Komission päätös,
tehty 4 päivänä lokakuuta 2000,
valtiontuesta, jonka Belgia on toteuttanut Verlipackin hyväksi
(tiedoksiannettu numerolla K(2000) 2926)
(Ainoastaan hollannin- ja ranskankieliset tekstit ovat todistusvoimaiset)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2001/856/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
ottaa huomioon sopimuksen Euroopan talousalueesta ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa ja ottanut huomioon nämä huomautukset,
sekä katsoo seuraavaa:
I MENETTELY
(1) Komissiolle kanneltiin vuonna 1997 Vallonian alueen Verlipackille myöntämästä tuesta, jonka valtiontukisääntöjen mukaisuutta ei ollut todettu. Komissio kirjasi asian 18 päivänä marraskuuta 1997 ilmoittamattomien tukien luetteloon.
(2) Komissio päätti Belgian virallisesti toimittamien tietojen perusteella 16 päivänä syyskuuta 1998 olla vastustamatta Vallonian alueen toteuttamia tukitoimenpiteitä(1) tutkittuaan ne EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen sekä ETA-sopimuksen 61 artiklan perusteella. Päätöksessä todettiin toimenpiteiden olevan valtion tekemiin pääomasijoituksiin sovellettavien suuntaviivojen(2) (jäljempänä "suuntaviivat") mukaista tukea ja Vallonian alueen tehneen pääomasijoituksen tavanomaisissa markkinatalouden olosuhteissa toimivan riskipääomasijoittajan tavoin. Lisäksi yksityinen sijoittaja, Heye-Glas-konserni (jäljempänä "Heye"), hankki samanaikaisesti enemmistöosakkuuden Verlipackista, mikä osoitti, että yrityksen uskottiin olevan ajan mittaan kannattava ja elinkelpoinen.
(3) Lehtitietojen ja useiden kantelujen mukaan Verlipackin tuotantolaitokset tuottivat edelleen tappiota vuonna 1998. Erään kantelijan mukaan Holding Verlipack I:n(3) 11 päivänä huhtikuuta 1997 toteuttama yksityinen pääomasijoitus olisi itse asiassa peräisin Vallonian alueen varoista kahtena SRIW:ltä(4) saatuna lainana.
(4) Komissio pyysi Belgialta kirjeitse 14 päivänä joulukuuta 1998 ja 13 päivänä tammikuuta 1999 tietoja Verlipackin kehityksestä ja kahta Heyelle myönnettyä lainaa koskevista väitteistä.
(5) Belgia toimitti pyydetyt lisätiedot 25 päivänä helmikuuta 1999 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin komissiossa saapuneeksi 1 päivänä maaliskuuta 1999. Näiden tietojen perusteella komissio oli pakotettu aloittamaan uudelleen kaikkien Vallonian alueen vuonna 1997 Verlipackin hyväksi myöntämien toimenpiteiden tutkimisen.
(6) Komissio päätti 19 päivänä toukokuuta 1999 aloittaa Verlipackin hyväksi toteutettujen toimenpiteiden osalta Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen N:o 659/1999(5) 9 artiklassa tarkoitetun menettelyn.
(7) Komissio ilmoitti Belgialle 1 päivänä heinäkuuta 1999 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa tämän tuen osalta EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely.
(8) Komission päätös menettelyn aloittamisesta julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(6). Komissio pyysi asianomaisia esittämään huomautuksensa tästä tuesta.
(9) Komissio sai huomautuksia asianomaisilta ja toimitti ne 3 päivänä joulukuuta 1999 päivätyllä kirjeellä Belgialle lausuntoa varten ja sai lausunnon 22 päivänä joulukuuta 1999 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin saapuneeksi 3 päivänä tammikuuta 2000.
II TOIMENPITEIDEN KUVAUS
II.1 Tuensaaja
(10) Ennen kuin SA Verlipack asetettiin konkurssiin 18 päivänä tammikuuta 1999 se oli Belgian suurin pakkauslasin valmistaja. Sen markkinaosuus oli Belgiassa 20 prosenttia ja Euroopan unionissa 2 prosenttia. Yritys työllisti Ghlinissä, Jumet'ssä ja Molissa sijaitsevissa tehtaissaan 735 henkeä. Valloniassa sijaitsevat Ghlinin ja Jumet'n tuotantolaitokset ovat aluetukiohjelmasta 30 päivänä joulukuuta 1970 annetussa Belgian laissa(7) tarkoitetuilla kehitysalueilla. Verlipack Ghlin, Verlipack Jumet ja Verlipack Mol ovat vuonna 1985 perustettuja osakeyhtiöitä, joissa pakkauslasiteollisuuden rakenneuudistusta toteuttavalla valtionyhtiöllä (Société nationale pour la restructuration du secteur du verre creux) on komission hyväksymä 49 prosentin osakkuus(8).
(11) Vuonna 1989 Vallonian alue otti 15 päivänä tammikuuta 1989 annetun erityislain mukaisesti haltuunsa Ghlinin ja Jumet'n tuotantolaitosten äänivallattomat osakkeet ja Molin tuotantolaitoksen osakkeet siirtyivät Flanderin alueen haltuun. Yksityisten osakkeenomistajien (Beaulieu-konserniin kuuluvat Imcopack Wallonie ja Imcopack Vlaanderen) korotettua pääomaa useita kertoja julkinen omistus pieneni vähitellen. Joulukuussa 1996 Vallonian alue lopulta luovutti 113712000 Belgian frangin arvoisiksi katsotut Vallonian tuotantolaitokset Beaulieu-konsernille. Näin ollen Verlipackin Vallonian tuotantolaitokset olivat tilapäisesti kokonaan yksityisten osakkeenomistajien hallussa.
(12) Syyskuussa 1996 saksalainen teollisuuskonserni Heye-Glas teki Verlipack-konsernin kanssa sopimuksen teknisestä avusta. Sopimus laajennettiin 11 päivänä huhtikuuta 1997 koskemaan myös liikkeenjohdollista ja taloudellista tukea. Heyestä tuli tuolloin Beaulieu-konsernin 24 päivänä tammikuuta 1997 perustaman Holding Verlipack I:n osakas 515 miljoonan Belgian frangin pääomaosuudella. Pääomankorotuksen myötä Holding I:n pääoma oli yhteensä 1,030 miljardia Belgian frangia, ja Heyellä oli yksi osake enemmän kuin Beaulieu-konsernilla. Holding Verlipack I:n osakkeenomistajat ja Vallonian alue (350 miljoonan Belgian frangin sijoitus, joka osuus oli 25,35 prosenttia) perustivat samaten 11 päivänä huhtikuuta 1997 Holding Verlipack II:n, jonka pääoma oli 1380500000 Belgian frangia.
(13) Vallonian alue saattoi luottaa siihen, että yrityksestä tulee ajan mittaan kannattava ja elinkelpoinen, koska Heye, joka oli johtava pakkauslasin valmistustekniikan osaaja, osallistui rahoitukseen ja oli olemassa strategia, johon kuului mittava investointiohjelma ja suuntautuminen tuottoisammille markkinoille.
(14) Vuonna 1998 kirjattiin kuitenkin jälleen tappiota, joka Verlipackin johtajien mukaan johtui markkinoiden ylikapasiteetista. Tämä kyseenalaisti ne erittäin myönteiset ennusteet, jotka oli esitetty Heyen kanssa tehdyn teknistä, taloudellista ja liikkeenjohdollista apua koskevan sopimuksen allekirjoituksen yhteydessä.
(15) Tammikuun 7 päivänä 1999 ilmoitettiin, että Molin tehtaan (Flanderi) toiminta lopetetaan ja että Jumet'n ja Ghlinin tehtaille (Vallonia) on pyydetty akordia.
(16) Turnhoutin kauppatuomioistuin asetti Verlipackin Molin tuotantolaitoksen (Flanderi) konkurssiin 11 päivänä tammikuuta 1999, ja 18 päivänä tammikuuta 1999 Monsin kauppatuomioistuin asetti konkurssiin kuusi Verlipackin lasikonserniin kuuluvaa yritystä (Ghlinin ja Jumet'n tuotantolaitokset, Verlipack Belgium, Verlipack Engineering, Verlimo ja Imcourlease).
II.2 Tuet
II.2.1 Toimenpiteet, joita 16 päivänä syyskuuta 1998 tehty komission päätös koskee
(17) Kun Holding Verlipack II perustettiin, sen osakkeenomistaja oli Holding Verlipack I, jonka 1,030 miljardin Belgian frangin pääomaa pitivät hallussaan Beaulieu-konserni ja saksalainen Heye-konserni (jolla oli yksi osake enemmän) yhtä suurin osuuksin. Vallonian alue hankki yrityksestä 200 miljoonan Belgian frangin osakkuuden. Kun 150 miljoonan Belgian frangin osakaslaina muutettiin pääomaksi, Vallonian alueen osuus nousi 350 miljoonaan Belgian frangiin, ja sen osuus Holding Verlipack II:n pääomasta oli 25,35 prosenttia.
II.2.2 Toimenpiteet, joita 16 päivänä syyskuuta 1998 tehty komission päätös ei koske
(18) Belgian 25 päivänä helmikuuta 1999 toimittamista lisätiedoista käy ilmi, että Vallonian alue toteutti lisätoimenpiteitä Heye-konsernin tullessa Verlipackin osakkaaksi. SRIW:n hallintoneuvoston 8 päivänä tammikuuta ja 12 päivänä maaliskuuta 1997 tekemien päätösten mukaisesti Heyelle myönnettiin kaksi 250 miljoonan Belgian frangin lainaa, "toisin sanoen Heyen holdingyhtiöön A tekemän käteissijoituksen määrä (summa siirrettiin pääomasijoituksena holdingyhtiöön B ja sitten Verlipackin tuotantoyrityksiin)".
(19) Kyseessä ovat
(20) - 27 päivänä maaliskuuta 1997 viideksi vuodeksi liikkeeseen laskettu 250 miljoonan Belgian frangin obligaatiolaina 5,10 prosentin kiinteällä korolla, johon lisätään 1 prosentin riskipreemio. Lainalla oli tarkoitus rahoittaa Ghlinin ja Jumet'n tuotantolaitosten pääomarakenteen vahvistaminen ja Verlipack-konsernin kolmessa tuotantopaikassa (Flanderin Mol mukaan luettuna) toteutettavat investoinnit.
(21) Saatavista luopumista koskevassa ehdollisessa lausekkeessa säädetään, että "jos sopimuksen mukaisena lainaerän eräpäivänä Holding II ... sekä kolme tuotantoyritystä, SA Verlipack Jumet, SA Verlipack Ghlin ja SA Verlipack Mol, on julistettu konkurssiin, yrityksen ei enää kyseisestä eräpäivästä lähtien, eräpäivä mukaan luettuna, tarvitse maksaa velkaansa takaisin SRIW:lle. Tällaisessa tilanteessa SRIW sitoutuu luopumaan kyseisistä saatavista, mikäli yritys on siihen asti sekä lyhentänyt velkaa että maksanut korot ajallaan. Tätä lauseketta ei kuitenkaan sovelleta, jos konkurssi johtuu osake-enemmistöä hallussaan pitävän Heyen tarkoituksellisesta toiminnasta, joka johtaa tuotannon siirtämiseen kolmansiin maihin".
