32000D0024
L 009/24
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 22 декември 1999 година
за предоставяне на гаранция от Общността на Европейската инвестиционна банка в случай на загуби, произтичащи от заеми за проекти, осъществявани извън Общността (Централна и Източна Европа, средиземноморските страни, Латинска Америка и Азия, Южноафриканската република)
(2000/24/ЕО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 308 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2)
като има предвид, че:
(1)
Европейският съвет от Мадрид на 15 и 16 декември 1995 г. потвърди значението на Европейската инвестиционна банка, наричана по-долу „ЕИБ“, като инструмент за сътрудничество между Общността и Латинска Америка, и призова ЕИБ да засили дейността си в региона; като има предвид, че тези проекти би трябвало да представляват интерес както за Общността, така и за съответните страни.
(2)
Европейският съвет от Флоренция на 21 и 22 юни 1996 г. приветства резултатите от срещата на върха Азия-Европа, която отбеляза поврат в отношенията между двата континента.
(3)
Европейският съвет от Амстердам на 16 и 17 юни 1997 г. приветства заключенията, приети на Втората евро-средиземноморска конференция, която се проведе в Ла Валета, Малта, на 15 и 16 април 1997 г. и потвърди отново договорените в Барселона през 1995 г. цели и принципи.
(4)
Европейският съвет от Люксембург на 12 и 13 декември 1997 г. даде началото на процеса на разширяване със страните от Централна и Източна Европа и Кипър.
(5)
Европейският съвет от Кардиф на 15 и 16 юни 1998 г. приветства усилията, които Южноафриканската република полага за модернизиране на икономиката си, и интегрирането ѝ в световната търговска система.
(6)
ЕИБ приключва настоящите си програми за отпускане на заеми за Централна и Източна Европа, средиземноморския регион и Южноафриканската република съгласно Решение 97/256/ЕО (3), както и кредитирането, което се регулира с Протокола за финансово сътрудничество с Бившата югославска република Македония съгласно Решение 98/348/ЕО на Съвета (4).
(7)
Съветът прикани ЕИБ да предприеме операции в Босна и Херцеговина; тези операции могат да бъдат продължени при условие на положителен доклад, който да е изготвен, предвиден в Решение 98/729/ЕО (5).
(8)
Въпреки че Босна и Херцеговина и Бившата югославска република Македония (БЮРМ) са включени в региона на Централна и Източна Европа след приемането на Решение 97/256/ЕО, общият размер на отпуснатите заеми за страните кандидатки в този регион следва да бъде увеличен, предвид значението на предприсъединителния механизъм, който ЕИБ планира да създаде за отпускането на заеми от ЕИБ за проекти в тези страни, без гаранция от бюджета на Общността или държавите-членки.
(9)
При тези обстоятелства ЕИБ следва да гарантира, че неговите обезпечени заеми, отпускани в рамките на мандата за Централна и Източна Европа, ще финансират по-специално проекти в тези страни, които имат по-малко проекти, които са подходящи за финансиране по предприсъединителния механизъм или проекти в страни, които не са кандидатки за присъединяване.
(10)
Споразуменията за сътрудничество между Европейската общност и Непал, между Европейската общност и Лаоската народнодемократична република и между Европейската общност и Йемен влязоха в сила съответно на 1 юни 1996 г., 1 декември 1997 г. и 1 юли 1998 г.; споразумението за сътрудничество между Европейската общност и Южна Корея бе подписано на 28 октомври 1996 г.; като има предвид, че Непал, Йемен, Лаоската НДР и Южна Корея следва да станат бенефициери на финансиране от ЕИБ съгласно мандата на ЕИБ за Азия и Латинска Америка.
(11)
Целесъобразно е да се направят някои подобрения в програмите за дейностите по отношение на времетраенето и географското покритие на страните; целесъобразно е да се коригира общият размер на гаранцията и частта на заемите, за която ЕИБ е призована да покрие търговския риск от гаранции, предоставени от страна на недържавни организации.
(12)
Съветът приканва ЕИБ да продължи операциите си в подкрепа на инвестиционните проекти, осъществявани в тези страни, като ѝ предлага гаранцията, предвидена в настоящото решение.
