Komission päätös,
tehty 18 päivänä joulukuuta 2001,
neuvoston päätöksen 2000/596/EY yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä Euroopan pakolaisrahastosta yhteisrahoitettujen toimien hallinnointi- ja valvontajärjestelmien sekä rahoitusoikaisujen osalta
(tiedoksiannettu numerolla K(2001) 4372)
(2002/307/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon Euroopan pakolaisrahaston perustamisesta 28 päivänä syyskuuta 2000 tehdyn neuvoston päätöksen 2000/596/EY(1), ja erityisesti sen ja 24 artiklan,
on kuullut päätöksen 2000/596/EY 21 artiklan 1 kohdalla perustettua neuvoa-antavaa komiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Euroopan pakolaisrahastosta (jäljempänä "rahasto") myönnettävien tukien moitteettoman hallinnoinnin varmistamiseksi jäsenvaltioiden olisi laadittava suuntaviivat yhteisrahoitettavien toimien täytäntöönpanosta vastaavan viranomaisen tehtävien järjestämiseksi.
(2) Sen varmistamiseksi, että yhteisön varoja käytetään moitteettoman varainhoidon periaatteiden mukaisesti, jäsenvaltioiden on otettava käyttöön riittävän kirjausketjun takaavat hallinnointi- ja valvontajärjestelmät ja tarjottava komissiolle apua tarkastusten toteuttamiseksi muun muassa pistokokein.
(3) Yhteisön varojen tehokkaan ja asianmukaisen käytön varmistamiseksi olisi laadittava yhdenmukaiset perusteet tarkastuksille, joita jäsenvaltiot toteuttavat päätöksen 2000/596/EY 18 artiklan mukaisesti.
(4) Sen varmistamiseksi, että päätöksen 2000/596/EY 17 artiklan 2 kohdan nojalla rahastosta suoritettavien maksujen perusteena olevia menoilmoituksia käsitellään yhdenmukaisesti, olisi laadittava menoilmoituksen malli.
(5) Aiheettomasti myönnettyjen summien perimiseksi takaisin päätöksen 2000/596/EY 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti, on säädettävä, että jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ilmenneistä väärinkäytöksistä ja annettava tietoja hallinnollisten ja oikeudellisten menettelyjen kulusta.
(6) Päätöksen 2000/596/EY 19 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden on tehtävä tarvittavat rahoitusoikaisut, jotka liittyvät yksittäisiin tai järjestelmällisiin väärinkäytöksiin, peruuttamalla yhteisön rahoitusosuus kokonaan tai osittain. Mainitun säännöksen yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi koko yhteisössä on määriteltävä säännöt tehtävien oikaisujen määrittämiseksi ja selvitysten antamisesta komissiolle.
(7) Jos jäsenvaltio ei täytä sille päätöksen 2000/596/EY 19 artiklan 1 kohdan tai 18 artiklan nojalla kuuluvia velvoitteita, komissio voi itse tehdä rahoitusoikaisut kyseisen päätöksen 18 artiklan 4 kohdan nojalla. Oikaisu on määrättävä mahdollisuuksien mukaan yksittäisiin tapauksiin liittyvän todistusaineiston perusteella, ja sen on oltava suhteellisuusperiaate huomioon ottaen saman suuruinen kuin rahastosta väärin perustein korvatut menot. Jos väärinkäytöksen vaikutusten tarkka laskeminen ei ole mahdollista tai toteutettavissa tai jos olisi kohtuutonta peruuttaa menojen korvaukset kokonaan, komissio tekee oikaisun ekstrapolaation perusteella tai kiinteämääräisesti sen väärinkäytöksen laajuuden ja vaikutusten perusteella, jonka ehkäisyn, tutkimisen ja oikaisun jäsenvaltio on laiminlyönyt.
(8) On tarpeen täsmentää joitakin yksityiskohtaisia sääntöjä päätöksen 2000/596/EY 19 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen rahoitusoikaisujen toteuttamiseksi ja säätää näiden sääntöjen soveltamisesta kyseisen päätöksen 18 artiklan 4 kohdan b alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa.
(9) On vahvistettava viivästyskorko, jota päätöksen 2000/596/EY 19 artiklan 3 kohdan mukaisesti on maksettava komissiolle kaikista aiheettomasti maksetuista ja palautettavista määristä.
(10) Tämän päätöksen soveltaminen ei rajoita valtiontukien takaisin perimistä EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999(2) 14 artiklan nojalla.