(22) - 28 päivänä maaliskuuta 1997 myönnetty kymmenen vuoden laina, jonka "korko vastaa laina-ajan kunkin puolivuotiskauden ensimmäisenä arkipäivänä voimassa olevaa kuuden kuukauden BIBOR-korkoa ... lisättynä 1,5 prosentilla. ... Kuudennesta vuodesta alkaen yritys voi kuitenkin milloin tahansa valita jäljellä olevaksi laina-ajaksi 7 prosentin kiinteän vuotuisen koron".
(23) Lainan tarkoitusta koskevan sopimuslausekkeen mukaan "summa on kokonaisuudessaan tarkoitettu tämän sopimuksen liitteessä kuvattujen operaatioiden toteuttamiseen". Summalla oli määrä "toteuttaa SA Verlipack Ghlin pääoman käteiskorotus, jonka suuruus on vähintään 400 miljoonaa Belgian frangia ja ... SA Verlipack Jumet'n pääoman käteiskorotus, jonka suuruus on vähintään 300 miljoonaa Belgian frangia, sekä toteuttaa investointisuunnitelman mukaiset investoinnit konsernin kolmessa tuotantoyrityksessä ...".
(24) Välitöntä takaisinmaksua koskevan sopimuslausekkeen mukaan SRIW voi vaatia saataviensa välitöntä takaisinmaksua muun muassa silloin, jos "sille toimitetut tiedot ovat olleet huomattavan virheellisiä; jos yritys on kokonaan tai osittain laiminlyönyt lainaan liittyvän, lakiin tai sopimukseen perustuvan velvoitteensa; jos lainan tarkoitusta koskevaa lauseketta (rahoitusoperaatiot) ei ole pantu täytäntöön viimeistään 31 päivänä heinäkuuta 1997 tai jos suunnitelluista investoinneista ei ole toteutettu vähintään 80:ä prosenttia 31 päivään joulukuuta 2000 mennessä ...; jos SA Verlipack Jumet, SA Verlipack Ghlin ja SA Verlipack Mol on asetettu vapaaehtoisesti selvitystilaan ...".
(25) - Vallonian alue on lisäksi myöntänyt Beaulieu-konsernille maksujärjestelyn, joka koskee Verlipackin 25911 osakkeen ostamista joulukuussa 1996 tehdyn sopimuksen mukaisesti. Maksu suoritetaan "20 prosentin erissä vuodesta 2001 vuoteen 2005" eikä edellä mainitussa sopimuksessa määrättyinä päivinä erääntyville summille lasketa korkoa.
II.3 Syyt menettelyn aloittamiseen
(26) Kun Belgia 25 päivänä helmikuuta 1999 vahvisti, että Vallonian viranomaiset ovat myöntäneet Heyelle kaksi 250 miljoonan Belgian frangin suuruista lainaa, jotta tämä voisi rahoittaa osakkuutensa Verlipackissa, komissio alkoi epäillä, noudattiko Vallonian alue tavanomaisissa markkinatalouden olosuhteissa toimivan yksityisen sijoittajan periaatteita sijoittaessaan Verlipackin pääomaan 350 miljoonaa Belgian frangia.
(27) Komissio voi asetuksen (EY) N:o 659/1999 9 artiklan nojalla peruuttaa päätöksensä, jos sillä ei ole ollut käytössään tietoja, jotka ovat suuntaviivoissa tarkoitetun julkisin varoin toteutetun pääomasijoituksen arvioinnin kannalta ratkaisevia. Vallonian viranomaisten pääomasijoitukseen ei liittynyt samanaikaista yksityisen osakkeenomistajan sijoitusta, koska yksityinen osakkeenomistaja teki sijoituksensa julkisin varoin.
(28) Yksityinen sijoittaja ei olisi Vallonian alueen tapaan osallistunut pääomaan 350 miljoonalla Belgian frangilla (25,35 prosenttia pääomasta) eikä lainannut Heyelle 500:aa miljoonaa Belgian frangia rahoittaakseen sen tulon Verlipackin enemmistöosakkaaksi. Kun kyseiset kaksi lainaa otetaan mukaan, Vallonian viranomaisten Verlipackille myöntämä tuki nousee 850 miljoonaan Belgian frangiin.
(29) Lainasopimusten ja SRIW:n hallintoneuvoston 8 päivänä tammikuuta 1997 tekemän päätöksen mukaan näillä kahdella yhteensä 500 miljoonan Belgian frangin lainalla on korotettava Ghlinin ja Jumet'n tuotantolaitosten pääomaa ja rahoitettava kahdessa vaiheessa (1997-1999 ja 2000-2001) toteutettavat investointisuunnitelman mukaiset investoinnit. Komissio katsoo 19 päivänä toukokuuta 1999 tekemässään päätöksessä, että näitä kahta lainaa vastaavan tuen edunsaaja on Verlipack-konserni.
(30) Komissio katsoo myös, että näitä kahta lainaa ei ole myönnetty markkinataloudessa toimivan yksityisen sijoittajan tapaan. Lainoista toinen on obligaatiolaina, johon sisältyvän lausekkeen mukaan saatavista luovutaan konkurssitapauksessa, ja toinen on laina, jonka takaisinmaksu olisi alkanut vasta neljäntenä vuonna eli 28 päivästä maaliskuuta 2000.
(31) Komissio on myös todennut, että Belgian toimenpiteitä ei voida rinnastaa pelastamistukeen, koska ne eivät täytä pelastamistuen myöntämiselle asetettuja ehtoja(9).
(32) Koska rakenneuudistussuunnitelmaa ja realistisia oletuksia Verlipackin tulevista toimintaedellytyksistä tai markkinoiden kehityksestä ei ollut, komissio katsoo, että Verlipackille myönnettyä tukea ei voida hyväksyä valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen suuntaviivojen(10) nojalla.
(33) Verlipackille myönnettyä tukea ei komission käytössä olevien tietojen perusteella voida myöskään pitää tukena tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseen.
(34) Pakkauslasin markkinoilla, joilla myös Verlipack toimii, käydään jäsenvaltioiden välistä kauppaa, ja markkinoilla on jonkin verran kilpailua. Verlipackin johtajien mukaan konkurssihakemus jouduttiin jättämään, koska hinnat olivat laskeneet Euroopan lasimarkkinoiden ylikapasiteetin vuoksi. Komissio totesi, että Belgian myöntämät tuet saattavat muuttaa kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.
(35) Komissio esitti epäilyksiä myös niiden etujen suhteen, joita Beaulieu-konserni saisi maksujärjestelyistä, jotka koskevat etuoikeutettujen äänivallattomien osakkeiden ja osinkolippujen ostamista 113723000 Belgian frangilla. Sen jälkeen kun Verlipack asetettiin konkurssiin, Beaulieu ei ole suorittanut Vallonian alueelle maksuja lainkaan.
III ASIANOMAISTEN HUOMAUTUKSET
(36) Komissio pyysi EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisesti asianomaisia esittämään huomautuksia, ja se sai niitä kolmelta kantelun esittäjältä sekä yksityiseltä sijoittajalta.
(37) Ensimmäinen kantelija toivoi asian tulevan kokonaan selvitetyksi ja toimitti komissiolle 27 päivänä helmikuuta 1997 päivätyn asiakirjan "Beaulieu-konsernin (Verlipack), Heye Glasin ja Vallonian alueen muodostaman holdingyhtiön perustaminen 350 miljoonan Belgian frangin budjettimäärärahoin (12 päivänä joulukuuta 1996 tehty Vallonian hallituksen päätös)". Asiakirjan oli allekirjoittanut Robert Collignon, talousasioista vastaava Vallonian hallituksen pääministeri.
(38) Asiakirjan mukaan kahden vallonialaistehtaan tilanne 31 päivänä elokuuta 1996 ennakoi vuoden 1996 lopussa 184 miljoonan Belgian frangin tappiota, johon asiakirjan mukaan olivat syynä:
- Euroopan markkinoiden pysyvästi heikko tilanne, joka oli johtanut myyntihintojen laskuun,
- tietyistä uuneista johtuva Verlipackin valmistamien tuotteiden heikko laatu viime vuosien aikana,
- johtamistaidon puutteet,
- tärkeiden markkinoiden menetys edellä mainittujen laatuongelmien vuoksi ja se, että osakkeenomistajat ovat menettäneet luottamuksensa yritykseen ja niiden on todettu haluavan irtautua alasta.
(39) Asiakirjasta käy myös ilmi, että enemmistöosakas Beaulieu-konserni ei ollut onnistunut saavuttamaan kohtuullista laatua ja tuottavuutta 2 miljardin Belgian frangin pääomasijoituksesta ja huomattavista investoinneista huolimatta. Vaikka Beaulieu-konsernin ja Heyen 1 päivänä syyskuuta 1996 tekemä sopimus mahdollisti lasin laadun ja kahden vallonialaistehtaan tuottavuuden parantamisen, tulos pysyi selvästi negatiivisena.
(40) Komissiolle toimitetuissa huomautuksissa ei ole kuitenkaan 500 miljoonan Belgian frangin lainoista mitään sellaista tietoa, jonka perusteella komissio voisi arvioida, soveltuvatko nämä kaksi lainaa yhteismarkkinoille.
(41) Toinen kantelija ilmoitti olevansa huolestunut Verlipackin hyväksi jo myönnetyistä ja vielä myönnettävistä tuista. Kantelija on erityisen huolestunut Ghlinin tuotantolaitoksen toiminnan jatkumisesta(11) Dominique Balcaen otettua sen haltuunsa. Kantelijan mukaan vuoden tai kahden päästä on välttämätöntä korvata yksi tuotantolaitoksen uuneista uudella, jotta tuotantoa voidaan jatkaa keskipitkällä aikavälillä. Uunin korvaaminen uudella edellyttäisi 200-300 miljoonan Belgian frangin investointeja. Kantelija epäilee, pystyykö Ghlinin tuotantolaitoksen uusi omistaja kuitenkaan rahoittamaan investointeja ilman uutta valtiontukea.
(42) Komissiota pyydettiin kiinnittämään huomiota siihen, että pakkauslasialalla on edelleen ylikapasiteettiongelmia. Kilpailu markkinoilla on kovaa, ja jäsenvaltioiden välisen kaupan osuus on huomattava. Verlipackille myönnettävä lisätuki vaikuttaisi haitallisesti muihin alan yrityksiin. Koska Verlipackille myönnetyn julkisen tuen historia on sellainen kuin se on ja koska Vallonian viranomaiset ovat selvästi pyrkineet peittelemään valtiontukea myöntämällä lainoja kolmannelle osapuolelle, kantelija pyysi komissiota viestittämään jäsenvaltioiden hallituksille ja tällaisten tukien saajille, että toimintaa ei voida hyväksyä.