(13)
През юни 1996 г. Комисията, със съгласието на ЕИБ, представи на Съвета предложение за нова система за гаранции за заемите, отпускани от ЕИБ за трети страни.
(14)
На 2 декември 1996 г. Съветът одобри заключенията за нов гаранционен механизъм за отпускане на заеми от ЕИБ за трети страни, в които се одобрява подходът на обща гаранция, без да се прави разлика между регионите и проектите, и се приема нова схема за подялба на риска; съгласно схемата за подялба на риска ЕИБ трябва да получи от трети лица достатъчни гаранции, предоставени от страна на недържавни организации за покриване на търговските рискове, като бюджетната гаранция покрива в този случай само политическите рискове, произтичащи от непрехвърлянето на валута, експроприация, война или граждански безредици.
(15)
Гаранционният механизъм не следва да засегне кредитния рейтинг на ЕИБ.
(16)
Регламент (ЕО, Евратом) № 1149/99 (6) преразгледа целевата сума и процента на захранване на гаранционния фонд за отпускане на заеми, създаден с Регламент (ЕО, Евратом) № 2728/94 (7).
(17)
Финансовата перспектива за периода 2000-2006 г. съгласно междуинституционалното споразумение от 6 май 1999 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията за бюджетната дисциплина и подобряване на бюджетната процедура (8) предвижда таван на резерва за гарантиране на заеми в бюджета на Общността в размер на 200 милиона EUR годишно.
(18)
Финансирането, предоставено от ЕИБ в трети страни, които отговарят на условията, следва да се управлява съгласно обичайните критерии и процедури на ЕИБ, включително подходящи мерки за контрол, както и съответните правила и процедури, отнасящи се за Сметната палата и Службата за борба с измамите (OLAF), по такъв начин, че да подкрепя политиките на Общността и да се засилва координацията с други финансови инструменти на Общността; между ЕИБ и Комисията се провеждат редовни консултации с цел да се осигури координиране на приоритетите и дейностите в тези страни и да се измери напредъкът в изпълнение на целите на съответните политики на Общността; Съветът на директорите на ЕИБ отговаря за определянето и редовното преразглеждане на целите на действията и за измерването на тяхното осъществяване; по-специално финансирането, предоставяно от ЕИБ в страните кандидатки, следва да отразява установените приоритети в партньорствата за присъединяване между Общността и тези страни; по този начин прозрачността при отпускането на заеми от ЕИБ съгласно настоящото решение следва да се увеличи значително.
(19)
От датата на влизане в сила на настоящото решение гаранцията от Общността, която покрива специалния механизъм, създаден за Турция след земетресението съгласно Решение 1999/786/ЕО (9) е под формата на удължаване на глобалната гаранция съгласно настоящото решение.
(20)
ЕИБ и Комисията ще приемат процедурите за предоставяне на споменатата гаранция.
(21)
За целите на приемането на настоящото решение единствените правомощия, предвидени в Договора, са тези, посочени в член 308 от него,
РЕШИ:
Член 1
1. Общността предоставя на ЕИБ глобална гаранция, в случай че тя не получи плащания, дължими по кредитите, които е предоставила, в съответствие с обичайните ѝ критерии и в подкрепа на съответните цели на външната политика на Общността за инвестиционни проекти, осъществявани в Централна и Източна Европа, средиземноморските страни, Латинска Америка и Азия и Южноафриканската република.
Гаранцията се ограничава до 65 % от общата сума на предоставените кредити, плюс всички свързани с тях суми. Общият таван на предоставените кредити е равен на 18 410 милиона EUR, разпределен както следва:
-
Централна и Източна Европа:
8 680 милиона EUR,
-
средиземноморските страни:
6 425 милиона EUR,
-
Латинска Америка и Азия:
2 480 милиона EUR,
-
Южноафриканската република:
825 милиона EUR
и обхваща период от седем години, който започва на 1 февруари 2000 г. за Централна и Източна Европа, средиземноморските страни, Латинска Америка и Азия, и започва на 1 юли 2000 г. за Южноафриканската република и завършва за всички региони на 31 януари 2007 г.