(11) Tämän päätöksen soveltaminen ei rajoita komission paikan päällä suorittamista tarkastuksista ja todentamisista Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten ja muiden väärinkäytösten estämiseksi 11 päivänä marraskuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2185/96(3) säännösten soveltamista,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
I LUKU
SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT
1 artikla
Tässä päätöksessä vahvistetaan neuvoston päätöksen 2000/596/EY yksityiskohtaiset soveltamissäännöt Euroopan pakolaisrahastosta (jäljempänä "rahasto") myönnettyjen tukien hallinnointi- ja valvontajärjestelmille, joita jäsenvaltiot ylläpitävät, sekä menettely, jota sovelletaan toteutettaessa kyseisiin tukiin määrättäviä rahoitusoikaisuja.
2 artikla
Tässä päätöksessä
a) "vastuuviranomaisella" tarkoitetaan viranomaista, jonka jäsenvaltio on nimennyt päätöksen 2000/596/EY 7 artiklan mukaisesti;
b) "välittäjäelimellä" tarkoitetaan julkisia viranomaisia tai valtiosta riippumattomia järjestöjä, joille vastuuviranomaiset ovat delegoineet täytäntöönpanovastuun päätöksen 2000/596/EY 7 artiklan mukaisesti.
II LUKU
HALLINNOINTI- JA VALVONTAJÄRJESTELMÄT
3 artikla
1. Päätöksen 2000/596/EY 18 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti jäsenvaltiot laativat suuntaviivat vastuuviranomaiselle ja välittäjäelimille, joille täytäntöönpanovastuu on delegoitu.
Rajoittamatta päätöksen 2000/596/EY 18 artiklan 1 kohdan soveltamista, suuntaviivat koskevat hallinnointi- ja valvontajärjestelmien järjestämistä, jotka ovat tarpeen yhteisön tukea koskevien hakemusten aiheellisuuden, sääntöjenmukaisuuden ja tukikelpoisuuden varmistamiseksi, ja ne perustuvat liitteessä I esitettyihin ohjeisiin parhaista hallinnointikäytänteistä.
2. Jos kaikki tai määrätty osa vastuuviranomaisen tehtävistä on delegoitu välittäjäelimille, 1 kohdassa tarkoitetuissa suuntaviivoissa on tarkennettava yksityiskohtaiset säännöt erityisesti seuraavien seikkojen osalta:
a) tehtävien määrittely ja selkeä jako, erityisesti siltä osin kuin on kyse hallinnoinnista, maksamisesta, valvomisesta ja sen varmistamisesta, että noudatetaan
i) päätöksen 2000/596/EY 8 artiklassa tarkoitettujen yhteisrahoitushakemusten hyväksymistä koskevissa komission päätöksissä olevia vaatimuksia,
ii) komission päätöksen 2001/275/EY liitteeseen I sisältyviä menojen tukikelpoisuuden sääntöjä(4), ja
iii) yhteisön politiikkoja ja toimia kuten kilpailusääntöjä sekä julkisia hankintoja, ympäristönsuojelua, miesten ja naisten välisen eriarvoisuuden poistamista ja näiden välisen tasa-arvon lisäämistä koskevia sääntöjä;
b) tehokkaiden järjestelmien käyttöönotto sen takaamiseksi, että täytäntöönpanoelimet käyttävät toimivaltaansa asianmukaisella tavalla; ja
c) selvityksen antaminen vastuuviranomaiselle tehtävien hoitamisesta ja siinä käytetyistä keinoista.
3. Päätöksen 2000/596/EY 18 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti jäsenvaltiot toimittavat komissiolle viimeistään kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen voimaantulosta ja täydennyksenä ensimmäiseen yhteisrahoitushakemukseen sisältyneisiin tietoihin kuvauksen hallinnointi- ja valvontajärjestelmistä ja niiden parantamissuunnitelmista ottamalla huomioon yleisesti tunnustetut ja liitteessä I esitetyt ohjeet parhaista hallinnointikäytänteistä.