(43) Yksityinen sijoittaja Heye huomauttaa ensinnäkin, että se sai tietää 16 päivänä syyskuuta 1998 tehdystä komission päätöksestä vasta 9 päivänä lokakuuta 1999 Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistusta ilmoituksesta ja että se ei ole saanut tutustua alkuperäiseen päätökseen.
(44) Lisäksi Heye huomauttaa, että Vallonian alueen 27 ja 28 päivänä maaliskuuta 1997 myöntämät kaksi yhteensä 500 miljoonan Belgian frangin suuruista lainaa "oli lainasopimusten ehtojen mukaan ehdottomasti tarkoitettu kokonaisuudessaan Jumet'ssä tuotantoaan harjoittavalle Verlipack Jumet S.A:lle ja Ghlinissä tuotantoaan harjoittavalle Verlipack Ghlin S.A:lle. Varat siirrettiin näille tytäryhtiöille korottamalla ensin Verlipack Holding I:n ja sitten Verlipack Holding II:n pääomaa. Varat käytettiin tuotantoa harjoittavien tytäryritysten pääoman korottamiseen."
(45) Heye kertoo tiedustelleensa Vallonian alueelta maaliskuusta 1997 lähtien (siis ennen lainasopimusten tekemistä), voidaanko suunniteltuja toimenpiteitä pitää valtiontukena ja olisiko niistä ilmoitettava komissiolle. Heye tiivistää Vallonian viranomaisten kannan seuraavasti: "Viranomaiset totesivat, että kyseessä ei ollut valtiontuki, ja jos olisi, viranomaiset ilmoittaisivat valtiontukihankkeista komissiolle, kuten heillä on tapana".
(46) Vallonian viranomaisten mukaan ainakaan ensimmäisinä vuosina ei voinut olla kyse valtiontuesta, kun otetaan huomioon lainoista perittävä korko. Heidän mielestään kyseessä oli toimenpide, jonka yksityinen sijoittaja olisi voinut toteuttaa, ja tapaukseen sovellettaisiin yhteisön oikeuden valtiontukisääntöjä koskevia poikkeussääntöjä Verlipack-konsernin tuotantoyksiköiden maantieteellisen sijainnin perusteella.
(47) Heyellä ei ollut syytä epäillä julkisten viranomaisten hallussa olevan yhtiön edustajien ilmoitusta, eikä Heye ollut myöskään velvollinen ottamaan selvää ilmoituksen täsmällisestä sisällöstä, koska velvollisuus ei koske tuensaajaa eikä varsinkaan kolmansia osapuolia(12).
(48) Heyen mukaan sillä oli vain vähäinen rooli komissiolle tehtävän ilmoituksen valmistelussa: se toimitti Vallonian viranomaisille niiden pyytämät tiedot. Edelleen Heyeä lainaten: "Kun ilmoitus on kerran tehty, tuensaajalla on perustellusti oikeus luottaa siihen, että se on kaikenkattava ja paikkansapitävä, varsinkin kun sen ovat tehneet julkiset viranomaiset, joiden on EY:n perustamissopimuksen 10 artiklan mukaan tehtävä vilpittömästi yhteistyötä yhteisön toimielinten kanssa." Näin ollen Heye katsoo, että sitä ja tuensaajayrityksiä ei voida moittia siitä, että Vallonian viranomaiset eivät maininneet näitä kahta lainaa komissiolle tekemässään ilmoituksessa, joka johti 16 päivänä syyskuuta 1998 tehtyyn päätökseen.
(49) Heye esittää myös sisältöä koskevia huomautuksia 16 päivänä syyskuuta 1998 tehdystä komission päätöksestä olla vastustamatta Vallonian viranomaisten toteuttamia pääomankorotuksia. Heyen mukaan toteamus, että "... Heye ei halunnut sitoa omia varojaan Verlipackin pääomaan" ei vastaa todellisuutta. Lainojen myöntämisen yhteydessä Heyen oli sitouduttava siihen, että Holding II toteuttaa vuoteen 2002 mennessä Verlipack-konsernin kolmessa tuotantopaikassa 2,452 miljardin Belgian frangin investoinnit vaiheittaisen suunnitelman mukaisesti. Suunnitelmasta on jäljennös Heyen huomautusten liitteenä. Investointeihin suunniteltujen varojen nettomäärä on suurempi kuin SRIW:n Heyelle lainaama 500 miljoonan Belgian frangin summa.
(50) Heye on Vallonian viranomaisilta lainatuin varoin tehdyn 500 miljoonan Belgian frangin pääomasijoituksen lisäksi toteuttanut investointisuunnitelmaa ja tehnyt 100 miljoonan Belgian frangin investoinnit 27 päivänä maaliskuuta 1998 ja 200 miljoonan Belgian frangin investoinnit 19 päivänä kesäkuuta 1998. Huomautusten liitteenä on todisteet siitä, että maksut on suoritettu omista varoista sekä todisteet pankilta markkinaehdoin saaduista lainoista. Näin ollen Heye olisi korottanut Verlipackin pääomaa yhteensä 800 miljoonalla Belgian frangilla.
(51) Heyen mukaan Vallonian viranomaiset eivät ole myöntäneet muita varoja 500 miljoonan Belgian frangin lainojen ja 350 miljoonan Belgian frangin pääomasijoituksen lisäksi.
(52) Koska Heye on täyttänyt sitoumuksensa, toisin sanoen toteuttanut ajallisesti porrastetun suunnitelman mukaiset investoinnit Verlipack-konsernissa ja siirtänyt Vallonian tuotantolaitokseen Saksasta uunin, jonka vuotuinen tuotantokapasiteetti on 50000 tonnia, se katsoo osoittaneensa tuolloin laaditun rakenneuudistussuunnitelman toteutuskelpoisuuden. Suunnitelman avulla olisi ollut kohtuulliset mahdollisuudet onnistua Verlipackin tervehdyttämisessä. Verlipackin sittemmin kohtaamat vaikeudet, jotka johtivat siihen, että suurin osa konsernin yrityksistä asetettiin konkurssiin tammikuussa 1999, johtuivat Heyen mukaan ulkoisista syistä, tarkemmin sanoen pakkauslasin hintojen nopeasta epäedullisesta hintakehityksestä.
(53) Heyen mukaan hintojen kehitystä ei ollut mahdollista ennustaa vuonna 1997. Alalla yleisesti vallitsevan käsityksen mukaan aallonpohja saavutettiin kyseisenä vuonna. Heye on antanut luottamuksellisia tietoja vuonna 1997 ennakoiduista hinnoista.
(54) Sitoutumisestaan Vallonian tuotantolaitoksia koskevaan lähes 1,8 miljardin Belgian frangin investointisuunnitelmaan Heye toteaa, että "Vallonian viranomaisten Verlipackin hyväksi toteuttaman toimenpiteen olisi voinut toteuttaa julkisen sektorin elinten kokoluokkaa oleva yksityinen sijoittaja"(13).
(55) Heye korostaa, että on käsiteltävä erikseen yrityksiä, jotka ovat toimineet ainoastaan varojen siirtäjänä, kuten se itse, ja toisaalta yrityksiä, jotka ovat saaneet sellaista hyötyä, että niitä on mahdollista pitää yhteisön valtiontukisäännöissä tarkoitettuina tuensaajina(14). Verlipack-operaatiossa huomattavia tappioita kärsineen Heyen mukaan asetuksen (EY) N:o 659/1999 nojalla tehtävä komission päätös, jossa Belgia mahdollisesti määrätään maksamaan tuki takaisin, ei voi koskea Heyeä.
(56) Heye on liittänyt huomautuksiinsa Monsin kauppatuomioistuimelle tammikuussa 1999 esitetyn "tapahtumaselostuksen", joka oli akordipyynnön yhtenä liitteenä.
IV BELGIAN HUOMAUTUKSET
IV.1 Kommentit menettelyn aloittamisesta
(57) Belgian 29 päivänä syyskuuta 1999 päivätyissä huomautuksissa kerrotaan ensiksi olosuhteista, joissa SRIW myönsi kaksi lainaa, joista ei ollut ilmoitettu komissiolle sen suorittaessa 16 päivänä syyskuuta 1998 tehtyyn komission päätökseen johtaneita tutkimuksia. Belgian mukaan Heye oli kääntynyt SRIW:n puoleen vuonna 1996 Beaulieu-konsernin ja myöhemmin Vallonian alueen kanssa käymiensä neuvottelujen yhteydessä saadakseen rahoitusta Verlipack-konserniin tehtäville pääomasijoituksilleen. SRIW oli tuolloin ilmoittanut Heyelle, että sen tehtävä on "osallistua tuotanto- tai myyntitoiminnan rahoittamiseen eikä myöntää tukea, mitä taas tekee Vallonian alue erilaisin käytössään olevin välinein"(15).
(58) Belgia korostaa monia luottamustaherättäviä tekijöitä, esimerkiksi kahden yksityisen osakkeenomistajan ja pankkien myöntämää rahoitusta, yhteistyösopimuksen tekemistä, Heyen mainetta ja ammattitaitoa sekä Verlipackin rakenneuudistussuunnitelmaa ja sen suotuisia tulevaisuudennäkymiä, jotka osoittavat, että SRIW ja Vallonian alue olivat päätöstä tehdessään noudattaneet varovaisuutta ja valppautta.
(59) Belgian mukaan konkurssi oli onneton ja vaikeasti ennustettava seuraus tilannetta heikentäneistä tekijöistä, jotka tulivat esiin vasta sen jälkeen, kun viranomaiset ja yksityiset tahot olivat toteuttaneet toimenpiteet Verlipackin hyväksi. Minkään uuden tekijän perusteella ei kuitenkaan Belgian mukaan voida todeta, että Heyeen luottaneet belgialaiset yhteistyökumppanit, olivatpa ne julkisia tai yksityisiä, olisivat tehneet arviointivirheen, jonka perusteella voitaisiin todeta, että ne eivät ole tuolloin toimineet markkinataloudessa toimivan yksityisen sijoittajan tapaan.
(60) Belgia viittaa tässä yhteydessä edellä mainittuun SRIW:n Heyelle lähettämään kirjeeseen, jossa sanotaan, että "Verlipack ei ole enää yritys, johon sisältyy suuria riskejä", ja että "näin ollen meistä ei ole kohtuutonta pyytää Heyeä kattamaan 50 prosenttia riskistä, jota Heye pitää vähäisenä".
(61) Belgia epäilee Heyen toimineen "kevytmielisesti esittäessään liian optimistisen ja selvästi virheellisen kuvan tuotannosta, myynnistä ja rahoituksesta yhteistyökumppaneilleen, jotka eivät toimi lasialalla". Uusi yhteistyökumppani johti harhaan julkista valtaa, kuten myös Beaulieu-konsernia ja pankkeja, "mistä niitä ei välttämättä voi moittia, kun tutustuu niille esitettyihin asiakirjoihin". Belgia päättää huomautuksensa SRIW:n päätöksestä rahoittaa Heyeä toteamalla, että julkiset viranomaiset ovat toimineet yksityisen sijoittajan tapaan asiaa käsitellessään ja että Heyen toimittamat tiedot Verlipackin tulevaisuudesta näyttivät kaikin tavoin uskottavilta. Yrityksen ajautuminen konkurssiin 22 kuukautta viranomaisten toimenpiteiden jälkeen ei Belgian mukaan osoita, että SRIW ja Vallonian alue eivät olisi maaliskuussa 1997 toimineet yksityisen sijoittajan tapaan.