Комисията докладва за прилагането на настоящото решение най-късно на 31 януари 2004 г. или шест месеца преди някой от новите договори за присъединяване да влязат в сила, и правят предложения за изменение на настоящото решение, ако е целесъобразно. Съветът ще обсъжда и ще се произнесе по всяко предложение, влязло в сила, считано от 1 август 2004 г. или на датата на влизане в сила на всеки нов договор за присъединяване.
Ако при изтичането на гарантирания период на отпускане на заеми на 31 януари 2007 г. заемите, предоставени от ЕИБ, не са достигнали общите суми, посочени във втората алинея, този период автоматично се удължава с шест месеца.
2. Страните, обхванати в параграф 1, са:
-
Централна и Източна Европа: Албания, Босна и Херцеговина, България, Чешката република, Естония, Бивша югославска република Македония, Унгария, Латвия, Литва, Полша, Румъния, Република Словакия и Словения,
-
Средиземноморските страни: Алжир, Кипър, Египет, Израел, Йордания, Ливан, Малта, Мароко, Сирия, Тунис, Турция и Западната ивица Газа,
-
Латинска Америка: Аржентина, Боливия, Бразилия, Чили, Колумбия, Коста Рика, Еквадор, Салвадор, Гватемала, Хондурас, Мексико, Никарагуа, Панама, Парагвай, Перу, Уругвай и Венецуела,
-
Азия: Бангладеш, Бруней, Китай, Индия, Индонезия, Лаос, Макао, Малайзия, Монголия, Непал, Пакистан, Филипините, Сингапур, Южна Корея, Шри Ланка, Тайланд, Виетнам и Йемен,
-
Южноафриканската република.
3. ЕИБ се приканва да си постави за цел да покрие търговския риск при 30 % от кредитирането ѝ съгласно настоящото решение с гаранции, предоставени от страна на недържавни организации, доколкото е възможно въз основа на всеки индивидуален регионален мандат. Този процент трябва да се увеличава винаги когато е възможно, доколкото го позволява пазарът.
Член 2
Комисията информира Европейския парламент и Съвета всяка година за операциите, свързани с отпускането на заеми, и напредъка, осъществен във връзка с поделянето на риска съгласно член 1, параграф 3, като в същото време представя оценка на действието на схемата и на координацията между финансовите институции, действащи в тази област. Информацията от Комисията, предоставена на Европейския парламент и на Съвета, включва оценка на приноса на предоставянето на заеми съгласно настоящото решение за постигането на съответните цели на външната политика на Общността, като се вземат под внимание оперативните цели и съответните оценки за тяхната реализация, които следва да се установят от ЕИБ за заемите, отпускани по настоящото решение.
За целите, посочени в първата алинея, ЕИБ предава на Комисията съответната информация.
Член 3
ЕИБ и Комисията определят условията, съгласно които следва да се предостави гаранцията.
Член 4
Настоящото решение влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Съставено в Брюксел на 22 декември 1999 година.
NEUVOSTON PÄÄTÖS,
tehty 22 päivänä joulukuuta 1999,
yhteisön takuun myöntämisestä Euroopan investointipankille yhteisön ulkopuolisiin hankkeisiin myönnetyistä lainoista aiheutuvien tappioiden varalta (Keski- ja Itä-Eurooppa, Välimeren maat, Latinalainen Amerikka ja Aasia sekä Etelä-Afrikan tasavalta)
(2000/24/EY)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 308 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),
sekä katsoo seuraavaa:
1) Madridissa 15 ja 16 päivänä joulukuuta 1995 kokoontunut Eurooppa-neuvosto vahvisti Euroopan investointipankin, jäljempänä 'EIP', merkittävän aseman yhteisön ja Latinalaisen Amerikan välisen yhteistyön välineenä ja kehotti EIP:tä tehostamaan toimiaan alueella. Kyseisten hankkeiden tulisi olla sekä yhteisön että kyseisten maiden edun mukaisia.
2) Firenzessä 21 ja 22 päivänä kesäkuuta 1996 kokoontunut Eurooppa-neuvosto ilmaisi tyytyväisyytensä Aasian ja Euroopan välisen, näiden kahden mantereen välisissä suhteissa käännekohtaa merkinneen huippukokouksen tuloksiin.
