NEUVOSTON DIREKTIIVI 92/77/ETY,
annettu 19 päivänä lokakuuta 1992,
yhteisen arvonlisäverojärjestelmän täydentämisestä ja direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta (ALV-kantojen lähentäminen)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 99 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(),
sekä katsoo, että
yhteisön perustavoitteisiin kuuluva sisämarkkinoiden toteuttaminen edellyttää ensisijaisesti rajoilla tapahtuvien verotarkastusten lakkauttamista,
arvonlisäveron tarkastusten lakkauttaminen edellyttää kilpailun vääristymisen välttämiseksi paitsi yhdenmukaista arvonlisäveron määräytymisperustetta myös tiettyä määrää verokantoja sekä verokantojen tasojen riittävää lähentymistä jäsenvaltioiden välillä; tämän johdosta direktiiviä 77/388/ETY() olisi muutettava, ja
siirtymäkautena olisi oltava mahdollisuus tiettyihin verokantojen lukumäärää ja tasoa koskeviin poikkeuksiin,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Muutetaan direktiivi 77/388/ETY seuraavasti:
1. Korvataan 12 artiklan 3 kohta seuraavasti:
"3. a) Jäsenvaltioiden on 1 päivästä tammikuuta 1993 sovellettava yleistä verokantaa, jonka 31 päivään joulukuuta 1996 on oltava vähintään 15 prosenttia.
Komission 28 l artiklan mukaisesti siirtymäjärjestelmän toiminnasta antaman kertomuksen ja sen lopullista järjestelmää koskevien ehdotusten perusteella neuvosto päättää yksimielisesti 31 päivään joulukuuta 1995 mennessä 31 päivästä joulukuuta 1996 sovellettavasta yleisen verokannan vähimmäistasosta.
Jäsenvaltiot voivat myös soveltaa joko yhtä tai kahta alennettua verokantaa. Alennettujen verokantojen on oltava vähintään 5 prosenttia, ja niitä on sovellettava yksinomaan liitteessä H tarkoitettujen tavaroiden luovutuksiin ja palvelujen suorituksiin.
b) Jäsenvaltiot voivat soveltaa alennettua verokantaa maakaasun ja sähkön toimituksiin, jos tämä ei aiheuta kilpailun vääristymisen vaaraa. Jäsenvaltion, joka aikoo soveltaa tällaista verokantaa, on annettava asia etukäteen tiedoksi komissiolle. Komissio ilmaisee kantansa siihen, onko kilpailun vääristymisen vaara olemassa. Jos komissio ei ole ilmaissut kantaansa kolmen kuukauden kuluessa tiedoksiannon saamisesta, ei kilpailun vääristymisen vaaraa katsota olevan.
c) Taide-, antiikki- ja keräilyesineisiin sovellettavia verokantoja koskevat säännöt määrätään käytettyihin tavaroihin, taide-, antiikki- ja keräilyesineisiin sovellettavasta erityisjärjestelmästä annettavassa direktiivissä. Neuvosto antaa mainitun direktiivin 31 päivään joulukuuta 1992 mennessä.
d) Neuvosto antaa yksimielisesti komission ehdotuksesta 31 päivään joulukuuta 1994 mennessä muiden kuin liitteessä H olevaan 1 ryhmään kuuluvien maataloustuotteiden verotusta koskevat säännöt.
Jäsenvaltiot, jotka tällä hetkellä soveltavat alennettua verokantaa, voivat pysyttää sen voimassa 31 päivään joulukuuta 1994; jäsenvaltiot, jotka tällä hetkellä soveltavat yleistä verokantaa, eivät voi soveltaa alennettua verokantaa. Tämä mahdollistaa yleisen verokannan soveltamisen lykkäämisen kahdella vuodella.
e) Kultaan sovellettavia verokantoja ja järjestelmää koskevat säännöt määrätään kultaan sovellettavasta erityisjärjestelmästä annetussa direktiivissä. Komissio tekee ajoissa ehdotuksen, jotta neuvosto voisi yksimielisesti 31 päivään joulukuuta 1992 mennessä antaa mainitun direktiivin.
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet petoksen torjumiseksi tällä alalla 1 päivästä tammikuuta 1993. Näissä toimenpiteissä voidaan ottaa käyttöön sellainen yhden jäsenvaltion alueella tapahtuvien verovelvollisten välisten kullan toimitusten ALV:n laskentajärjestelmä, jossa ostaja maksaa veron myyjän nimissä ja saa samalla vähentää tämän määrän ostoon sisältyvänä verona."
2. Poistetaan 12 artiklan 4 kohdan ensimmäinen virke.
3. Lisätään 12 artiklan 4 kohtaan alakohta seuraavasti:
"Komission kertomuksen perusteella neuvosto tarkastelee vuodesta 1994 kahden vuoden välein uudelleen alennettujen verokantojen soveltamisalaa. Neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta päättää liitteessä H esitetyn tavaroiden ja palvelujen luettelon muuttamisesta."