(62) Mitä tulee niihin ehtoihin, joilla laina ja obligaatiolaina, joista ei ollut ilmoitettu komissiolle 16 päivänä syyskuuta 1998 tehtyyn päätökseen johtaneiden tutkimusten aikana, myönnettiin, Belgia kommentoi ensiksi 7,21 prosentin korkoa, jota sovellettiin Belgiassa vuoden 1997 ensimmäisellä puoliskolla.
(63) SRIW:n 27 päivänä maaliskuuta 1997 Heyen hyväksi liikkeeseen laskeman 250 miljoonan Belgian frangin viisivuotisen obligaatiolainan korko on 5,10 prosenttia 1 prosentin riskipreemiolla korotettuna.
(64) Maaliskuun 28 päivänä 1997 kymmeneksi vuodeksi myönnetyn lainan korko vastaa kunkin puolivuotisen korkokauden ensimmäisenä arkipäivänä voimassa ollutta 6 kuukauden BIBORia, johon lisätään 1,5 prosenttia (28 päivästä maaliskuuta 1997 31 päivään syyskuuta 1997 korko oli 4,92 prosenttia ja 1 päivästä lokakuuta 1997 30 päivään syyskuuta 1998 5,30 prosenttia). Ensimmäisten kolmen vuoden aikana lainaa ei tarvinnut lyhentää.
(65) Belgia muistuttaa, että komissio on teettänyt KPMG:llä selvityksen viitekoron määräytymisestä yritysten tukiohjelmien yhteydessä. Sen mukaan huomattavan korkea viitekorko ei vastannut tuolloin markkinoilla sovellettua korkoa. Selvityksen seurauksena komissio muutti 18 päivänä elokuuta 1997 päivätyllä kirjeellään jäsenvaltioille(16) viitekoron määräytymistapaa ja totesi, että julkisista varoista viideksi vuodeksi myönnetyn lainan korko voi olla Euroopan rahapoliittisen instituutin korkoa alhaisempi olematta kuitenkaan tukea. Elokuun 1 päivästä 1997 sovellettu viitekorko oli 5,55 prosenttia(17).
(66) Belgia katsoo, että lainaehtoihin ei sisälly tukea ja että Verlipackin tuotantoyritysten konkurssi ei vaikuta millään lailla korkojen maksuun tai lainojen lyhentämiseen, koska velallinen on maksukykyinen. Lainojen takaisinperintä on sitä paitsi pantu vireille Liègen kauppatuomioistuimessa.
(67) Maaliskuun 27 päivänä 1997 liikkeeseen lasketun obligaatiolainan saatavista luopumista koskevan lausekkeen osalta Belgia toteaa, että Heye on velvollinen maksamaan takaisin lainan korkoineen ja sakkoineen, jos se ei noudata varojen tarkoitusta koskevaa lauseketta. Belgian mukaan saatavista voidaan luopua tietyin ehdoin obligaatiolainasopimuksen 2 artiklan mukaisesti. Lainan käyttötarkoitusta koskevan lausekkeen mukaan "summa kokonaisuudessaan on tarkoitettu tämän sopimuksen liitteessä kuvattujen operaatioiden toteuttamiseen" ja sillä oli määrä "toteuttaa SA Verlipack Ghlin pääoman käteiskorotus, jonka suuruus on vähintään 400 miljoonaa Belgian frangia ja ... SA Verlipack Jumet'n pääoman käteiskorotus, jonka suuruus on vähintään 300 miljoonaa Belgian frangia, sekä toteuttaa investointisuunnitelman mukaiset investoinnit konsernin kolmessa tuotantoyrityksessä ...". Belgia ottaa myös esiin, että edellä mainittu sopimus purettiin(18) ennen lainan välittömän takaisinmaksun ehtojen täyttymistä toisin sanoen ennen Verlipack Holding II:n konkurssia. Belgian huomautusten mukaan luopumislauseketta ei voitaisi soveltaa, koska "Verlipack Holding II ei ole tällä hetkellä konkurssissa"(19).
(68) Vastauksena kysymykseen, onko saatavista luopumista koskevassa lausekkeessa kyse tuesta, Belgia korostaa, että Heyen SRIW:ltä saamien 250 miljoonan Belgian frangin takaisinmaksuun liittyi vain vähäinen riski, minkä vuoksi riskipreemion suuruus oli 1 prosentti. Sovittu 6,10 prosentin korko olisi Belgian mukaan voitu asettaa enintään 6,50 prosenttiin.
(69) Belgia toteaa SRIW:n Heyelle myöntämistä lainoista vielä, että "Heyen tulos ja sen maksukyky huomioon ottaen se olisi voinut rahoittaa Verlipackin pääomaan tekemäänsä sijoituksen myös muiden rahoituslaitosten kuin SRIW:n avulla vastaavin ehdoin, ehkä obligaatiolainan korkoa lukuun ottamatta".
(70) Investointisuunnitelman mukaan vähintään 80 prosenttia investointeihin tarkoitetusta summasta on käytettävä 31 päivään joulukuuta 2000 mennessä. Heye oli sitoutunut toteuttamaan Molin, Jumet'n ja Ghlinin tuotantolaitoksissa 2,452 miljardin Belgian frangin investoinnit, ja Belgian huomautusten liitteen 14 mukaan vuosina 1997 ja 1998 noissa tuotantolaitoksissa on investoitu yhteensä 438,4 miljoonaa Belgian frangia. Jumet'ssä ja Ghlinissä toteutettujen investointien määrä on Belgian mukaan 294,5 miljoonaa, kun kokonaismäärästä vähennetään 143,9 miljoonaa Belgian frangia, jotka on investoitu Flanderissa sijaitsevaan Moliin.
(71) Mitä tulee pankkien sitoutumiseen investointien rahoittamiseen, Belgia viittaa 28 päivänä elokuuta 1997, 2 päivänä huhtikuuta 1998 ja 25 päivänä helmikuuta 1999 päivättyihin kirjeisiinsä. Niiden mukaan Verlipack-konsernin pankkilainojen määrä 30 päivänä syyskuuta 1997 oli 995 miljoonaa Belgian frangia. Komissiolla on hallussaan kirjeet, joihin Belgia viittaa (Crédit Lyonnais Belgiqueltä Verlicolle 29 päivänä marraskuuta 1996; Kredietbankilta Verlicolle 22 ja 23 päivänä elokuuta ja 29 päivänä marraskuuta 1996). Beaulieu-konserniin kuuluvan Verlicon saama rahoitustuki vahvistettiin 11 päivänä huhtikuuta 1997 miljardiksi Belgian frangiksi.
(72) Seuraavaksi Belgia kommentoi johtopäätöstä, jonka komissio oli käytössään olleiden tietojen perusteella esittänyt 19 päivänä toukokuuta 1999 tekemässään päätöksessä arvioidessaan, voidaanko 500 miljoonan Belgian frangin tukea pitää rakenneuudistustukena Verlipack-konsernille. Belgian mukaan suuntaviivoissa asetetut ehdot täyttyivät kyseisessä tapauksessa. Belgia viittaa realistiseen ja täsmälliseen rakenneuudistussuunnitelmaan ja vuosiksi 1997-2000 laadittuun toimintasuunnitelmaan, jolla Verlipack tervehdytetään pysyvästi. Suunnitelmaan sisältyi rakenneuudistus, uusi teollinen strategia, konsernien synergiaetujen hyödyntäminen, laadun parantaminen ja 2,452 miljardin Belgian frangin investointiohjelma. Belgia huomauttaa myös, että Verlipackin Vallonian tuotantolaitokset sijaitsevat EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla tukialueella.
(73) Belgia ottaa kantaa myös komission alustavaan arviointiin toimenpiteistä, joita 16 päivänä syyskuuta 1998 tehty komission päätös ei koske. Belgian mukaan komission on "sovellettava erikseen kuhunkin toimenpiteeseen", toisin sanoen SRIW:n Heyelle myöntämiin kahteen lainaan kumpaankin erikseen, "kriteerejä, joilla niiden sääntöjenmukaisuutta arvioidaan, ja ratkaistaan kunkin osalta, ovatko ne tukea, ja jos ovat, onko tuki sopusoinnussa Euroopan unionin säännösten kanssa". Näin on toimittava "varsinkin siksi, että lainattujen varojen saaja on terve yritys eikä yritys, jossa on käynnissä rakenneuudistus".
(74) Belgian mielestä Vallonian alue on pääomasijoituksissaan ottanut osakkeenomistajan riskin: sijoituksen tuotto riippuu yrityksen, Verlipack Holding II:n, tuloksesta. SRIW puolestaan on myöntäessään Heyelle lainat ottanut velallisen maksukykyä koskevan riskin.
(75) Belgia mainitsee 30 päivänä huhtikuuta 1998 annetun Cityflyer-tuomion(20), jonka mukaan ero on huomattava, koska pääomasijoitus tehdään pitkäksi ajaksi, kun taas laina, joka maksetaan takaisin, on käytössä vain lyhyen aikaa. Belgia katsoo, että Heyen on maksettava lainat takaisin, vaikka se on menettänyt kokonaan Verlipackiin tekemänsä sijoituksen, jonka rahoittamiseen lainat käytettiin.
(76) Belgian mukaan Heye ei ole missään vaiheessa epäillyt Verlipackiin tekemänsä sijoituksen kannattavuutta, koska se piti riskiään vähäisenä ja koska se vaikeina aikoina jatkoi Verlipackin tukemista korottamalla sen pääomaa kahdesti, ensin 30 päivänä maaliskuuta 1998 100 miljoonalla Belgian frangilla (pääoma oli korotuksen jälkeen 1330500000 Belgian frangia) ja 26 päivänä kesäkuuta 1998 200 miljoonalla Belgian frangilla (pääoma oli korotuksen jälkeen 1630500000 Belgian frangia). Pääoman korotuksia koskevat notaarin vahvistamat asiakirjat ovat Belgian lausunnon liitteenä. Kesäkuun 26 päivänä 1998 päivätystä asiakirjasta käy ilmi, että Heyen lisäksi Verlipack Holding II:n pääomaa on merkinnyt 100 miljoonalla Belgian frangilla SA Worldwide Investors, jonka kotipaikka on Luxemburg.
