РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 238/2008 НА СЪВЕТА
от 10 март 2008 година
за прекратяване на частичното междинно преразглеждане в съответствие с член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 384/96 относно антидъмпинговото мито върху вноса на разтвори от карбамид и амониев нитрат с произход от Русия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 г. за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (1) (основния регламент), и по-специално член 11, параграф 3 от него,
като взе предвид предложението на Комисията, представено след консултация с консултативния комитет,
като има предвид, че:
A. ПРОЦЕДУРА
1. Действащи мерки
(1)
С Регламент (ЕО) № 1995/2000 (2) Съветът наложи окончателно антидъмпингово мито върху вноса на разтвори от карбамид (урея) и амониев нитрат (UAN) с произход, inter alia, от Русия. Посоченият регламент ще бъде наричан по-долу „първоначалния регламент“, а разследването, довело до мерките, наложени с първоначалния регламент, ще бъде наричано по-долу „първоначалното разследване“.
(2)
След преразглеждане с оглед изтичане на срока, започнато през септември 2005 г., с Регламент (ЕО) № 1911/2006 (3) Съветът поднови за период от пет години действието на тези мерки на настоящото им равнище. Тези мерки се състоят от специфични мита. Този регламент ще бъде наричан по-долу „регламента с оглед изтичане на срока“, а разследването, довело до налагане на мерките от регламента с оглед изтичане на срока ще бъде наричано по-долу „преразглеждане с оглед изтичане на срока“.
2. Заявление за преразглеждане
(3)
В съответствие с член 11, параграф 3 от основния регламент беше депозирано заявление за частично междинно преразглеждане (настоящото преразглеждане) от двама производители износители от Русия, принадлежащи към акционерното дружество Mineral and Chemical Company Eurochem, а именно Novomoskovskiy Azot и Nevinnomyssky Azot. Тези две дружества, поради тяхната връзка, се считат за едно правно образувание (заявителя) за целите на настоящото преразглеждане. Заявлението беше ограничено по обхват до дъмпинга по отношение на заявителя.
(4)
Заявителят твърдеше, че сравнението между собствената му нормална стойност и при липса на износ към Европейската общност, експортните цени за съответна трета държава, в този случай Съединените американски щати (САЩ), ще доведе до намаляване на дъмпинга значително под равнището на настоящите мерки.
3. Разследване
(5)
Установявайки, след консултация с консултативния комитет, че заявлението съдържа достатъчно prima facie доказателства, Комисията обяви на 19 декември 2006 г. започването на частично междинно преразглеждане в съответствие с член 11, параграф 3 от основния регламент, като публикува обявление за започване в Официален вестник на Европейския съюз (4).
(6)
Преразглеждането беше ограничено по обхват до проучване на дъмпинга по отношение на заявителя. Разследването на дъмпинга обхваща периода от 1 октомври 2005 г. до 30 септември 2006 г. (период на разследване за преразглеждане или ПРП).
(7)
Комисията официално информира заявителя, представителите на държавата износителка и асоциацията на производителите от Общността за започването на преразглеждането. На заинтересованите страни беше предоставена възможност да изразят писмено своите мнения и да поискат изслушване в рамките на периода, посочен в известието за започване.
(8)
Всички заинтересовани страни, които изявиха желание и показаха, че има специални причини да бъдат изслушани, бяха изслушани.
(9)
За да получи информацията, считана за необходима за разследването, Комисията изпрати въпросници на акционерно дружество Mineral and Chemical Company Eurochem и свързаните с него дружества и получи отговори в рамките на сроковете, определени за целта.
(10)
Комисията изиска и провери цялата информация, преценена за необходима за определяне на дъмпинга. Комисията извърши проверки на място на заявителя и свързаните с него дружества:
-
JSC Mineral and Chemical Company (Eurochem), Москва, Русия;
-
PJSC Azot (NAK Azot), Новомосковск, Русия;
-
PJSC Nevinnomyssky Azot (Nevinka Azot), Невинномиск, Русия; и
-
Eurochem Trading GmbH, Заг, Швейцария - (Eurochem Trading).
Б. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
1. Разглеждан продукт
(11)
Разглежданият продукт е същият както при първоначалното разследване, т.е. разтвор от карбамид (урея) и амониев нитрат, течен тор, използван обикновено в селското стопанство, с произход от Русия (UAN). Той представлява смес от карбамид, амониев нитрат и вода. Съдържанието на вода е приблизително 70 % от сместа (в зависимост от съдържанието на азот), останалата част включва равни количества карбамид и амониев нитрат. Съдържанието на азот (N) е най-съществената „характеристика“ на продукта и то може да варира между 28 % и 32 %. Такава разлика може да бъде получена с добавяне на по-голямо или по-малко количество вода към разтвора. Все пак, независимо от съдържанието им на азот, се счита, че всички разтвори на карбамид и амониев нитрат имат еднакви физични и химични характеристики, поради което представляват един продукт за целите на настоящото разследване. Разглежданият продукт попада под код по КН 3102 80 00.