4. Korvataan 28 artiklan 2 kohta seuraavasti:
"2. Sen estämättä, mitä 12 artiklan 3 kohdassa säädetään, jäljempänä olevia säännöksiä sovelletaan 28 l artiklassa tarkoitettuna siirtymäkautena.
a) Sellaiset vapautukset, joihin liittyy edeltävässä vaiheessa maksetun veron palauttaminen ja 12 artiklan 3 kohdassa määrättyä alennettujen verokantojen vähimmäisverokantaa alhaisemmat alennetut verokannat, joita sovellettiin 1 päivänä tammikuuta 1991 ja jotka ovat yhteisön lainsäädännön mukaiset sekä täyttävät 11 päivänä huhtikuuta 1967 annetun toisen neuvoston direktiivin 17 artiklan viimeisessä luetelmakohdassa tarkoitetut edellytykset, voidaan pysyttää voimassa.
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet näihin liiketoimiin liittyvien omien varojen määräämisen varmistamiseksi.
Jos tämän kohdan säännökset Irlannin osalta vääristävät kilpailua lämmitykseen ja valaistukseen tarkoitettujen energiatuotteiden toimituksessa, komissio voi nimenomaisesta pyynnöstä antaa tälle jäsenvaltiolle luvan soveltaa alennettua verokantaa näihin toimituksiin 12 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Tällöin Irlannin on esitettävä komissiolle pyyntö, johon on liitettävä kaikki tarpeelliset tiedot. Jos komissio ei ole ilmaissut kantaansa kolmen kuukauden kuluessa pyynnön saamisesta, Irlannin katsotaan saaneen luvan soveltaa ehdotettuja alennettuja verokantoja.
b) Jäsenvaltiot, jotka 1 päivänä tammikuuta 1991 yhteisön lainsäädännön mukaisesti myönsivät vapautuksia, joihin liittyy edeltävässä vaiheessa maksetun veron palauttaminen tai jotka sovelsivat 12 artiklan 3 kohdassa määrättyä alennettujen verokantojen vähimmäisverokantaa alhaisempia alennettuja verokantoja muihin kuin liitteessä H tarkoitettuihin tavaroihin ja palveluihin, voivat soveltaa alennettua verokantaa tai jompaakumpaa 12 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua alennettua verokantaa tällaisten tavaroiden luovutuksiin tai tällaisten palvelujen suorituksiin.
c) Jäsenvaltiot, jotka 12 artiklan 3 kohdan mukaisesti ovat velvollisia korottamaan 1 päivänä tammikuuta 1991 voimassa ollutta yleistä verokantaansa enemmän kuin 2 prosenttia, voivat soveltaa 12 artiklan 3 kohdassa määrättyä alennettujen verokantojen vähimmäisverokantaa alhaisempaa alennettua verokantaa liitteessä H tarkoitettujen ryhmien tavaroiden luovutuksiin ja palvelujen suorituksiin. Lisäksi nämä jäsenvaltiot voivat soveltaa tällaista verokantaa ravintolapalveluihin, lastenvaatteisiin ja -jalkineisiin sekä majoitustoimintaan. Jäsenvaltiot eivät tämän kohdan perusteella saa ottaa käyttöön vapautuksia, joihin liittyy edeltävässä vaiheessa maksetun veron palauttaminen.
d) Jäsenvaltiot, jotka 1 päivänä tammikuuta 1991 sovelsivat alennettua verokantaa ravintolapalveluihin, lastenvaatteisiin ja -jalkineisiin sekä majoitustoimintaan, voivat jatkaa tällaisen verokannan soveltamista näiden tavaroiden luovutuksiin tai palvelujen suorituksiin.
e) Jäsenvaltiot, jotka 1 päivänä tammikuuta 1991 sovelsivat alennettua verokantaa muiden kuin liitteessä H tarkoitettujen tavaroiden luovutuksiin ja palvelujen suorituksiin, voivat soveltaa alennettua verokantaa tai jompaakumpaa 12 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua alennettua verokantaa näihin luovutuksiin, jos tämä verokanta on vähintään 12 prosenttia.
f) Helleenien tasavalta voi soveltaa manner-Kreikassa sovellettavia ALV-kantoja enintään 30 prosenttia alhaisempia verokantoja Lesboksen, Khioksen, Samoksen, Dodekanesian ja Kykladien alueilla ja seuraavilla Egeanmeren saarilla: Thassos, Pohjois-Sporadit, Samothrake ja Skyros.
g) Neuvosto tarkastelee komission kertomuksen perusteella 31 päivään joulukuuta 1994 mennessä uudelleen a f alakohtaa erityisesti sisämarkkinoiden toimivuuden kannalta. Jos todetaan huomattavia kilpailun vääristymiä, neuvosto toteuttaa yksimielisesti komission ehdotuksesta aiheelliset toimenpiteet."
5. Lisätään tämän direktiivin liitteenä oleva liite H.
2 artikla
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säädökset voimaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1992. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
3 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Luxemburgissa 19 päivänä lokakuuta 1992.