(77) Komissio on esittänyt epäilyksiä sen suhteen, toimiko Vallonian alue tavanomaisissa markkinatalouden olosuhteissa toimivan yksityisen sijoittajan tapaan sijoittaessaan Verlipackiin pääomaa ja myöntäessään Heyelle lainaa, jotta se voisi rahoittaa pääomasijoituksensa. Belgia toteaa, että "koska kyseessä oli kaksi erillistä velallista", joista toinen oli maksukykyinen ja toinen konkurssissa, "yksityinen sijoittaja olisi varsin hyvin voinut sijoittaa Verlipackin pääomaan ja myöntää toiselle yritykselle (Heyelle) lainaa joutumatta keskittämään riskiään".
(78) Belgia kiistää komission näkemyksen, jonka mukaan SRIW:n myöntämiä lainoja vastaavan tuen varsinainen saaja oli Verlipack. Belgian mukaan obligaatiolainasopimukseen sisältyvä lauseke lainan käyttötarkoituksesta koskee sekä velallisen pääomasijoitusta että pääoman käyttöä investointien toteuttamiseen. Belgiaa lainaten: "Oli täysin Heyen etujen mukaista lainata varat, jotka se sijoitti Verlipackin pääomaan, ja oli myös täysin SRIW:n etujen mukaista saada rahoitustuloa yritykseltä, joka investoi Vallonian alueelle."
(79) Lisäksi Heye oli tehnyt aloitteen Verlipackin rakenneuudistuksen toteuttamiseksi sekä hakenut ja saanut SRIW:ltä lainaa pääomasijoituksensa rahoittamiseen. Edelleen Belgiaa lainaten: "Väite, että Verlipack olisi lainojen varsinainen saaja, voidaan kumota tuen takaisinmaksuvelvollisuudella: SRIW ei voi vaatia maksua Verlipackilta, koska varsinainen velallinen on Heye."
(80) Mitä tulee Vallonian alueen Beaulieulle luovuttamaan osakkuuteen, Belgia arvioi Verlipack Ghlinin ja Verlipack Jumet'n äänivallattomien osakkeiden ja osinkolippujen nimellisarvon 10000 Belgian frangiksi. Joulukuun 18 päivänä 1996 tehdyn luovutussopimuksen mukaan Sowagepillä(21) oli hallussaan 5087 Ghlinin etuoikeutettua äänivallatonta osaketta ja 3937 I kategorian osinkolippua ja 2923 Jumet'n etuoikeutettua äänivallatonta osaketta ja 2267 I kategorian osinkolippua. Beaulieu-konserni osti SA Ter Lembeek Internationalin välityksellä Ghlinin osakkeet 72192000 Belgian frangilla ja Jumet'n osakkeet 41520000 Belgian frangilla, mikä tekee yhteensä 113720000 Belgian frangia. Edellä mainitusta sopimuksesta käy ilmi, että summa on maksettava 31 päivänä joulukuuta 2001 nettona korkoa perimättä.
(81) Huhtikuun 30 päivänä 1998 tulosluvut osoittivat, että liikevaihto oli 1,195 miljardia Belgian frangia, tappio 269,3 miljoonaa Belgian frangia ja likviditeettivaje 107,3 miljoonaa Belgian frangia. Verlipack-konsernin käteismaksuvalmiudessa oli 376,8 miljoonan Belgian frangin vajaus. Erääntyneet velat olivat maksamatta eikä niitä ollut mahdollista pienentää lyhyellä aikavälillä. Tilanteen vuoksi Heye, Beaulieu, Vallonian alueen edustajat ja eri pankit kokoontuivat tutkimaan erilaisia ratkaisuja Verlipackin rakenneuudistussuunnitelman uudistamiseksi. Elvytyssopimus tehtiin 5 päivänä kesäkuuta 1998(22).
(82) Sopimuksen mukaan pankit luopuivat 73 miljoonan Belgian frangin saatavistaan ja myönsivät uuden, 100 miljoonan Belgian frangin suuruisen lainan. Heye sijoitti 200 miljoonaa Belgian frangia käteistä 26 päivänä kesäkuuta 1998 toteutetussa pääomankorotuksessa ja Vallonian alue muutti 150 miljoonan Belgian frangin osakaslainansa pääomaksi(23). Sowagep ryhtyi etsimään sijoittajaa, jolta saataisiin 100 miljoonan Belgian frangin käteissijoitus. Beaulieu-konserni löysi lopulta sijoittajan, Worldwide Internationalin, joka osallistui Verlipack Holding II:n pääomankorotukseen 26 päivänä kesäkuuta 1998. Beaulieu-konserni suostui luopumaan 600 miljoonan Belgian frangin velka- ja korkosaatavista siinä tapauksessa, että yritys ei muutu kannattavaksi vuoden 2002 tammikuun 1 päivän jälkeen. Heyen ja Verlipackin lisäpanosten vaikutukset voidaan arvioida 1450 miljoonaksi Belgian frangiksi.
(83) Verlipack Holding II:n kokonaispääoma nousi 26 päivänä kesäkuuta 1998 toteutetun pääomankorotuksen jälkeen 1630500000 Belgian frangiin eli 158224 osakkeeseen, joista 19408 oli Vallonian alueen, 29112 Heyen, 9704 Worldwide Investorsin ja 100000 Holding Verlipack I:n (Beaulieu, Heye) hallussa.
(84) Sowagep ei kuitenkaan onnistunut löytämään uutta osakasta Worldwide Investorsin tilalle. Beaulieu ja Sowagep sopivat 18 joulukuuta 1996 tehtyyn luovutussopimukseen 20 marraskuuta 1998 tehdyssä lisäyksessä, että osakkeiden hinta, 113712000 Belgian frangia, voitaisiin suorittaa joko rahana tai 9704:llä Verlipack Holding II:n osakkeella, jotka oli laskettu liikkeeseen Worldwide Investorsin pääomasijoituksen vastineeksi.
(85) Hankittuaan Worldwide Investorsin merkitsemät osakkeet Ter Lembeek International (Beaulieu-konserni) luovutti joulukuussa 1998 Vallonian alueelle 9704 Verlipack Holding II:n osaketta 113712000 Belgian frangin velkansa maksuksi.
(86) Belgia toteaa myös, että "Sowagep maksoi Beaulieulle takaisin pääomankorotuksen, johon se oli sitoutunut". Ter Lembeek Internationalin velkasaldo oli kuitenkin 13712000 Belgian frangia suurempi, mikä selittyy Ter Lembeek Internationalinin sijoituksen tuotolla ja sillä, että osakkeet luovutettiin joulukuussa 1998 ennen sitä päivää, jolloin velka ilman korkoja oli sovittu maksettavaksi, eli ennen joulukuun 31 päivää 2001.
(87) Belgia katsoo, että Vallonian alueen joulukuussa 1998(24) Verlipackin hyväksi toteuttamassa uudessa toimenpiteessä on itse asiassa kyse 100 miljoonan Belgian frangin (9704 osakkeen) suuruisesta pääomankorotuksesta, jonka Beaulieu rahoitti maksamalla velkansa Vallonian alueelle. Vallonian alue toteutti tämän uuden toimenpiteen 15 kuukauden kuluttua ensimmäisistä toimenpiteistään elvytyssuunnitelman mukaisesti. Verlipackin yksityiset kumppanit osallistuivat suunnitelman toteuttamiseen merkittävällä enemmistöpanoksella.
(88) Seuraavassa taulukossa esitetään Verlipackin pääoman kehittyminen Heyen mukaantulosta lähtien:
TAULUKON PAIKKA
IV.2 Kommentit asianomaisten huomautuksista
(89) Belgia toimitti 22 päivänä joulukuuta 1999 kommenttinsa huomautuksista, joita asianomaiset olivat esittäneet komission julkaistua 1 päivänä heinäkuuta 1999 päivätyn kirjeensä Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
(90) Belgia kommentoi ensinnäkin Vallonian alueen ja Heyen välistä suhdetta. Koska kyseessä oli Vallonian alueen pääomasijoitus Verlipackin hyväksi, Belgian mukaan suora yhteistyö Heyen edustajien kanssa "ei ollut välttämätöntä, koska Euroopan komission menettely ei tuolloin koskenut Heyeä". Sen sijaan Heye oli Belgian mukaan "osallistunut aktiivisesti johtonsa ja hallituksensa välityksellä" sittemmin Heye-konserniin liitetyn Verlipackin toimintaan. Kommenttien liitteistä käy ilmi, että Vallonian alue kävi asiasta asianajajansa välityksellä kirjeenvaihtoa Verlipack Belgiumin kanssa. Belgiaa hämmästyttää, että "Heyen tytäryhtiö ei pitänyt sitä ajan tasalla menettelyn etenemisestä Euroopan komissiossa ja että Heye ei ollut saanut tietoa komission 16 päivänä syyskuuta 1998 tekemästä myönteisestä päätöksestä".
(91) Belgian mielestä sitä, että se ei ilmoittanut julkisin varoin toteutetuista toimenpiteistä komissiolle, ja sitä, että Heye ei ollut tietoinen, että kyseessä saattaa olla valtiontuki, josta on ilmoitettava komissiolle, voidaan perustella sillä, että Belgia toimi yksityisen sijoittajan tapaan. SRIW:n kaksi lainaa Belgia katsoo myönnetyn "markkinoilla sovellettujen ehtojen mukaisesti".
(92) Lisäksi Belgia katsoo, että sen 2 päivänä huhtikuuta 1998 päivättyä kirjettä, jolla se vastasi komission lisätietopyyntöön, "ei voida missään tapauksessa pitää ennakkoilmoituksena tukihankkeesta". Näin ollen Heye "ei voi vedota siihen, että sillä oli perusteltua syytä luottaa tuen olevan sääntöjen mukaista, sillä kyseisiä julkisia toimenpiteitä ei ollut hyväksytty perustamissopimuksen 88 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen, ja komissio saattaisi, vaikka se olisikin hyvin epätodennäköistä, todeta niiden olevan yhteismarkkinoille soveltumatonta valtiontukea".
(93) Sen sijaan Belgia on Heyen kanssa samaa mieltä siitä, että Vallonian alue toimi yksityisen sijoittajan tapaan toteuttaessaan toimenpiteet.
(94) Heyen väitteeseen, että sille ei koitunut etua SRIW:n lainaamista julkisista varoista, Belgia vastaa muistuttamalla lainoihin mahdollisesti sisältyvän tuen todellista saajaa koskevasta selvityksestään. Lisäksi Belgia katsoo, että "Heye käyttää tätä argumenttia selvästi päästäkseen maksamasta takaisin mahdollista tukea ...".
(95) Huomautuksiin, joissa eräs asianomainen ilmoitti olevansa huolissaan toiminnan jatkumisesta, kun Ghlinin tuotantolaitokset on otettu uudestaan käyttöön, Belgia vastaa, että jos "Vallonian alue aikoo myöntää tukea Verlipack Ghlinin entisellä tuotantopaikalla toimivalle uudelle yritykselle, se soveltaa perustamissopimuksen 88 artiklassa määrättyä menettelyä, josta on säädetty Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 659/1999".