2. Сходен продукт
(12)
Настоящото разследване за преразглеждане потвърди, че UAN е чист стоков продукт и неговото качество и основни физични характеристики са идентични, независимо от коя държава произхожда. Произвежданите UAN разтвори се продават от заявителя на вътрешния пазар в Русия и при липса на износ в Европейската общност, изнасяните за Съединените американски щати имат същите основни физични и химични характеристики и по същество - същото приложение. Поради това тези продукти се считат за сходни продукти по смисъла на член 1, параграф 4 от основния регламент. Тъй като настоящото преразглеждане е ограничено до определяне на дъмпинга по отношение на заявителя, не бяха направени заключения по отношение на продукта, произвеждан и продаван от производството на Общността на пазара на Общността.
В. РЕЗУЛТАТИ ОТ РАЗСЛЕДВАНЕТО
1. Предварителни бележки
(13)
Както беше съобщено в обявлението за започване, тъй като заявителят не извършваше експортни продажби на UAN за Европейската общност по време на ПРП, настоящото разследване проучи преди всичко до каква степен експортните цени за трета държава следва да бъдат използвани при решаване дали основата, на която са установени съществуващите мерки, е променена и дали тези промени са с траен характер.
(14)
Заявителят представи доказателства, че поради действащите мита продуктът не е могъл да бъде продаван за износ за пазара на Общността по време на ПРП. Заявителят осигури prima facie доказателства, че експортните цени за САЩ, представителен трети пазар, не са обект на дъмпинг или поне в по-малка степен в сравнение с дъмпинговия марж, установен в момента за износа в Европейската общност и че е било целесъобразно да се използват експортните цени за САЩ. Поради причините, посочени по-долу в съображение 43 и следващите, експортните цени към третата държава САЩ бяха счетени за подходящи, тъй като пазарът на САЩ е сравним с пазара на Общността и поради това е представителен.
(15)
Следва да се отбележи, че мерките, прилагани в настоящия момент, се базират отчасти на данни, които не са свързани със собственото производство и продажби на заявителя за разглеждания продукт, докато по време на настоящия ПРП имаше проверена информация, свързана със собствените данни на заявителя, отнасящи се за нормалната стойност и експортните цени, макар и за пазара на трета държава. На тази основа беше направено заключение, че установеният по време на настоящия ПРП дъмпингов марж отразява по-точно ситуацията при заявителя по време на ПРП, отколкото действащите в момента мерки.
(16)
В този контекст беше счетено също, че целта на антидъмпинговото мито не е да затвори пазара на Общността за вноса от трета държава, а да възстанови справедливите условия на конкуренция.
(17)
Вземайки предвид горните специфични условия, беше направено заключение, че изчисляването на дъмпинговия марж през ПРП на основата на експортните продажни цени на заявителя за САЩ е подходящо.
2. Нормална стойност
(18)
За установяване на нормалната стойност първо беше проверено дали общите вътрешни продажби на заявителя са представителни в съответствие с член 2, параграф 2 от основния регламент. Тъй като заявителят няма експортни цени за UAN за Европейската общност по време на ПРП, пълните количества за вътрешна продажба на заявителя бяха сравнени с целия експорт на UAN от заявителя за Съединените американски щати. В съответствие с член 2, параграф 2 от основния регламент вътрешните продажби следва да бъдат считани за представителни, ако целият обем на тези продажби е равен или по-голям от 5 % от пълния обем на съответстващите експортни продажби, в този случай за Съединените американски щати. Разследването показа, че заявителят не продава представителни количества UAN на вътрешния пазар.
(19)
Тъй като на тази основа вътрешните цени на заявителя не могат да бъдат използвани за определяне на нормалната стойност, нормалната стойност беше сформирана на основата на производствените разходи, понесени от заявителя, плюс приемлива стойност за разходите за реализация, общите и административните разходи и реализираната печалба, в съответствие с член 2, параграфи 3 и 6 от основния регламент.
(20)
Във връзка с производствените разходи следва да се отбележи, че разходите за газ представляват основна част от производствените разходи и значителна част от общите разходи по производството. В съответствие с член 2, параграф 5 от основния регламент беше проверено дали разходите, свързани с производството и продажбите на разглеждания продукт, са добре отразени в документите на заявителя.
(21)
Беше установено въз основа на данни, публикувани от международно признати източници, специализирани в сферата на енергийните пазари, че цените, заплащани от заявителя, са неестествено ниски. За пример може да бъде посочено, че те възлизат на една четвърт и една пета от експортната цена на природния газ от Русия. В тази връзка всички налични данни показват, че вътрешните цени на газа в Русия са регулирани цени, които са значително под пазарните цени, заплащани за природния газ на нерегулираните пазари. Тъй като разходите за газ не са добре отразени в документите на заявителя, те следва да бъдат съответно коригирани. При липса на нормални цени на газ на вътрешния руски пазар и в съответствие с член 2, параграф 5 от основния регламент се наложи цените за газ да бъдат установени на „всяка друга разумна основа, включително чрез информация от други представителни пазари“.
(22)
Коригираната цена се основава на средната цена на руския газ при продажбата за износ на германско-чешката граница (Waidhaus), без транспортните разходи и коригирана така, че да отразява местните разходи за дистрибуция. Waidhaus - главният център за продажба на руски газ за Европейския съюз, който е най-големият пазар за руски газ и прилага цени, приемливо отразяващи разходите, може да се счита за представителен пазар по смисъла на член 2, параграф 5 от основния регламент.