Kustakin vastuuviranomaisesta on toimitettava seuraavat tiedot:
a) viranomaisen tehtävät;
b) tehtävien jakaminen vastuuviranomaisessa tai välittäjäelimessä siten, että hallinnointi-, maksu- ja valvontatehtävät on erotettu riittävästi toisistaan moitteettoman varainhoidon varmistamiseksi;
c) tiedot mahdollisista välittäjäelimistä;
d) rahoitushakemusten vastaanottamis-, tarkastus- ja vahvistusmenettelyt sekä menojen hyväksymis-, maksu- ja kirjaamismenettelyt;
e) sisäisiä tarkastuksia tai vastaavia menettelyjä koskevat määräykset.
4. Komissio tutkii yhteistyössä jäsenvaltion kanssa hallinnointi- ja valvontajärjestelmät ja ilmoittaa havaituista puutteista, jotka rajoittavat rahaston toiminnan tarkastusten läpinäkyvyyttä tai estävät komissiota suorittamasta sille perustamissopimuksen 274 artiklan nojalla kuuluvia tehtäviä.
4 artikla
1. Jäsenvaltioiden hallinnointi- ja valvontajärjestelmien on taattava riittävä kirjausketju.
2. Kirjausketjua pidetään riittävänä, jos sen avulla voidaan
a) tarkistaa, että komissiolle ilmoitetut menojen todennetut kokonaismäärät vastaavat yksittäisiä menoselvityksiä ja niihin liittyviä tositteita eri hallinnon ja tuensaajien tasoilla, myös hankkeet toteuttavien elinten tai yritysten tasolla; ja
b) valvoa käytettävissä olevien yhteisön ja jäsenvaltioiden varojen myöntämistä ja siirtämistä.
Liitteessä II on ohjeellinen kuvaus riittävän kirjausketjun tietoja koskevista vaatimuksista.
3. Vastuuviranomaisen on otettava käyttöön menettelyjä sen varmistamiseksi, että tietyn kansallisen täytäntöönpano-ohjelman osana suoritettuihin maksuihin liittyvien asiakirjojen säilytyspaikka tunnetaan ja että nämä asiakirjat voidaan toimittaa tarkastettavaksi seuraavien tahojen pyynnöstä:
a) rahoitushakemusten käsittelystä vastaavan viranomaisen henkilöstö;
b) kansalliset tilintarkastusviranomaiset, jotka suorittavat tämän päätöksen 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja tarkastuksia;
c) vastuuviranomaisen yksikkö tai elin, jonka tehtävänä on varmentaa päätöksen N:o 2000/596/EY 17 artiklassa säädetyt väli- ja loppumaksupyynnöt; ja
d) Euroopan komission ja tilintarkastustuomioistuimen toimeksiannon saaneet virkamiehet ja toimihenkilöt.
Tarkastuksista vastaavat viranomaiset tai tähän tehtävään valtuutetut henkilöt voivat vaatia, että heille toimitetaan jäljennökset tässä kohdassa tarkoitetuista asiakirjoista.
4. Vastuuviranomaisten on pidettävä komission saatavilla viiden vuoden ajan komission suorittamasta loppuerän maksusta kaikki kyseisen tukitoimen kustannuksiin ja valvontaan liittyvät asiakirjat joko alkuperäisinä tai yleisesti hyväksyttyjä tietojärjestelmiä käyttäen oikeaksi todistettuina jäljennöksinä. Kyseisen määräajan laskeminen keskeytyy oikeuskäsittelyn ajaksi tai komission perustellusta pyynnöstä.
5 artikla
1. Jäsenvaltioiden on järjestettävä riittävään otokseen perustuvia toimenpiteiden jälkitarkastuksia, joiden tarkoituksena on erityisesti
a) varmistaa käytössä olevien hallinnointi- ja valvontajärjestelmien tehokkuus;
b) tutkia riskianalyysiin perusteella valikoima eri tasoilla tehtyjä menoilmoituksia.
2. Tarkastuksissa on tarkastettava vähintään 20 prosenttia kunkin kansallisen täytäntöönpano-ohjelman kaikista tukikelpoisista menoista sekä 3 kohdan säännöksiin perustuva edustava otos hyväksytyistä hankkeista ja toimenpiteistä. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tarkastukset ja toimien täytäntöönpano- tai maksumenettelyt on erotettu toisistaan asianmukaisesti.
3. Valitut toimenpiteet on nimettävä, otantamenetelmä on kuvailtava ja toimitettujen tarkastusten sekä poikkeavuuksien ja sääntöjenvastaisuuksien osalta toteutettujen toimenpiteiden tuloksista on laadittava kertomus.