(96) Lisäksi Belgia katsoo, että "komission on jätettävä täysin omaan arvoonsa nimettömän henkilön toimittama asiakirja(25) ensinnäkin siksi, että sen laatijan henkilöllisyyttä ei voida selvittää eikä menettelyn voida näin ollen katsoa koskevan kyseistä henkilöä, ja toisekseen siksi, että asiakirja on eettisistä syistä jätettävä huomiotta jo senkin takia, että se on toimitettu nimettömänä".
(97) Komissio pyytää Belgiaa kiinnittämään huomiota asetuksen N:o 659/1999 6 artiklan 2 kohtaan, jossa säädetään, että "jos asianomaiset osapuolet niille mahdollisesti aiheutuvan vahingon vuoksi sitä pyytävät, niiden henkilöllisyyttä ei ilmaista asianomaiselle jäsenvaltiolle".
V ARVIOINTI TUESTA
(98) Vallonian alueen huhtikuussa 1997 toteuttama Verlipackin pääomankorotus ja kaksi lainaa, jotka SRIW myönsi maaliskuussa 1997 Heyelle, jotta tämä voisi rahoittaa Verlipackiin tekemänsä pääomasijoituksen, ovat peräisin julkisista varoista. EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu yhteismarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
(99) Valtion tekemiin pääomasijoituksiin sovellettavien suuntaviivojen mukaisesti ennakko-oletus on, että kyseessä on tuki, jos pääomasijoitukseen liittyy muita toimenpiteitä, joista on ilmoitettava EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Voidaan olettaa, että ne kaksi lainaa, jotka SRIW myönsi Heyelle, jotta tämä voisi rahoittaa Verlipackiin tekemänsä pääomasijoituksen, ovat tukea ja että niistä sekä Vallonian alueen Verlipackiin tekemästä pääomasijoituksesta olisi täytynyt ilmoittaa. Komissio pahoittelee, että Belgia ei ole EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan mukaisesti ilmoittanut komissiolle näistä kahdesta yhteensä 500 miljoonan Belgian frangin lainasta, jotta se olisi voinut ottaa niihin kantaa. Jättäessään ilmoittamatta näistä toimenpiteistä Belgia on laiminlyönyt perustamissopimuksesta johtuvia velvollisuuksiaan.
(100) Koska tämä ratkaisevan tärkeä tieto puuttui, komissio ei voi olla varma, että se on soveltanut valtiontukisääntöjä oikein ja tehokkaasti, ja se voi joutua peruuttamaan 16 päivänä syyskuuta 1998 tekemänsä päätöksen.
V.1 Yksityisen sijoittajan periaatteen täyttyminen
(101) Valtion toteuttamia pääomasijoituksia koskevien suuntaviivojen mukaan kyseessä ei ole valtiontuki, jos uuden pääoman sijoittaminen yritykseen toteutetaan olosuhteissa, jotka tavanomaisin markkinatalouden ehdoin toimiva yksityinen sijoittaja voisi hyväksyä. Komissio katsoi 16 päivänä syyskuuta 1998 tekemässään päätöksessä näin olevan niiden tietojen perusteella, joita Belgia oli virallisesti toimittanut tutkittaessa sen 350 miljoonan Belgian frangin suuruista muiden sijoittajien kanssa samaan aikaan toteutettua vähemmistösijoitusta Verlipackiin. Edellä mainitun päätöksen tehtyään komissio on kuitenkin saanut tietää, että Heye ei käyttänyt sijoitukseensa riskipääomaa vaan valtion varoja.
(102) Valtion myöntämä tuki, joka ei vastaa yksityisen sijoittajan toimintaa, suosii tukea saavaa yritystä ja voi vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan sekä vääristää tai uhata vääristää kilpailua, kuten perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa todetaan.
(103) Suuntaviivojen mukaan tilanne on tällainen sijoitettaessa pääomaa yrityksiin, joissa on sekä yksityisiä että julkisia osakkaita ja joissa julkisen omistuksen osuus on kasvanut huomattavasti suuremmaksi kuin se alun perin oli, koska yksityiset osakkeenomistajat ovat irtautuneet yrityksestä lähinnä sen huonojen kannattavuusnäkymien vuoksi. Lisäksi kyseessä voi olla tuki, jos yrityksen taloudellinen tilanne, etenkin sen velkarakenne ja velkamäärä ovat sellaiset, ettei sijoitetulle pääomalle ole perusteltua odottaa tavanomaista tuottoa kohtuullisessa ajassa.
(104) Ghlinin ja Jumet'n tuotantolaitosten tulos vuodelta 1996 osoittaa, että liiketappio oli huomattava ja liikevaihto selvästi pienempi kuin edellisinä vuosina. Komissio toteaa kuitenkin, että Vallonian alueen huhtikuussa 1997 toteuttamaan toimenpiteeseen liittyi pankkien osallistuminen ja että toimenpide perustui Heyen laatimiin mittaviin liiketoiminta- ja investointisuunnitelmiin. Näytti siltä, että Vallonian alue saattoi toimenpiteen toteuttaessaan odottaa Verlipackin muuttuvan ajan mittaan kannattavaksi. Komissio on kuitenkin hämmästynyt Belgian esittämästä näkemyksestä, että Heye olisi johtanut harhaan kumppaneitaan, joihin kuului myös Vallonian alue, "joka ei toiminut lasialalla". Komissio toteaa, että Vallonian alue on ollut Verlipackin Vallonian tuotantolaitosten osakkeenomistaja vuodesta 1989 pitäen hallussaan 49:ä prosenttia sen pääomasta. Näin ollen Vallonian alue on ollut täysin tietoinen Verlipackin tuloksesta ja Euroopan markkinoilla jatkuvasta heikosta tilanteesta(26).
(105) Joka tapauksessa Vallonian alue tiesi, että mukana ei ollut yksityistä riskipääomasijoitusta, koska rahoitus tuli Vallonian julkishallinnon elimeltä.
(106) Komissio toteaa Heyen sitoutumisen suhteellisesti vähentyneen sen mennessä mukaan Holding II:een huhtikuussa 1997. Belgian mukaan Heye teki aloitteen summan lainaamiseksi. SRIW pyytää Heyeä 21 päivänä marraskuuta 1996 päivätyssä kirjeessään "kattamaan 50 prosenttia riskistä, jota Heye pitää vähäisenä". Kun otetaan huomioon Heyen luottokelpoisuus, komissio ihmettelee, miksi konserni turvautui julkiseen rahoituslaitokseen rahoittaakseen Verlipack-osakkuuttensa, ellei tarkoitus ollut pelkästään minimoida riskejä SRIW:n myöntämien lainaehtojen avulla.
(107) Komissio epäilee, olisiko Heye, jonka suhde Verlipackiin rajoittui aiemmin vain tekniseen apuun, todella sitonut yritykseen rahaa, ellei sen pääomasijoitusta olisi katettu lähes kokonaan julkisin varoin. Komissio toteaa, että Verlipackin taloudellinen tilanne ei ennen Heyen mukaantuloa voinut näyttää kannattavalta.
(108) Todettakoon, että Verlipackin hyväksi on toteutettu 350 miljoonan Belgian frangin pääomasijoitus ja että Heyelle on myönnetty kaksi lainaa, jotta se voi rahoittaa osuutensa Verlipackin pääomasta. Kummassakin lainasopimuksessa on lainan tarkoitusta koskeva lauseke, jonka mukaan Heye sitoutuu i) sijoittamaan pääomaa Ghlinin ja Jumet'n tuotantolaitoksiin ja ii) rahoittamaan investointeja kolmessa Verlipackin tuotantopaikassa, myös Molissa (Flanderi).
(109) Komissio toteaa, että Heye ei ole voinut käyttää varoja muihin tarkoituksiin, vaan on välittänyt ne heti Holding II:n välityksellä Verlipackin tuotantolaitoksille, eikä se ole näin ollen saanut etua julkisista varoista.
(110) Tuensaaja, jonka on mahdollisesti palautettava tuki, ei ole välttämättä yritys, jolle julkiset viranomaiset ovat varat suoraan myöntäneet, vaan yritys, joka on todellisuudessa saanut niistä etua. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on vahvistanut tämän oikeuskäytännössään(27), jossa erotetaan toisistaan yritykset, jotka ovat toimineet vain varojen välittäjinä, ja yritykset, jotka ovat saaneet niistä sellaista etua, että niitä voidaan pitää yhteisön valtiontukivalvonnassa tarkoitettuina tuensaajina.
(111) Koska lainojen käyttötarkoitusta koskevien lausekkeiden mukaan Heyelle lainatuin varoin oli tarkoitus rahoittaa Verlipackin pääomaa, komissio katsoo, että varat ainoastaan kulkivat Heyen ja Holding II:n kautta Verlipackille. Näin ollen Verlipackia on pidettävä lainojen tuensaajana, jolla yksin ollut niistä etua. Saman logiikan mukaan komission on sovellettava edellä mainittua oikeuskäytäntöä Holding II:een.
(112) Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että yksityinen rahoittaja ei olisi tehnyt 350 miljoonan Belgian frangin pääomasijoitusta eikä lainannut 500:aa miljoonaa Belgian frangia riskipääomaa ja ottanut samalla kantaakseen 50:tä prosenttia riskistä, jos Verlipackin kannattavuusnäkymät osoittautuisivat huonoiksi.
(113) Suuntaviivojen 3.2 kohdan viimeisen luetelmakohdan mukaan yksityisen sijoittajan tekemä uusi pääomasijoitus yritykseen voidaan hyväksyä "kun tuensaajayrityksen kehitysmahdollisuudet, jotka tulevat esiin investoinneilla aikaan saatavana innovaatiokykynä, ovat sellaiset, että operaatiota voidaan pitää sijoituksena, johon liittyy huomattava riski, mutta jonka voidaan odottaa ajan mittaan kannattavan". Investointisuunnitelmaan (1997-2001) sisältyi uusien uunien ja "kylmän pään" laitteiden hankkiminen sekä ympäristönsuojelutoimenpiteitä kahdessa vallonialaisessa tuotantopaikassa yhteensä 1,754 miljardin Belgian frangin edestä. Kesäkuussa 1998 näistä investoinneista oli toteutettu 16 prosenttia. Investointisuunnitelmasta ei käy ilmi, että uudet uunit korvaavat entiset. Belgia ei ole myöskään osoittanut, että suunnitellut investoinnit olisivat voineet prosessien ja tuotteiden rationalisoinnin paremman valvonnan lisäksi parantaa innovaatiokykyä. Edellä mainittua suuntaviivojen poikkeusta ei voida näin ollen soveltaa.
(114) Komission johtopäätös on, että Belgia ei ole toiminut tavanomaisissa markkinatalouden olosuhteissa toimivan yksityisen sijoittajan tapaan sijoittaessaan Verlipackiin uutta pääomaa ja myöntäessään kaksi lainaa.