(23)
След разгласяването заявителят изтъкна аргумента, че всяка корекция на заплащаната от него цена за газ на вътрешния пазар ще бъде неоснователна, твърдейки, че счетоводните му документи напълно отразяват разходите, свързани с дейността по производството и продажбите на сходния продукт в държавата на произход. За да обоснове това твърдение, заявителят представи проучване от независима консултантска фирма, че заплащаната от заявителя цена на газа отразява пълния разход за производство и продажба на газ, понесен от доставчика на газ. Преди всичко трябва да се отбележи, както посочва самото проучване, че разходите за газ, както и разходите за доставката на газ до заявителя, използвани за сравнението, са ориентировъчни стойности и следователно не са действителните разходи, направени по време на периода на разследването за преразглеждане. Не е ясно също така дали така определените разходи са пълните разходи, установени в съответствие с основния регламент, т.е. включващи пълните разходи за производство, пълните разходи за реализация и общите и административните разходи, свързани с производството и продажбата на газ. На последно място се отбелязва и че наличната информация относно разходите на доставчиците на газ не може да бъде проверена в рамките на настоящата процедура.
(24)
Във всеки случай се счита, че в съответствие с член 2, параграф 5 от основния регламент само фактът, че цената на газа, налагана от доставчика на клиента, покрива разходите, не е критерий за установяване дали разходите за производство на сходния продукт, осчетоводени в счетоводните документи на дружеството, приемливо отразяват разходите, свързани с производството и продажбата на разследвания продукт. Поради причините, посочени по-горе в съображение 21, случаят не беше счетен за такъв. Заявителят не разглежда очевидната значителна разлика между цената за газ, заплащана на вътрешния руски пазар, и експортната цена на природния газ от Русия, от една страна, и тази, заплащана от производителите от Общността, от друга страна. Той не разглежда и факта, че вътрешните цени на природния газ са регулирани в Русия и не може да бъде считано, че приемливо отразяват цената, която обикновено се заплаща на нормално функциониращи пазари. Поради това, дори ако цената на газа, заплащана от заявителя, покрива разходите за единица продукция за производство и продажби на газ, направени от доставчика му, този аргумент е неуместен, тъй като пазарната цена на газа не е задължително директно свързана с разходите за неговото производство и продажба. Цената, на която заявителя закупуваше газа по време на периода на разследването за преразглеждане, бе все така регулирана от държавата и значително под равнището на цената на нерегулираните пазари, както е пояснено в съображение 21 по-горе. Поради тази причина това твърдение трябваше да бъде отхвърлено.
(25)
Освен това заявителят изтъкна, че чрез корекции по отношение на газа, de facto е използван метод за определяне на нормалната стойност, който не е предвиден от основния регламент. Така, заменяйки разходите за газ на вътрешния пазар с разходи, изчислени, както е описано по-горе в съображение 22, и поради факта, че тези разходи представляват основната част от общите разходи за сходния продукт и следователно и на сформираната нормална стойност, нормалната стойност ще бъде de facto определена от данни от трети „представителен“ пазар. В тази връзка заявителят посочи доводи, че за държавите с пазарна икономика основният регламент предвижда само следните методи за определяне на нормалната стойност: i) на основата на цената на вътрешния пазар на сходния продукт при обичайни търговски условия или в случай на продажби, които не са направени при обичайни търговски условия, ii) на основата на разходите за производство в държавата на произход (плюс приемлива стойност за разходите за реализация, общите и административните разходи и печалбата), или iii) представителни експортни цени на сходния продукт за съответна трета държава. Заявителят направи извод, че на тази основа нормалната стойност не следва да се базира на данни от трети представителен пазар.
(26)
В тази връзка и както е уточнено в съображения 18-42, първо трябва да се отбележи, че нормалната стойност е определена в съответствие с методите, посочени в член 2, параграфи 1-6 от основния регламент. Все пак, за да се определи дали вътрешните продажби са направени при обичайни търговски условия по отношение на цените, т.е. дали са били печеливши, първо трябва да се установи дали разходите на заявителя са надеждна основа по смисъла на член 2, параграф 5 от основния регламент. Само след като разходите са надеждно установени, може да се определи кой метод за определяне на нормалната стойност следва да се използва. Поради това е погрешно да се твърди, че с определянето на надеждни разходи в съответствие с член 2, параграф 5 от основния регламент е въведен нов метод за определяне на нормалната стойност. Поради това аргументите на заявителя в тази връзка трябваше да бъдат отхвърлени.
(27)
Освен това заявителят твърдеше, че дори в случай че трябва да се направи корекция на разходите му за природен газ на вътрешния пазар, цената при Waidhaus за руския природен газ не е надеждна основа за такава корекция, тъй като тази цена е определена на базата на дългосрочни договори за газ, според които формулата на цената е свързана с цената на нефтените продукти и следователно не е свързана с разходите за производство и доставяне на газ за заявителя в Русия. Освен това заявителят твърдеше, че цената при Waidhaus за руския газ не е надеждна, тъй като е повлияна от изключително високото и по всяка вероятност неконкурентно вътрешно ценообразуване за газа в Германия, което се разследва от германските антитръстови институции.