3) Amsterdamissa 16 ja 17 päivänä kesäkuuta 1997 kokoontunut Eurooppa-neuvosto ilmaisi tyytyväisyytensä Vallettassa Maltalla 15 ja 16 päivänä huhtikuuta 1997 pidetyn toisen Euro-Välimeri-kokouksen päätelmiin, joissa vahvistettiin Barcelonassa vuonna 1995 sovitut periaatteet ja tavoitteet.
4) Luxemburgissa 12 ja 13 päivänä joulukuuta 1997 kokoontunut Eurooppa-neuvosto aloitti laajentumisprosessin Keski- ja Itä-Euroopan maiden ja Kyproksen kanssa.
5) Cardiffissa 15 ja 16 päivänä kesäkuuta 1998 kokoontunut Eurooppa-neuvosto ilmaisi tyytyväisyytensä Etelä-Afrikan tasavallan pyrkimyksiin uudenaikaistaa talouttaan ja yhdentää se maailman kauppajärjestelmään.
6) EIP on saattamassa päätökseen päätöksen 98/348/EY(3) mukaisesti nykyisiä Keski- ja Itä-Eurooppaa, Välimeren aluetta, Aasiaa ja Latinalaista Amerikkaa sekä Etelä-Afrikan tasavaltaa koskevia, päätöksen 97/256/EY(4) mukaisia lainaohjelmia sekä lainanantoa, jota ohjaa entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian kanssa tehty pöytäkirja rahoitusyhteistyöstä.
7) Neuvosto on kehottanut EIP:tä aloittamaan toiminnan Bosniassa ja Hertsegovinassa. Kyseisiä toimia voidaan jatkaa, jos niistä päätöksen 98/729/EY(5) mukaisesti esitettävä kertomus on myönteinen.
8) Vaikka Bosnia ja Hertsegovina ja entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia on sisällytetty Keski- ja Itä-Euroopan alueeseen sen jälkeen, kun päätös 97/256/EY tehtiin, EIP:n kokonaislainanantoa tämän alueen hakijavaltioille olisi lisättävä ottaen huomioon sen, että EIP suunnittelee perustavansa huomattavan jäsenyyttä valmistelevan rahoitusjärjestelyn, jolla se antaa luottoa asianomaisissa maissa toteutettaville hankkeille ilman yhteisön talousarviosta myönnettyä tai jäsenvaltioiden takausta.
9) EIP:n olisi näissä olosuhteissa huolehdittava siitä, että sen takauksen kattamalla lainanannolla Keski- ja Itä-Eurooppaa koskevan valtuuden puitteissa rahoitetaan hankkeita erityisesti sellaisissa maissa, joissa on vähemmän liittymistä edeltävän järjestelyn mukaiseen rahoitukseen soveltuvia hankkeita, tai muiden kuin hakijamaiden hankkeita.
10) Euroopan yhteisön ja Nepalin välinen yhteistyösopimus tuli voimaan 1 päivänä kesäkuuta 1996, Euroopan yhteisön ja Laon kansantasavallan välinen yhteistyösopimus 1 päivänä joulukuuta 1997 sekä Euroopan yhteisön ja Jemenin välinen yhteistyösopimus 1 päivänä heinäkuuta 1998. Euroopan yhteisön ja Etelä-Korean välinen yhteistyösopimus allekirjoitettiin 28 päivänä lokakuuta 1996. Nepalista, Jemenistä, Laon demokraattisesta kansantasavallasta ja Etelä-Koreasta olisi tultava EIP:n rahoituksen saajia EIP:n Aasiaa ja Latinalaista Amerikkaa koskevan valtuuden perusteella.
11) On aiheellista toteuttaa tiettyjä parannuksia toimintaohjelmissa niiden keston ja niiden kattamien maiden osalta. On aiheellista mukauttaa yleistakauksen prosenttimäärää sekä lainanannon sitä osuutta, jonka osalta EIP:tä kehotetaan kattamaan kaupallinen riski muilla kuin valtion takauksilla.
12) Neuvosto kehottaa EIP:tä jatkamaan toimenpiteitään, joilla tuetaan mainituissa maissa toteutettavia investointihankkeita, ja tarjoaa pankille tässä päätöksessä säädettävän takuun.