4. Tarkastettavia hankkeita koskevan otoksen on
a) sisällettävä riittävän suuri määrä riittävän erilaisia toimenpiteitä;
b) otettava huomioon kansallisissa tai yhteisön tarkastuksissa havaitut riskitekijät;
c) vastattava tuen keskittymistä tietyille tuensaajille niin, että tärkeimmät tuensaajat tulevat tarkastetuksi ainakin kerran ennen kunkin tukimuodon kansallisen täytäntöönpano-ohjelman loppuun saattamista.
6 artikla
Tarkastuksia toimittaessaan jäsenvaltioiden on varmistettava, että
a) hallinnointi- ja valvontajärjestelmiä sovelletaan tehokkaasti;
b) niiden välittäjäelinten, joille vastuuviranomainen on delegoinut tiettyjä tehtäviä, lopullisten tuensaajien ja mahdollisesti muiden hankkeita toteuttavien elinten tai yritysten hallussa on riittävästi tositteita kirjanpitoasiakirjoihin;
c) kirjausketju on riittävä;
d) menoja koskevat tiedot vastaavat laadultaan ja vaikutuksen ajoittumiselta yhteisön vaatimuksia, kansallisessa valintamenettelyssä vahvistettuja vaatimuksia, sopimuksen tai avustuksen myöntämissäädöksen määräyksiä ja toteutettuja toimia;
e) toimenpiteen kohde tai aiottu kohde vastaa päätöksen 2000/596/EY 8 artiklassa tarkoitetussa kansallisessa täytäntöönpano-ohjelmassa esitettyjä tavoitteita;
f) yhteisön rahoitusosuudet pysyvät päätöksen 2000/596/EY 13 artiklassa ja muissa rahoitusosuuksiin sovellettavissa yhteisön säädöksissä säädetyissä rajoissa ja että ne maksetaan lopullisille tuensaajille ilman vähennyksiä tai viivytyksiä;
g) asianmukainen kansallinen rahoitusosuus on annettu käyttöön;
h) yhteisrahoitetut hankkeet on toteutettu päätöksen 2000/596/EY 4 artiklan ja 9 artiklan 1 kohdan säännösten mukaisesti.
7 artikla
Tarkastuksissa on selvitettävä, ovatko mahdolliset ongelmat luonteeltaan järjestelmällisiä, jolloin niitä saattaa esiintyä myös muissa saman lopullisen tuensaajan toteuttamissa tai saman viranomaisen hallinnoimissa toimissa. Tarkastuksissa selvitetään myös tällaisten tilanteiden syyt ja mahdollinen tarve suorittaa lisätutkimuksia ja toteuttaa ennaltaehkäiseviä tai korjaavia toimenpiteitä.
8 artikla
Jäsenvaltioiden on laadittava komissiolle vuosittain päätöksen 2000/596/EY 20 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu yhteenveto tämän päätöksen 5, 6 ja 7 artiklan soveltamisesta edeltävänä vuonna ja täydennettävä tai ajankohtaistettava tarvittaessa 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua hallinnointi- ja valvontajärjestelmän kuvausta.
9 artikla
Kun kyseessä ovat sellaiset tukitoimenpiteet, joihin osallistuu useampia kuin yksi jäsenvaltio tai joiden edunsaajia on useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa, kyseiset jäsenvaltiot ja komissio antavat toisilleen moitteettoman valvonnan varmistamiseksi tarvittavan hallinnollisen avun.
III LUKU
MENOILMOITUKSET
10 artikla
1. Menoilmoitukset varmentaa liitteessä IV olevan mallin mukaisesti maksuviranomaisen virkamies tai yksikkö, jonka toiminta on maksumääräyksen antavasta yksiköstä riippumatonta.
2. Vastuuviranomaisen on huolehdittava kaikkien komissiolle tekemiensä menoilmoitusten osalta siitä, että kansallisia täytäntöönpano-ohjelmia hallinnoidaan kaikkien asiaan sovellettavien yhteisön säädösten mukaisesti ja että varat käytetään moitteettoman varainhoidon periaatteita noudattaen. Menoilmoituksen olisi varmennettava, että yhteisrahoitushakemus koskee vain menoja, jotka
a) ovat aiheutuneet päätöksen 2001/275/EY 2 artiklan d kohdassa määritellyille tuensaajille yhteisrahoitushakemuksen hyväksymistä koskevassa päätöksessä määriteltynä ohjelman tukikelpoisuusaikana;
b) liittyvät kyseisen kansallisen täytäntöönpano-ohjelman valintaperusteiden ja valintamenettelyjen mukaisesti valittuihin yhteisrahoitettaviin hankkeisiin ja joissa on noudatettu yhteisön sääntöjä koko menokauden ajan.