V.2 SRIW:n myöntämät lainat
(115) Määrältään 250 miljoonan Belgian frangin suuruiseen obligaatiolainaan sisältyy lauseke, jonka mukaan saatavista luovutaan, jos Verlipack joutuu konkurssiin. Heyen Verlipackiin tekemästä pääomasijoituksesta puolet oli näin ollen täysin vailla riskiä. Vaikka Heye oli tunnetusti luotettava ja maksukykyinen yritys, komissio ei yhdy Belgian näkemykseen, jonka mukaan Heye olisi saanut markkinoilta lainaa vastaavin ehdoin. Koska Verlipack-konsernin liiketoiminta oli kiistämättä vaikeuksissa ennen Heyen mukaantuloa, yksikään yksityinen rahoittaja ei olisi suostunut luopumaan niistä 250 miljoonasta Belgian frangista, joilla Verlipackin pääomankorotus välillisesti rahoitettiin.
(116) Näin ollen Heyelle myönnetty 250 miljoonan Belgian frangin obligaatiolaina Verlipackiin tehtävän pääomasijoituksen rahoittamiseksi on perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea Verlipackin hyväksi.
(117) Komissio toteaa, että maaliskuussa 1997 myönnetyn 250 miljoonan Belgian frangin lainan korko oli 28.3.-31.9.1997 4,92 prosenttia ja 1.10.1997-30.9.1998 5,30 prosenttia. Markkinaehtoja ja kyseisten lainojen ehtoja on verrattava lainojen myöntämisajankohdan (maaliskuun 27 ja 28 päivä 1997) tilanteen perusteella. Belgiassa sovellettu viitekorko oli lainojen myöntämisajankohtana 7,21 prosenttia. Kymmeneksi vuodeksi myönnettyyn lainaan, jota ei tarvitse lyhentää 3 vuoteen ja jonka korkotuki vaihtelee, sisältyy tukea 2,85 prosenttia brutto, mikä vastaa 7,125:tä miljoonaa Belgian frangia. Lisäksi komissio toteaa, että lainasopimuksessa ei määrätä Heyeä antamaan SRIW:lle mitään vakuutta. Vaikka Heyen pankki onkin antanut todistuksen Heyen maksukyvystä, komissio epäilee, olisiko yksityinen rahoituslaitos ottanut tällaisen riskin ilman vakuutta.
(118) Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että SRIW ei ole toiminut yksityisen sijoittajan tapaan kyseistä lainaa myöntäessään ja että lainaan sisältyy tukea.
V.3 Perustamissopimuksen 87 artiklan poikkeukset
(119) Koska suuntaviivojen perusteella näyttää siltä, että julkinen valta ei ole toiminut tavanomaisissa markkinatalouden olosuhteissa toimivan riskipääomasijoittajan tapaan tehdessään pääomasijoituksen, jolla hankittiin osakkuus yrityksestä, on tehtävä EY:n perustamissopimuksen 87 artiklaan perustuva arviointi.
(120) Verlipackin hyväksi tehty 350 miljoonan Belgian frangin pääomasijoitus ja Verlipackin hyväksi Heyelle myönnetty 250 miljoonan Belgian frangin obligaatiolaina ovat peräisin valtion varoista ja niissä on kyse perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta tuesta. Tämän lisäksi tulee vielä 7,125 miljoonan Belgian frangin suuruinen tuki. Tuet eivät sovellu yhteismarkkinoille perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan poikkeusten nojalla, koska kyseessä ei ole yksittäisille kuluttajille myönnettävä sosiaalinen tuki eikä tuki luonnonmullistusten tai muiden poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttaman vahingon korvaamiseksi. Perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan c alakohtaa ei myöskään voida soveltaa, eikä tukia voida pitää yhteismarkkinoille soveltuvina myöskään 87 artiklan 3 kohdan a, b tai d alakohdan nojalla. Tukia ei ole suunnattu 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa ja 87 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan soveltamisesta aluetukiin annetussa komission tiedonannossa(28) tarkoitettuun taloudellisen kehityksen edistämiseen alueilla, joilla elintaso on poikkeuksellisen alhainen tai joilla vajaatyöllisyys on vakava ongelma. Tukia ei ole myöskään tarkoitettu Euroopan yhteistä etua koskevan tärkeän hankkeen edistämiseen tai jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen eikä kulttuurin edistämiseen tai kulttuuriperinnön säilyttämiseen.
(121) Näin ollen komission on tutkittava tukien soveltuvuus perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan perusteella. Poikkeuksen soveltamista on syytä tarkastella komission julkaisemien sääntöjen ja suuntaviivojen valossa. Komissio on niissä tuonut julki tulkintansa kustakin poikkeuksesta.
V.4 Rakenneuudistustuki
(122) Komissio oli jo 19 päivänä toukokuuta 1999 tekemässään päätöksessä menettelyn aloittamisesta tutkinut tukien soveltuvuuden perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan sekä valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen yhteisön suuntaviivojen(29) (jäljempänä "yhteisön suuntaviivat") perusteella. Näiden yhteisön suuntaviivojen mukaisesti komissio katsoo, että rakenneuudistustuella voidaan edistää taloudellisen toiminnan kehitystä muuttamatta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla, jos tietyt ehdot täyttyvät: i) rakenneuudistussuunnitelma täyttää kaikki yleiset ehdot, kuten kannattavuuden palauttamisen pitkällä aikavälillä, ii) kilpailu ei vääristy sopimattomasti, iii) tuki on oikeassa suhteessa rakenneuudistuksen kustannuksiin ja hyötyihin ja iv) suunnitelma pannaan kokonaisuudessaan täytäntöön.
(123) Yhteisön suuntaviivojen mukaan rakenneuudistustukea ei yleensä pitäisi tarvita kuin yhden kerran ja vaikeuksissa olevan yrityksen ei rakenneuudistuksen jälkeen enää pitäisi tarvita valtion tukea, vaan sen olisi pystyttävä kilpailemaan omin voimin. Edellä esitetyn valossa Verlipack on kuitenkin saanut huhtikuussa 1997 350 miljoonaa Belgian frangia pääomasijoituksena ja 500 miljoonaa Belgian frangia Heyelle myönnettyjen lainojen muodossa sekä joulukuussa 1998 uuden, 100 miljoonan Belgian frangin pääomasijoituksen, jolla Beaulieu-konserni maksoi velkansa Vallonian alueelle.
(124) Belgian mukaan tuolloin voimassa olleissa yhteisön suuntaviivoissa asetetut ehdot täyttyivät. Belgia muistuttaa, että Verlipackin Vallonian tuotantolaitokset sijaitsevat perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla tukialueella.
(125) Lukuun ottamatta Vallonian tuotantolaitoksille vuosiksi 1997-2001 tehtyä 1,8 miljardin Belgian frangin liiketoiminta- ja investointisuunnitelmaa ja pankkien myöntämää rahoitusta, johon liittyi matala korko ja myönnettyjen lainojen porrastettu takaisinmaksu, Belgia ei ole esittänyt realistista ja täsmällistä rakenneuudistussuunnitelmaa. Liiketoimintasuunnitelman mukaan liiketoiminnan tulos olisi positiivinen vuodesta 1998 alkaen. Ennusteet eivät kuitenkaan perustuneet realistisiin olettamuksiin varsinkaan markkinoiden kehityksestä. SRIW:n 18 päivänä joulukuuta 1996 päivätyn muistion liitteenä olevassa Heye-konsernin Verlipack-strategiassa, johon Heye-Glasin sijoitusten rahoitus perustuu, ehdotetaan tuotevalikoiman suuntaamista uudelleen erityisen tuottoisiin segmentteihin ja/tai lokeroihin. Käytettävissä olevista tiedoista käy myös ilmi, että Verlipackiin suunnattavilla investoinneilla oli määrä lisätä kolmen tuotantolaitoksen tuotantoa keskimäärin 26 prosenttia kaudella 1997-2001 vuoden 1996 tuotantoon verrattuna. Ylikapasiteetista kärsivillä markkinoilla rakenneuudistussuunnitelmaan olisi kuitenkin pitänyt sisältyä tuotantokapasiteetin vähentäminen, jotta kilpailu ei vääristyisi.
(126) Liiketoimintasuunnitelmaa, jonka perusteella Belgia sijoitti Verlipackin pääomaan ja antoi sille välillisesti rahoitusta kahden Heyelle myönnetyn lainan välityksellä, ei ollut pantu kokonaisuudessaan täytäntöön. Tämä käy ilmi Verlipackin tammikuussa 1999 tekemästä konkurssihakemuksesta. Näitä tukia ei yhteisön suuntaviivojen perusteella voida pitää yhteismarkkinoille soveltuvina.
V.5 Investointituet
(127) Tukia voidaan arvioida tietyn talousalueen kehityksen edistämiseen tarkoitettuina tukina. Ghlinin ja Jumet'n tuotantolaitokset sijaitsevat perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla tukialueella, jolla enimmäismäärä on 25 prosenttia netto tai 35 prosenttia brutto(30).
(128) Alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen(31) (jäljempänä "aluetukisuuntaviivat") mukaan yhdelle yritykselle myönnetyllä yksittäisellä tilapäisellä (ad hoc) tuella voi olla huomattava vaikutus kilpailuun kyseisillä markkinoilla, samalla kun tällaisen tuen vaikutukset alueelliseen kehitykseen ovat todennäköisesti liian rajoitetut.
(129) Ei ole epäilystäkään, etteivätkö Belgian Verlipackin hyväksi toteuttamat toimenpiteet ole perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea ja etteivätkö ne todennäköisesti vääristä kilpailua ja vaikuta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Jotta tuet olisivat perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeuksen mukaisia, niiden on edistettävä tuetun alueen kehitystä, eivätkä ne saa muuttaa kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.
(130) Verlipack toimi pakkauslasin markkinoilla, joilla sillä oli Belgiassa 20 prosentin ja Euroopan unionissa 2 prosentin markkinaosuus. Pakkausmarkkinoista pakkauslasin osuus on 13 prosenttia, ja se sijoittuu kolmanneksi muovi- (35 prosenttia) ja paperipakkausten (32 prosenttia) jälkeen(32). Belgia myönsi Verlipackille tukea vuosina 1996, 1997 ja 1998, jolloin hinnat laskivat rajusti, mitä Heyen ja alan yleisen käsityksen mukaan ei voinut ennustaa vuonna 1997. Pakkauslasin hintojen nopea aleneminen kuitenkin jatkui muiden pakkaustuotteiden (PET, pahvi ja tölkit) kanssa käytävän kilpailun ja Venäjän markkinoiden romahduksen takia. Tällaisissa suhdanneolosuhteissa Verlipackissa tehdyt investoinnit lisäsivät yrityksen tuotantoa. Tuen myöntämisessä Verlipackille oli vaarana, että sen asema Euroopan unionin markkinoilla muuttuu suhteessa kilpailijoihin.
(131) Vallonian tuotantolaitoksissa toteutettaviksi suunniteltujen investointien kokonaiskustannukset olivat 1,8 miljardia Belgian frangia. Belgian ja Heyen mukaan vuosina 1997 ja 1998 tehtiin 294,5 miljoonan Belgian frangin investoinnit. Heyen mukaan varat olivat sen omia. Näin ollen tukea, jonka Vallonian alue myönsi 350 miljoonan Belgian frangin pääomasijoituksen muodossa ja SRIW yhteensä 500 miljoonan Belgian frangin lainojen muodossa, ei ollut voitu tarkoittaa Verlipackin investointeihin. Tukiin ei näin ollen voida soveltaa perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeusta.