(28)
Преди всичко следва да се отбележи, че един от първостепенните критерии за избор на основа, на която да се определят цените на газа, е тя да отразява разумно цената, която обикновено се заплаща на нормално функциониращи пазари. Неоспоримо е, че цените при Waidhaus отговарят на това условие. Освен това, несъмнено най-голямото количество газ от Русия се внася през центъра Waidhaus, който поради тази причина представлява подходяща база за корекции. На тази основа Waidhaus бе счетен за представителен пазар и за приемлива основа за определяне на разходите за газ по смисъла на член 2, параграф 5 от основния регламент. На второ място, както е посочено в съображение 24, въпросът дали цената се определя от разходите сам по себе си няма значение, ако цената разумно отразява цената, която обикновено се заплаща на нормално функциониращи пазари. Що се отнася до цените на газа, внасян при Waidhaus, няма данни за намеса на държавата във формирането на цените и следователно това условие е удовлетворено. На последно място, що се отнася до твърденията за неконкурентните вътрешни цени на газа в Германия, следва да се отбележи, че разследването на Bundeskartellamt, на което се позова заявителят, все още продължава и не е стигнало до заключения. Освен това, това разследване се отнася за цените, на които основните германски дистрибутори на газ продават газа на вътрешния германски пазар, а не цената, на която закупуват газ, внесен от Русия. Противно на твърдението на заявителя, тези две цени не са задължително свързани, тъй като икономическите интереси на дистрибуторите на газ и на техните клиенти са съвършено противоположни. Следователно може да се приеме, че дистрибуторите се стремят да задържат цената на дребно на най-високото възможно равнище, докато в същото време в техен икономически интерес е да задържат покупната цена на най-ниското възможно равнище, за да достигнат максимални нива на печалбата. Аргументът на заявителя, че германските оператори нямат интерес от договарянето на ниски цени за руския газ, внесен при Waidhaus, е само предположение, лишено от каквато и да е фактическа обосновка. Следователно тези аргументи бяха отхвърлени.
(29)
Освен това заявителят изтъкна аргумента, че ако трябва да се прави корекция на разходите му за природен газ на вътрешния пазар, тази корекция трябва да бъде основана на нерегулираните цени на газа в Русия. На първо място, фактът, че Комисията е могла да избере различна основа, не прави избора на Waidhaus неразумен. Първостепенният критерий за избор на основа, на която да бъде установена цената на газа, е тя да отразява разумно цената, която обикновено се заплаща на нормално функциониращи пазари. Безспорно е, че това условие е удовлетворено по отношение на цените при Waidhaus. На второ място, фактът, че количеството газ, продадено на нерегулирани цени на вътрешния пазар, бе минимално по време на периода на разследването за преразглеждане и че тези цени бяха значително по-близки до регулираната вътрешна цена отколкото до свободно определената експортна цена, води до извода, че тези нерегулирани цени са били повлияни от преобладаващите регулирани цени. Поради това нерегулираните вътрешни цени не можеха да бъдат използвани.
(30)
Освен това заявителят изтъкна, че вътрешните цени на природния газ в Русия, регулирани от държавата, постоянно се повишават и достигат нива, покриващи разходите за производство на газ. Поради това цената на вътрешния пазар не може да се разглежда като неконкурентна или неразумно ниска.
(31)
Този аргумент е неоснователен, тъй като правилото за избор на представителен пазар е не дали цените като такива носят печалба, а дали цените разумно отразяват цената, която обикновено се заплаща на нормално функциониращи пазари, както е пояснено в съображение 29 по-горе. Случаят при цени, регулирани от държавата, не е такъв. Освен това този аргумент противоречи и на публичните изявления на руския доставчик на газ (както се потвърждава от публикуваните заверени счетоводни отчети), че цените на газа на руския вътрешен пазар не покриват разходите за производство, транспортиране и продажба. Поради това този аргумент бе отхвърлен.
(32)
Освен това заявителят предложи използването на руска експортна цена за съседните пазари като алтернативна основа за корекцията, но без да осигури каквато и да е допълнителна информация или доказателства за тези пазари. Беше счетено, че руската експортна цена на газа за балтийските държави, за които имаше известна информация за цените, не са достатъчно представителни поради сравнително ниските обеми, изнасяни за тези държави. Освен това липсваха необходимите данни относно разходите за транспортиране и дистрибуция и така не можаха да бъдат установени надеждни цени за балтийските държави. Поради това не бе възможно да се използват тези цени като основа за корекцията.
(33)
Като алтернатива заявителят изтъкна, че ако трябва да се използва експортната цена при Waidhaus, заплащаното руско експортно мито за износа като цяло трябва да бъде изключено от цената при Waidhaus, тъй като то не се прилага на вътрешно равнище.
(34)
Наистина пазарната цена при Waidhaus, който беше разглеждан като представителен пазар по смисъла на член 2, параграф 5 от основния регламент, е цената след налагане на такси за износа, а не цената преди тези такси. От гледна точка на купувача това е актуалната цената, която трябва да заплати при Waidhaus, и в тази връзка е без значение какъв процент от тази цена представлява такса за износа и какъв процент се заплаща на доставчика на газ. Последният, от друга страна, винаги ще се стреми да увеличи цената си и поради това да изиска от клиентите си най-високата цена, която са готови да платят. Като се има предвид, че тази цена е винаги над производствените му разходи, като позволява на доставчика на газ да реализира огромни печалби, при определянето на цената той не се влияе на първо място от стойността на таксите за износ, а от това каква цена са готови да заплатят клиентите. Поради това се стигна до заключение, че цената, включваща таксите за износ, а не цената преди таксите, е нормалната пазарна цена. Следователно аргументите на заявителя в тази връзка бяха отхвърлени.