3. Jäsenvaltion on esitettävä liitteessä IV tarkoitettu loppukertomus kuuden kuukauden kuluessa ohjelman saattamisesta päätökseen. Jos kertomusta ei ole toimitettu komissiolle määräajassa, komissio lopettaa ohjelman ja peruuttaa siihen liittyvät määrärahat ilman eri toimenpiteitä.
4. Ennen kuin vastuuviranomainen esittää komissiolle maksupyynnön, sen on varmistettava, että tarkastukset ovat olleet riittäviä. Toimien toteuttamista kuvaillaan yksityiskohtaisesti päätöksen 2000/596/EY 20 artiklan 3 kohdassa tarkoitetussa loppukertomuksessa. Tarkastukset kohdistuvat toimenpiteiden konkreettisiin tuloksiin ja tehokkuuteen sekä rahoitukseen ja kirjanpitoon.
LUKU IV
JÄSENVALTIOIDEN TEKEMÄT RAHOITUSOIKAISUT
11 artikla
1. Jos kyseessä on järjestelmällinen väärinkäytös, päätöksen 2000/596/EY 19 artiklan 1 kohdan mukaisesti tehtävien tutkimusten on katettava kaikki hankkeet, joihin väärinkäytöksillä on voinut olla vaikutusta.
2. Peruuttaessaan yhteisön rahoitusosuuden kokonaan tai osittain jäsenvaltioiden on otettava huomioon väärinkäytösten luonne ja vakavuus sekä rahastolle aiheutunut taloudellinen vahinko.
3. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle päätöksen 2000/596/EY 20 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun yhteenvedon liitteenä luettelo edeltävänä vuonna aloitetuista tuen peruutusmenettelyistä.
12 artikla
1. Kun yhteisrahoitus peruutetaan päätöksen 2000/596/EY 18 artiklan 1 kohdan g alakohdan mukaisesti ja summat on perittävä takaisin, toimivaltainen yksikkö tai elin aloittaa takaisinperinnän ja ilmoittaa siitä vastuuviranomaiselle. Takaisinperintää koskevat tiedot toimitetaan komissiolle ja kirjanpidossa on noudatettava tämän päätöksen 13 artiklaa.
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle päätöksen 2000/596/EY 20 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa yhteenvedossa päätöksistään ja ehdotuksistaan käyttää peruutetut summat uudelleen.
13 artikla
Vastuuviranomaisen on pidettävä kirjaa jo suoritettuihin yhteisön tukimaksuihin liittyvistä takaisin perittävistä määristä ja varmistettava, että takaisinperintä toimitetaan viipymättä. Vastuuviranomaisen on takaisinperinnän jälkeen vähennettävä seuraavasta komissiolle osoitettavasta menoilmoituksesta takaisin perityt määrät tai, jos määrä ei riitä, suoritettava yhteisölle hyvitys. Takaisin perittäviin määriin lisätään korko, jota lasketaan eräpäivästä alkaen; korkokantana sovelletaan tiettyjen 21 päivänä joulukuuta 1977 annetun varainhoitoasetuksen säännösten soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 9 päivänä joulukuuta 1993 annetun komission asetuksen (Euratom, EHTY, EY) N:o 3418/93(5), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1687/2001(6), 94 artiklassa tarkoitettua, sen kuukauden ensimmäisenä arkipäivänä voimassa olevaa korkoa, jona eräpäivä on.
Päätöksen 2000/596/EY 20 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun yhteenvedon yhteydessä jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle luettelo todetuista väärinkäytöksistä ja mainittava takaisin perityt tai perittävinä olevat määrät ja aloitetut hallinnolliset ja oikeudelliset menettelyt perusteettomasti maksettujen määrien perimiseksi takaisin.
V LUKU
KOMISSION TEKEMÄT RAHOITUSOIKAISUT
14 artikla
1. Komissio arvioi yksittäisiin tai järjestelmällisiin väärinkäytöksiin päätöksen 2000/596/EY 18 artiklan 4 kohdan b alakohdan nojalla määrättävän rahoitusoikaisun mahdollisuuksien mukaan yksittäisiin tapauksiin liittyvän todistusaineiston perusteella ja oikaisun on oltava suhteellisuusperiaate huomioon ottaen saman suuruinen kuin rahastosta väärin perustein korvatut menot.