13) Kesäkuussa 1996 komissio esitti yhteistyössä EIP:n kanssa neuvostolle ehdotuksen uudeksi takuujärjestelmäksi, joka koskee EIP:n kolmansiin maihin myöntämiä lainoja.
14) Neuvosto hyväksyi 2 päivänä joulukuuta 1996 päätelmät, jotka koskevat EIP:n kolmansiin maihin myöntämien lainojen uusia takuujärjestelyjä ja joiden mukaan hyväksytään yleistakuu erottelematta alueita ja hankkeita sekä riskinjako-ohjelma. Riskinjako-ohjelmassa EIP varmistaa riittävät muiden kolmansien osa-puolten kuin valtioiden takuut kaupallisille riskeille, jolloin talousarviotakuu koskee tässä tapauksessa vain poliittisia riskejä, jotka aiheutuvat valuutansiirtojen estämisestä, pakkolunastuksesta, sodasta tai kansalaislevottomuuksista.
15) Takuujärjestelyt eivät saisi vaikuttaa EIP:n erinomaiseen luottoasemaan.
16) Neuvoston asetuksessa (EY, Euratom) N:o 1149/1999(6) tarkistettiin asetuksessa (EY, Euratom) N:o 2728/94(7) vahvistettu lainatakuurahaston tavoitesumma ja suoritettavat määrät.
17) Talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja talousarviomenettelyn parantamisesta 6 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen(8) mukaisissa kauden 2000-2006 rahoitusnäkymissä ennakoidaan yhteisön talousarvion lainatakuuvarauksen enimmäismääräksi 200 miljoonaa euroa vuodessa.
18) EIP:n rahoitusta tukikelpoisissa kolmansissa maissa olisi hallinnoitava EIP:n tavanomaisia arviointiperusteita ja menettelyjä noudattaen, mukaan lukien aiheelliset valvontatoimenpiteet sekä tilintarkastustuomioistuinta ja Euroopan petostentorjuntavirastoa koskevat säännöt ja menettelyt siten, että tuetaan yhteisön politiikkoja ja vahvistetaan yhteensovittamista yhteisön muiden rahoitusvälineiden kanssa. EIP ja komissio neuvottelevat säännöllisesti varmistaakseen painopistealueiden ja hankkeiden koordinaation kyseisissä maissa ja arvioidakseen yhteisön asiaankuuluvien poliittisten tavoitteiden toteuttamisessa tapahtunutta kehitystä. Toiminnallisten tavoitteiden asettaminen ja säännöllinen tarkastelu sekä niiden toteutumisen arviointi ovat EIP:n hallintoneuvoston vastuulla. Erityisesti EIP:n rahoituksella hakijamaissa on tuettava yhteisön ja kyseisten maiden liittymiskumppanuuksissa sovittuja tärkeimpiä hankkeita. EIP:n tämän päätöksen mukaisen lainanannon avoimuutta olisi parannettava huomattavasti.
19) Tämän päätöksen noudattamispäivästä alkaen yhteisön takaus, joka kattaa päätöksessä 1999/786/EY(9) vahvistetun erityslainanannon Turkin maanjäristyksestä aiheutuneiden vahinkojen korvaamiseksi, toteutetaan laajentamalla tämän päätöksen mukaista yhteisön yleistakausta.
20) EIP ja komissio päättävät menettelyistä, joilla mainittu takaus myönnetään.
21) Ainoat perustamissopimuksen tämän päätöksen tekemiseksi antamat toimivaltuudet ovat sen 308 artiklassa,
ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
1 artikla
1. Yhteisö myöntää EIP:lle yleistakuun kaikille sen saamatta jääneille mutta erääntyneille maksuille, jotka koskevat Keski- ja Itä-Euroopassa, Välimeren maissa, Latinalaisessa Amerikassa ja Aasiassa sekä Etelä-Afrikan tasavallassa toteutettuihin investointihankkeisiin tavanomaisin ehdoin ja yhteisön asiaankuuluvien ulkopoliittisten tavoitteiden tueksi avattuja luottoja.