(35)
В този контекст заявителят също твърдеше, че надценката на местния дистрибутор не следва да бъде добавяна към експортната цена при Waidhaus, като твърдеше, че тези печалби на дистрибуторите вече са били включени в посочената цена. В това отношение заявителят изтъкна, че местните дистрибутори в Русия са дъщерни дружества на доставчика на газ, които той изцяло притежава, и следователно добавянето на печалбата на тези дистрибутори може да представлява двойно отчитане. Заявителят също така посочи, че естественото сравнително предимство на Русия следва да бъде взето под внимание. Освен това той твърдеше, че тъй като в Русия наличностите на газ са големи, за разлика от Общността, вътрешните цени в Русия ще бъдат естествено по-ниски от цената на изнасяния газ, което трябва да бъде взето под внимание при определяне на корекцията на цените на газ, заплащани на вътрешния пазар.
(36)
На първо място бе отбелязано, че надценката на местните дистрибутори включва не само границата на печалбата, но и техните разходи от покупката до препродажбата на природния газ.
(37)
На второ място, този аргумент вече не може да бъде проверен по задоволителен начин. Това се дължи на факта, че доставчикът на газ в Русия и неговите дъщерни дружество не са били обект на настоящото разследване и че поради това наличната информация за организацията и структурата на разходите бе недостатъчна. Също така бе отбелязано, че в това отношение ситуацията в Русия, дължаща се, inter alia, на тесните връзки между доставчика на газ и руското правителство, не е достатъчно прозрачна, за да позволи достатъчен достъп до необходимите доказателства.
(38)
Освен това заявителят, върху който лежи тежестта на доказване, не бе в състояние да предостави допълнителна информация или доказателства, които да покажат дали и до каква степен разходите за дистрибуция наистина са включени в цената при Waidhaus. Тъй като обаче вътрешните потребители са купували газ от местни доставчици, трябваше да бъде прието, че е трябвало те да заплащат местните разходи за дистрибуция, които - като такива - не са включени в некоригираната цена при Waidhaus. Следователно на този етап на процедурата беше счетено, че тази корекция е била обоснована и поради това аргументът беше отхвърлен.
(39)
Освен това институциите на Общността счетоха също така, че влиянието на тази специфична корекция върху изчисляването на дъмпинговия марж може да бъде значително. Поради това, с оглед на особената ситуация, описана в съображение 37 по-горе, бе счетено, че ако заявителят предостави достатъчни доказателства, които да могат да бъдат проверени, Комисията може да обмисли възобновяване на разследването в това отношение.
(40)
Колкото до твърдените сравнителни предимства по отношение на наличието на природен газ в Русия, следва да се отбележи, че, както бе посочено в съображение 28 по-горе, първостепенният по значение критерий за избор на цената при Waidhaus като основа за определяне на цените на газа е фактът, че тя разумно отразява цената, която обикновено се заплаща на нормално функциониращи пазари. Пазарните условия, преобладаващи на вътрешния пазар, са неподходящи в този контекст. Следователно този аргумент трябваше да бъде отхвърлен.
(41)
Разходите за реализация, общите и административните разходи и печалбата не можаха да бъдат установени на базата на член 2, параграф 6, първо изречение от основния регламент, тъй като след корекцията на разхода за газ, посочена в съображение 22, заявителят нямаше представителни вътрешни продажби на разглеждания продукт при обичайни търговски условия в съответствие с член 2, параграф 4 от основния регламент. Член 2, параграф 6, буква a) от основния регламент не можеше да бъде приложен, тъй като единствено заявителят е обект на разследването. Член 2, параграф 6, буква б) също не можеше да бъде приложен, тъй като за продуктите, принадлежащи към същата обща категория стоки, природният газ е също така най-важната суровина и поради това производствените разходи най-вероятно също трябва да бъдат коригирани поради причините, посочени в съображение 21 по-горе. В рамките на настоящото междинно преразглеждане липсваше информация, която да позволи правилното количествено определяне на такава корекция и определянето на разходите за реализация, общите и административните разходи и съответните граници на печалбата при продажбата на тези продукти след такава корекция. Поради това разходите за реализация, общите и административните разходи и печалбата бяха определени в съответствие с член 2, параграф 6, буква в) от основния регламент на основата на разумен метод.
(42)
В това отношение беше разгледана наличната публична информация, свързана с основни дружества, работещи в областта на азотните торове. Установено бе, че съответните данни от северноамериканските производители (САЩ и Канада) биха били най-подходящи за целите на разследването, имайки предвид широката достъпност на надеждна и пълна публична финансова информация от официално регистрираните дружества в този регион на света. В допълнение северноамериканският пазар показа значителен обем вътрешни продажби и значително равнище на конкуренция както при вътрешни, така и при чужди дружества. Поради това разходите за реализация, общите и административните разходи и печалбата бяха определени на основата на среднопретеглените разходи за реализация, общите и административните разходи и печалбата на трима северноамерикански производители, за които беше установено, че са сред най-големите дружества в областта на торовете, като бяха взети предвид техните северноамерикански продажби от същата обща категория продукти (азотни торове). Тези трима производители бяха приети за представителни в областта на бизнеса с азотни торове (средно над 78,15 % от оборота на дружеството/сектора на дейност) и техните разходи за реализация, общи и административни разходи и печалба - за представителни за същия тип разходи, обикновено поемани от дружества, успешно осъществяващи дейност в този сектор. Освен това няма данни, от които да личи, че стойността на така определената печалба надвишава печалбата, обикновено реализирана от руските производители при продажбата на продукти от същата обща категория на техния вътрешен пазар.