2. Jos väärinkäytöksen aiheuttamien vaikutusten tarkka laskeminen ei ole mahdollista tai toteutettavissa tai jos olisi kohtuutonta peruuttaa kyseisten menojen korvaus kokonaan, komissio määrittää rahoitusoikaisun
a) ekstrapolaation perusteella, johon se käyttää edustavaa otosta yhdenmukaisia ominaispiirteitä sisältävistä toimista; tai
b) kiinteämääräisesti, jolloin se arvioi sääntöjen rikkomisen vakavuuden sekä todetun väärinkäytöksen laajuuden ja vaikutukset.
3. Kun komission kanta perustuu muiden kuin sen omien yksikköjen tilintarkastajien vahvistamiin seikkoihin, komissio tekee rahoitusvaikutuksista omat päätelmänsä tarkasteltuaan kyseisen jäsenvaltion päätöksen 2000/596/EY 18 artiklan 1 kohdan nojalla toteuttamia toimenpiteitä.
4. Kyseisellä jäsenvaltiolla on kaksi kuukautta aikaa vastata päätöksen 2000/596/EY 18 artiklan 3 kohdan mukaiseen pyyntöön. Asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa komissio voi myöntää pidemmän määräajan.
5. Kun komissio ehdottaa ekstrapolaatioon perustuvaa tai kiinteämääräistä oikaisua, jäsenvaltiolla on mahdollisuus osoittaa kyseisten aineistojen perusteella, että väärinkäytös ei tosiasiassa ollut niin laaja kuin komissio arvioi. Sovittuaan asiasta komission kanssa jäsenvaltio voi rajoittaa tutkimuksensa asianmukaiseen aineiston osaan tai otokseen. Lukuun ottamatta asianmukaisesti perusteltuja tapauksia, tähän varattu aika saa olla korkeintaan toiset kaksi kuukautta 4 kohdassa mainitun kahden kuukauden määräajan kuluttua. Komissio ottaa huomioon kaikki jäsenvaltion kyseisten määräaikojen kuluessa toimittamat todisteet.
6. Jos komissio on keskeyttänyt maksusuoritukset päätöksen 2000/596/EY 19 artiklan 2 kohdan nojalla ja jos maksujen keskeytyksen syyt ovat edelleen olemassa 4 kohdassa tarkoitetun määräajan päättyessä, tai jos asianomainen jäsenvaltio ei ole ilmoittanut komissiolle väärinkäytösten oikaisemiseksi toteutetuista toimenpiteistä viiden kuukauden kuluttua, sovelletaan päätöksen 2000/596/EY 18 artiklan 4 kohtaa.
7. Tämän päätöksen liitteessä III esitetään yksityiskohtaisesti periaatteet, perusteet ja ohjeelliset asteikot, joita komission yksiköt soveltavat kiinteämääräisiin oikaisuihin.
15 artikla
1. Kaikki komissiolle päätöksen 2000/596/EY 19 artiklan 3 kohdan nojalla tehtävät palautukset on maksettava määräajassa, joka on vahvistettu 21 päivänä joulukuuta 1977 annetun Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen 28 artiklan mukaisesti(7). Määräajan viimeinen päivä on perintämääräyksen antamista seuraavan toisen kuukauden viimeinen päivä.
2. Myöhässä maksetuista palautuksista peritään viivästyskorkoa, jota lasketaan 1 kohdassa tarkoitetun määräajan päättymispäivästä todelliseen takaisinmaksupäivään asti. Viivästyskorkona sovelletaan tämän päätöksen 13 artiklassa tarkoitettua korkoa.
3. Päätöksen 2000/596/EY 19 artiklan 2 kohdan mukainen rahoitusoikaisu ei vaikuta jäsenvaltion velvoitteeseen periä varat takaisin päätöksen 2000/596/EY 18 artiklan 1 kohdan g alakohdan ja tämän päätöksen 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti eikä jäsenvaltion velvoitteeseen periä valtiontuet takaisin asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklan mukaisesti.
VI LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
16 artikla
Tämän päätöksen säännökset eivät estä jäsenvaltioita soveltamasta tätä päätöstä tiukempia kansallisia valvontasäännöksiä.
17 artikla
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 18 päivänä joulukuuta 2001.