Takuun enimmäismäärä on 65 prosenttia avattujen luottojen ja kaikkien niihin liittyvien erien yhteismäärästä. Avattujen luottojen kokonaismäärä saa olla enintään 18410 miljoonaa euroa, ja se jakautuu seuraavasti:
- Keski- ja Itä-Eurooppa
8680 miljoonaa euroa
- Välimeren maat
6425 miljoonaa euroa
- Latinalainen Amerikka ja Aasia
2480 miljoonaa euroa
- Etelä-Afrikan tasavalta
825 miljoonaa euroa.
Takuu on voimassa seitsemän vuoden ajan, joka Keski- ja Itä-Euroopan, Välimeren maiden, Latinalaisen Amerikan ja Aasian osalta alkaa 1 päivästä helmikuuta 2000 sekä Etelä-Afrikan tasavallan osalta 1 päivästä heinäkuuta 2000 ja päättyy kaikkien alueiden osalta 31 päivänä tammikuuta 2007.
Komissio antaa tämän päätöksen soveltamista koskevan kertomuksen viimeistään 31 päivänä tammikuuta 2004 tai kuusi kuukautta ennen mahdollisten uusien liittymissopimusten voimaantuloa sekä tekee tarvittaessa ehdotuksia tämän päätöksen muuttamisesta. Neuvosto käsittelee mahdolliset ehdotukset ja toteuttaa niitä koskevat toimenpiteet 1 päivästä elokuuta 2004 tai mahdollisten uusien liittymissopimusten voimaantulopäivästä alkaen.
Jos EIP:n myöntämien lainojen kokonaismäärä on lainatakuukauden päättyessä 31 päivänä tammikuuta 2007 jäänyt toisessa kohdassa mainittuja kokonaismääriä pienemmäksi, kyseistä kautta jatketaan ilman eri toimenpiteitä kuudella kuukaudella.
2. Edellä 1 kohtaan sisältyvät seuraavat maat:
- Keski- ja Itä-Eurooppa: Albania, Bosnia ja Hertsegovina, Bulgaria, Latvia, Liettua, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia, Puola, Romania, Slovakia, Slovenia, Tsekki, Unkari ja Viro,
- Välimeren maat: Algeria, Egypti, Israel, Jordania, Kypros, Libanon, Malta, Marokko, Syyria, Tunisia, Turkki sekä Länsirannan ja Gazan alue,
- Latinalainen Amerikka: Argentiina, Bolivia, Brasilia, Chile, Costa Rica, Ecuador, Guatemala, Honduras, Kolumbia, Meksiko, Nicaragua, Panama, Paraguay, Peru, El Salvador, Uruguay ja Venezuela,
- Aasia: Bangladesh, Brunei, Etelä-Korea, Filippiinit, Indonesia, Intia, Jemen, Kiina, Laos, Macao, Malesia, Mongolia, Nepal, Pakistan, Singapore, Sri Lanka, Thaimaa ja Vietnam,
- Etelä-Afrikan tasavalta.
3. EIP:tä kehotetaan pyrkimään siihen, että tämän päätöksen nojalla myönnettäviin lainoihin liittyvä kaupallinen riski katetaan 30 prosentin osalta muilla kuin valtion takauksilla mahdollisimman laajalti yksittäisiin aluekohtaisiin valtuuksiin perustuen. Prosenttimäärää nostetaan aina kun se markkinoiden kannalta on mahdollista.
2 artikla
Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuosittain selvityksen lainatoimista ja 1 artiklan 3 kohdan mukaisen riskien jakamisen edistymistä koskevasta tilanteesta sekä esittää samanaikaisesti järjestelmän toimintaa ja kyseisellä alueella toimivien rahoituslaitosten toimien yhteensovittamista koskevan arvioinnin. Euroopan parlamentille ja neuvostolle annettavassa selvityksessä on oltava arvio tämän päätöksen mukaisen lainanannon vaikutuksesta yhteisön asiaankuuluvien ulkopoliittisten tavoitteiden saavuttamiseen, ja siinä on otettava huomioon toiminnalliset tavoitteet ja niiden saavuttamisen asianmukainen arviointi, jonka EIP suorittaa tämän päätöksen mukaista lainanantoa varten.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua tarkoitusta varten EIP toimittaa komissiolle kaikki tarvittavat tiedot.
3 artikla
EIP ja komissio päättävät takuun myöntämisen ehdoista.
4 artikla
Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä 22 päivänä joulukuuta 1999.