3. Експортна цена
(43)
Както е посочено по-горе в съображение 13, заявителят нямаше експортни продажби на UAN за Европейската общност по време на периода на разследване за преразглеждане. Поради това, заради причините, посочени в съображения 14-17, беше счетено за уместно да се проучи ценовото поведение на заявителя на други експортни пазари, за да се изчисли дъмпинговият марж. В обявлението за започване САЩ бе разглеждан като подходящ пазар за целите на сравнението, тъй като е главен експортен пазар на заявителя, представляващ над 70 % от експортните количества на заявителя по време на периода на разследването за преразглеждане.
(44)
Никоя от заинтересованите страни не коментира избора на САЩ като най-подходящ пазар за целите на сравнението. Разследването потвърди, че пазарът на САЩ за UAN е най-подходящ за целите на сравнението, тъй като Европейската общност и САЩ представляват двата основни пазара за UAN в света, които са сравними както по отношение на обемите, така и по отношение на цените.
(45)
Тъй като експортните продажби на заявителя за САЩ по време на периода на разследването за преразглеждане бяха направени чрез свързан търговец, разположен в Швейцария, експортната цена трябваше да бъде определена в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент. Така експортната цена беше сформирана на основата на реално платените или подлежащи на плащане цени на заявителя от първия независим клиент в САЩ, неговият основен експортен пазар. Условна комисиона, съответстваща на надценката на свързания търговец, чиято роля може да бъде приета за сходна с ролята на работещ на комисиона представител, беше извадена от цената.
4. Сравнение
(46)
Нормалната стойност и експортната цена бяха сравнени на база на цена франко завода. С цел осигуряване на справедливо сравнение между нормалната стойност и експортната цена, беше направено съответното намаление под формата на корекции за разлики, влияещи върху цената и сравнимостта на цените, в съответствие с член 2, параграф 10 от основния регламент. Съответно бяха направени корекции за разликите в разходите за транспорт, третиране, товарене и допълнителни разходи, където това беше приложимо и подкрепено от проверени доказателства.
5. Дъмпингов марж
(47)
Дъмпинговият марж беше определен на основата на сравнение на среднопретеглената нормална стойност със среднопретеглената експортна цена в съответствие с член 2, параграф 11 от основния регламент.
(48)
Това сравнение показа дъмпингов марж от 33,95 %, изразен като процент от цената CIF на северноамериканската граница, без платено мито.
6. Траен характер на обстоятелствата, преобладаващи през ПРП
(49)
В съответствие с член 11, параграф 3 от основния регламент беше проучено дали обстоятелствата, на основата на които се базира настоящият дъмпингов марж, са променени и дали тази промяна е с траен характер.
(50)
Нямаше данни, че за равнището на нормалната стойност или на експортната цена, установена за заявителя в настоящото разследване, не може да бъде сметнато, че е с траен характер. Въпреки че би могло да се възрази, че развитието на цените на природния газ като основна суровина е могло да има значително въздействие върху нормалната стойност, беше счетено, че въздействието от повишаването на цената би засегнало всички участници на пазара и следователно би оказало въздействие както върху нормалната стойност, така и върху експортната цена.
(51)
Бе установено, че експортната цена на заявителя за Съединените американски щати - най-големият експортен пазар за заявителя, по време на ПРП е сходна на експортната му цена за други държави.
(52)
Следователно има основания да се смята, че констатираният дъмпингов марж се основава на трайно променени обстоятелства.
(53)
В допълнение настоящото преразглеждане не показа никакви признаци или доказателства, че основата, на която е определена степента на отстраняване на вредата при първоначалното разследване, ще се промени значително в близко бъдеще.
(54)
В това отношение бе отбелязано, че въпреки че обстоятелствата, на чиято основа се базира определянето на дъмпинга, са се променили след налагането на окончателни мита, което доведе до по-висок дъмпингов марж по време на ПРП в сравнение с първоначалния период на разследване, и въпреки че съществуват причини да се счита, че констатираният дъмпингов марж се основава на трайно променени обстоятелства, равнището на действащото антидъмпингово мито следва да се запази. В действителност, както е посочено в съображения 55 и 56 по-долу, окончателните антидъмпингови мита бяха наложени на необходимото за отстраняване на вредата ниво съгласно установеното по време на първоначалното разследване.
Г. ПРЕКРАТЯВАНЕ НА ПРЕРАЗГЛЕЖДАНЕТО
(55)
Напомня се, че в съответствие с член 9, параграф 4 от основния регламент и както е подчертано в съображение 49 от Регламент (ЕО) № 1995/2000 на Съвета, окончателното мито в първоначалното разследване беше определено на основата на установения марж на вредата, който беше по-нисък от дъмпинговия марж, тъй като беше установено, че такова по-ниско мито ще бъде достатъчно за отстраняване на вредите за производството на Общността. В светлината на изложеното по-горе определеното при настоящото преразглеждане мито не трябва да бъде по-високо от маржа на вредата, определен при първоначалното разследване.