(132) Tukea ei voida myöskään pitää edellä mainituissa suuntaviivoissa tarkoitettuna alkuinvestointina eikä tukena sellaisten työpaikkojen luomiseen, jotka ovat sidoksissa investointiin.
(133) Yrityksen juoksevien kustannusten alentamiseen tarkoitetut aluetuet (toimintatuet) ovat periaatteessa kiellettyjä(33). Poikkeuksellisesti tämäntyyppisiä tukia voidaan kuitenkin sallia alueilla, joihin sovelletaan 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan poikkeusta edellyttäen, että tuki edistää alueellista kehitystä, että myöntäminen on perusteltua tuen laadun vuoksi ja että tuen taso on suhteessa niihin haittoihin, joita sillä pyritään lievittämään. Komissio toteaa kuitenkin, että alue, jolla tuotantolaitokset Valloniassa sijaitsevat, ei kuulu perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan soveltamisalaan eikä kyseisessä artiklassa määrättyä poikkeusta voida soveltaa.
(134) Edellä esitetyn perusteella Verlipackille myönnettyihin tukiin ei voida soveltaa perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c ja a alakohdassa määrättyjä poikkeuksia.
V.6 Uusi julkisin varoin toteutettu elvytystoimenpide kesäkuussa 1998
(135) Toukokuun 19 päivänä 1999 aloitettu menettely koskee Belgian osallistumista Verlipackin kehittämiseen 16 päivänä syyskuuta 1998 tehtyä komission päätöstä edeltävinä ja sitä seuraavina kuukausina. Komissio toteaa, että Verlipackin tilanteen heikennyttyä toukokuun lopulla 1998 pankit, Beaulieu-konserni ja Heye ryhtyivät uusiin toimiin ja tekivät elvytyssopimuksen 5 päivänä kesäkuuta 1998. Verlipackin pääomaa päätettiin 26 päivänä kesäkuuta 1998 korottaa uudelleen niin, että Heye(34) sijoittaa 200 miljoonaa Belgian frangia 19408 uuteen osakkeeseen ja Beaulieu-konsernin löytämä luxemburgilainen Worldwide Investors 100 miljoonaa Belgian frangia 9704 uuteen osakkeeseen.
(136) Yksityisen Worldwide Investorsin osakkuus kuitenkin päättyi syksyllä 1998, kun se luovutti osakkeensa Beaulieu-konsernille, joka puolestaan luovutti ne Vallonian alueelle. Luovutus toteutettiin velan maksuna(35). Beaulieu-konserni maksoi Vallonian alueelle osakkeilla velkansa, joka oli syntynyt joulukuussa 1996, kun se osti Vallonian alueelta osakkeita, joiden arvoksi arvioitiin 113712000 Belgian frangia. Korotonta velkaa oli määrä alkaa lyhentää vasta 31 päivästä joulukuuta 2001. Komissio toteaa, että yksityinen sijoittaja irtautui yrityksestä ja velka, jonka lyhentämisen oli määrä alkaa vasta 31 päivänä joulukuuta 2001, suoritettiin joitakin viikkoja ennen Verlipackin konkurssihakemuksen jättämistä.
(137) Belgian mukaan Beaulieu-konsernin joulukuussa 1998 toteuttamaa osakkeiden luovutusta Vallonian alueelle velan maksuksi voidaan pitää uutena, 100 miljoonan Belgian frangin pääomankorotuksena.
(138) Komissio haluaa tässä yhteydessä muistuttaa, että Belgia kertoi 10 päivänä huhtikuuta 1998 päivätyssä kirjeessään, joka oli vastaus komission 26 päivänä tammikuuta 1998 päivättyyn kirjeeseen, että se aikoi myöntää Verlipackille 100 miljoonaa Belgian frangia joko pääomasijoituksen tai pitkäaikaisen lainan muodossa. Lisäksi Belgia täsmensi, että se "ei toteuta hankettaan ilmoittamatta siitä ennakolta komissiolle eikä ilman komission lupaa". Jos Belgia katsoo, että Vallonian alueen Verlipackin hyväksi joulukuussa 1998 toteuttamassa uudessa toimenpiteessä on itse asiassa kyse Verlipackin pääoman korottamisesta 100 miljoonalla Belgian frangilla, se ei ole noudattanut sitoumustaan olla toteuttamatta mitään hanketta ilmoittamatta siitä ennakolta komissiolle ja ilman komission lupaa.
(139) Komissio muistuttaa 14 päivänä joulukuuta 1998 päivätystä kirjeestään, jossa se pidättää itsellään oikeuden "ottaa kantaa Vallonian alueen mahdollisiin uusiin toimenpiteisiin Verlipackin hyväksi". Komissio toisti tämän 13 päivänä tammikuuta 1999 päivätyssä kirjeessään. Belgia ilmoitti 4 päivänä helmikuuta 1999, että "muun muassa Euroopan komission viimeisen päätöksen ehtojen vuoksi se ei ole aikonut rahoittaa akordiaikaa"(36). Lisäksi komissio toteaa, että Belgia on asianomaisten komissiolle esittämiä huomautuksia koskevassa vastauksessaan ilmoittanut toimivansa näin myös, jos se aikoo myöntää tukea Verlipack Ghlinin entisellä tuotantopaikalla toimivalle uudelle yritykselle.
(140) Koska kyseessä on Vallonian alueen toteuttama uusi toimenpide, jossa Beaulieu-konserni maksoi Vallonian alueelle Ghlinin ja Jumet'n tuotantolaitosten osakkeiden kaupan yhteydessä 1996 syntyneen velkansa ja josta ei ole tiedotettu asianomaisille, komissiolla ei ole tässä vaiheessa kaikkia tarvittavia tietoja arvioidakseen, onko toimenpide sopusoinnussa perustamissopimuksen 87 artiklan kanssa. Näin ollen komissio on ilmoittanut Belgialle 5 päivänä heinäkuuta 2000 päivätyllä kirjeellä kirjanneensa tämän uuden toimenpiteen ilmoittamattomien tukien rekisteriin numerolla NN 73/2000 tutkiakseen, soveltuuko se yhteismarkkinoille.
VI PÄÄTELMÄT
(141) Vallonian alueen Verlipackin hyväksi tekemä 350 miljoonan Belgian frangin (8676273 euron) pääomasijoitus, johon liittyy kahden valtion varoista peräisin olevan lainan myöntäminen, on perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea, koska Vallonian alueen pääomasijoitusta ei ole tehty olosuhteissa, jotka tavanomaisissa markkinatalouden olosuhteissa toimiva yksityinen sijoittaja olisi voinut hyväksyä.
(142) SRIW:n Heyelle myöntämä 250 miljoonan Belgian frangin (6197338 euron) obligaatiolaina, jonka edunsaaja oli kuitenkin Verlipack, on perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea, koska sellaisen sopimuslausekkeen hyväksymistä, jonka mukaan saatavista luovutaan, jos Verlipack menee konkurssiin, ei voida pitää yksityisen sijoittajan toimintana.
(143) SRIW:n Heyelle myöntämä 250 miljoonan Belgian frangin laina, jonka edunsaaja oli myös Verlipack, sisältää tukea 7,125 miljoonaa Belgian frangia. Koska SRIW ei vaatinut lainalle vakuutta, sen ei voida katsoa toimineen yksityisen sijoittajan tapaan.
(144) Valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen yhteisön suuntaviivojen mukaan tukiin ei voida soveltaa perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohtaa, koska Belgia ei ole esittänyt realistisiin oletuksiin perustuvaa tarkkaa ja yksityiskohtaista rakenneuudistussuunnitelmaa ja koska liiketoimintasuunnitelmaa ja investointisuunnitelmaa ei ole pantu kokonaisuudessaan täytäntöön.
(145) Tukia ei voida myöskään pitää investointitukina, koska investoinnit on toteutettu Heyen omin varoin ja koska tukiin ei voida soveltaa perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan poikkeuksia.
(146) Pääomasijoituksena myönnetty tuki on 350 miljoonaa Belgian frangia ja lainana myönnetty tuki 250 miljoonaa Belgian frangia eli yhteensä 600 miljoonaa Belgian frangia, johon on lisättävä 250 miljoonan Belgian frangin lainaan sisältyvä 7,125 miljoonan Belgian frangin tuki. Tuen kokonaismäärä on näin ollen 607125000 Belgian frangia.
(147) Edellä esitetystä käy ilmi, että Vallonian alueen toteuttamaa 350 miljoonan Belgian frangin pääomasijoitusta ei voida pitää Heyen pääomasijoituksen kanssa samanaikaisena, koska Heyen 515 miljoonan Belgian frangin sijoituksesta 500 miljoonaa Belgian frangia oli peräisin julkisista varoista ja oli tarkoitettu Verlipackille, joka yksin sai niistä etua. Näin ollen 16 päivänä syyskuuta 1998 tehty komission päätös olla vastustamatta Vallonian alueen Verlipackin hyväksi tekemää pääomasijoitusta on peruutettava asetuksen (EY) N:o 659/1999 9 artiklan nojalla,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Syyskuun 16 päivänä 1998 tehty komission päätös olla vastustamatta Verlipackin hyväksi toteutettua pääomasijoitusta peruutetaan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 659/1999 9 artiklan nojalla.
2 artikla
Valtiontuki, jonka Belgia on myöntänyt Verlipack-konsernille ja jonka määrä on 8676273 euroa (350 miljoonaa Belgian frangia), ei sovellu yhteismarkkinoille.
3 artikla
Valtiontuki, jonka Belgia on myöntänyt Verlipack-konsernille ja jonka määrä on 6197338 euroa (250 miljoonaa Belgian frangia), ei sovellu yhteismarkkinoille.
4 artikla
Valtiontuesta, jonka Belgia on myöntänyt Verlipack-konsernille ja jonka määrä on 6197338 euroa (250 miljoonaa Belgian frangia), 176624 euroa (7,125 miljoonaa Belgian frangia) on tukea, joka ei sovellu yhteismarkkinoille.
5 artikla
1. Belgian on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet 2-4 artiklassa tarkoitetun ja tuensaajalle sääntöjenvastaisesti maksetun tuen perimiseksi takaisin.
2. Tuki on maksettava takaisin kansallisen lainsäädännön mukaisten menettelyjen mukaisesti. Takaisinperittävään tukeen sisällytetään korko alkaen siitä, kun tuki asetettiin tuensaajien käyttöön, tuen todelliseen takaisinperintään asti. Korko perustuu aluetukien avustusekvivalenttien laskennassa käytettyyn viitekorkoon.
6 artikla
Belgian on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta sen noudattamiseksi toteuttamansa toimenpiteet.
7 artikla
Tämä päätös on osoitettu Belgian kuningaskunnalle.
Tehty Brysselissä 4 päivänä lokakuuta 2000.