti vaikuttaa kansainvälisiin pääomanliikkeisiin ja kaikkiin muihin tähän direktiiviin liittyviin tekijöihin. Komitea antaa komissiolle kertomuksen tutkinnan tuloksista.
9 artikla
Kumotaan ensimmäinen direktiivi 11 päivältä toukokuuta 1960, ja direktiivi 72/156/ETY 1 päivästä heinäkuuta 1990 alkaen.
10 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Luxemburgissa 24 päivänä kesäkuuta 1988.