(56)
В настоящото частично междинно преразглеждане не може да бъде определен индивидуален марж на вредата, тъй като то е ограничено до проучване на дъмпинга по отношение на заявителя. Поради това определеният при настоящото преразглеждане дъмпингов марж беше сравнен с маржа на вредата, определен при първоначалното разследване. Тъй като последният е по-нисък от дъмпинговия марж, установен при настоящото разследване, настоящото преразглеждане ще бъде прекратено без промяна на действащите антидъмпингови мерки.
Д. ГАРАНЦИИ
(57)
Заявителят изяви интерес да предложи гаранция, но не успя да представи достатъчно конкретизирано предложение за гаранция в рамките на сроковете, посочени в член 8, параграф 2 от основния регламент. В резултат Комисията не можа да приеме никакво предложение за доброволна договореност. Отчетено бе обаче, че сложността на няколко проблема, а именно: 1. променливостта на цената на разглеждания продукт, която би изисквала известно индексиране на минималните цени, въпреки че същевременно променливостта не е достатъчно обяснена от ключовия фактор на разходите; и 2. особената пазарна ситуация за разглеждания продукт (inter alia фактът, че не бе осъществен внос от износителя, обект на настоящото преразглеждане по време на ПРП), поражда необходимостта да се обмисли допълнително дали ще бъде приложима гаранция, съчетаваща индексирана минимална цена и количествено ограничение.
(58)
Както бе посочено по-горе, поради тази сложност заявителят не успя да представи приемливо предложение за гаранция в рамките на нормативно определения срок. С оглед изложеното по-горе Съветът счита, че на заявителя по изключение трябва да се разреши да допълни своето предложение за гаранция след изтичане на посочения по-горе краен срок, но в рамките на 10 календарни дни от влизането в сила на настоящия регламент.
Е. РАЗГЛАСЯВАНЕ
(59)
Заинтересованите страни бяха информирани за съществените факти и съображения, на основата на които се предвижда да бъде прекратено настоящото преразглеждане и да се запази съществуващото антидъмпингово мито върху вноса на разглеждания продукт, произвеждан от заявителя. На всички страни беше дадена възможност за коментар. Техните коментари бяха взети предвид, когато бяха обосновани и подкрепени с доказателства,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член единствен
Частичното междинно преразглеждане на антидъмпинговите мерки, приложими към вноса на смесите от карбамид (урея) и амониев нитрат във воден или амониев разтвор, с произход от Русия, понастоящем класирани под код по КН 3102 80 00, започнато в съответствие с член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета, се прекратява без изменение на действащите мерки.
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 10 март 2008 година.
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 238/2008,
annettu 10 päivänä maaliskuuta 2008,
Venäjältä peräisin olevan urean ja ammoniumnitraatin liuosseoksen tuontiin sovellettavaa polkumyyntitullia koskevan, asetuksen (EY) N:o 384/96 11 artiklan 3 kohdan mukaisen osittaisen välivaiheen tarkastelun päättämisestä
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 11 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka se on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
A. MENETTELY
1. Voimassa olevat toimenpiteet
(1)
Neuvosto otti asetuksella (EY) N:o 1995/2000 (2) käyttöön lopullisen polkumyyntitullin muun muassa Venäjältä peräisin olevien urean ja ammoniumnitraatin liuosseosten, jäljempänä ’liuosseokset’, tuonnissa. Asetuksesta käytetään jäljempänä nimitystä ’alkuperäinen asetus’ ja tutkimuksesta, joka johti alkuperäisellä asetuksella käyttöön otettuihin toimenpiteisiin, nimitystä ’alkuperäinen tutkimus’.
(2)
Syyskuussa 2005 käynnistetyn toimenpiteiden päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen toimenpiteiden voimassaolo uudistettiin viideksi vuodeksi neuvoston asetuksella (EY) N:o 1911/2006 (3) samantasoisina. Toimenpiteet muodostuvat erityistulleista. Asetuksesta käytetään jäljempänä nimitystä ’voimassaolon päättymistä koskeva asetus’ ja tutkimuksesta, joka johti voimassaolon päättymistä koskevalla asetuksella käyttöön otettuihin toimenpiteisiin, nimitystä ’voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelu’.
2. Tarkastelupyyntö
(3)
Perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaista osittaista välivaiheen tarkastelua, jäljempänä ’nykyinen tarkastelu’, koskevan pyynnön esitti kaksi venäläistä vientiä harjoittavaa tuottajaa, Novomoskovskiy Azot ja Nevinnomyssky Azot, jotka kuuluvat ”Mineral and Chemical Company Eurochem” -osakeyhtiöön. Etuyhteytensä vuoksi näitä kahta yritystä käsitellään tässä tutkimuksessa yhtenä oikeushenkilönä, jäljempänä ’pyynnön esittäjä’. Pyyntö rajoittui polkumyyntiin pyynnön esittäjän osalta.
(4)
Pyynnön esittäjä väitti, että sen oman normaaliarvon ja Euroopan yhteisöön suuntautuvan viennin puuttuessa asianmukaiseen kolmanteen maahan eli Yhdysvaltoihin suuntautuneen viennin hintojen vertailu johtaisi polkumyynnin vähenemiseen merkittävästi alle voimassa olevien toimenpiteiden tason.
3. Tutkimus
(5)
Neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan komissio tuli siihen tulokseen, että pyyntöön sisältyi riittävä alustava näyttö, ja ilmoitti 19 päivänä joulukuuta 2006 perusasetuksen 11 artiklan 3 kohtaan perustuvan osittaisen välivaiheen tarkastelun vireillepanosta Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella (4).
(6)
Tarkastelu rajattiin koskemaan polkumyyntiä pyynnön esittäjän osalta. Polkumyyntitutkimus käsitti 1 päivän lokakuuta 2005 ja 30 päivän syyskuuta 2006 välisen ajanjakson, jäljempänä ’tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso’.
(7)
Komissio ilmoitti pyynnön esittäjälle, viejämaan edustajille ja yhteisön tuottajien järjestölle virallisesti tarkastelun vireillepanosta. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa.
(8)
Mahdollisuus tulla kuulluiksi myönnettiin kaikille asianomaisille osapuolille, jotka olivat sitä pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.
(9)
Saadakseen tutkimuksen kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot komissio lähetti ”Mineral and Chemical Company Eurochem” -osakeyhtiölle ja siihen etuyhteydessä oleville yrityksille kyselylomakkeen ja sai vastaukset asetetussa määräajassa.
(10)
Komissio hankki ja tarkisti kaikki polkumyynnin määrittämisen kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot. Komissio teki tarkastuskäyntejä pyynnön esittäjän ja siihen etuyhteydessä olevien yritysten toimitiloihin:
-
JSC Mineral and Chemical Company, Moskova, Venäjä, jäljempänä ’Eurochem’
-
PJSC Azot, Novomoskovsk, Venäjä, jäljempänä ’NAK Azot’
-
PJSC Nevinnomyssky Azot, Nevinnomyssk, Venäjä, jäljempänä ’Nevinka Azot’
-
Eurochem Trading GmbH, Zug, Sveitsi, jäljempänä ’Eurochem Trading’.
B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
1. Tarkasteltavana oleva tuote
(11)
Tarkasteltavana oleva tuote on sama kuin alkuperäisessä tutkimuksessa eli Venäjältä peräisin oleva maataloudessa yleisesti käytetty nestemäinen lannoite, urean ja ammoniumnitraatin liuosseos. Se muodostuu urean ja ammoniumnitraatin sekä veden sekoituksesta. Seoksen vesipitoisuus on noin 70 prosenttia (riippuen typpipitoisuudesta), ja loppuosassa on sama määrä ureaa ja ammoniumnitraattia. Nitraattipitoisuus on tuotteen merkittävin ominaisuus, ja se voi vaihdella 28 ja 32 prosentin välillä. Tämä vaihtelu saadaan aikaan lisäämällä liuosseokseen enemmän tai vähemmän vettä. Nitraattipitoisuudesta riippumatta kaikilla urean ja ammoniumnitraatin liuosseoksilla katsotaan kuitenkin olevan samat fyysiset ja kemialliset perusominaisuudet, ja näin ollen ne muodostavat yhden tuotteen tätä tutkimusta varten. Tarkasteltavana oleva tuote kuuluu CN-koodiin 3102 80 00.
2. Samankaltainen tuote
(12)
Tarkastelua koskevassa tutkimuksessa vahvistettiin, että urean ja ammoniumnitraatin liuosseos on puhdas hyödyketuote, ja sen laatu sekä fyysiset perusominaisuudet ovat samat riippumatta siitä, mistä maasta se on peräisin. Pyynnön esittäjän tuottamalla ja kotimarkkinoillaan Venäjällä myymällä sekä - Euroopan yhteisöön suuntautuvan viennin puutteessa - Yhdysvaltoihin viedyllä urean ja ammoniumnitraatin liuosseoksilla on samat fyysiset ja kemialliset perusominaisuudet ja pääasiassa sama käyttötarkoitus. Tämän vuoksi kyseisten tuotteiden katsotaan olevan perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja samankaltaisia tuotteita. Koska tässä tarkastelussa käsiteltiin vain polkumyynnin määrittämistä pyynnön esittäjän osalta, päätelmiä ei tehty yhteisön tuotannonalan valmistamasta ja yhteisön kotimarkkinoilla myymästä tuotteesta.
C. TUTKIMUKSEN TULOKSET
1. Alustavat huomiot
(13)
Kuten tutkimuksen aloittamista koskevassa ilmoituksessa todettiin, tässä tutkimuksessa tarkasteltiin ensin, missä määrin olisi käytettävä kolmansiin maihin suuntautuvan viennin hintoja päätettäessä, ovatko nykyisten toimenpiteiden perustana olevat tekijät muuttuneet ja ovatko muutokset pysyviä, koska pyynnön esittäjällä ei ollut urean ja ammoniumnitraatin liuosseosten vientimyyntiä Euroopan yhteisöön tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
(14)
Pyynnön esittäjä toimitti näyttöä siitä, että voimassa olevien tullien vuoksi tuotetta ei voitu myydä vietäväksi yhteisön markkinoille tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana. Pyynnön esittäjä toimitti alustavaa näyttöä siitä, että vienti edustaville kolmansille markkinoille eli Yhdysvaltoihin ei tapahtunut polkumyyntihinnoin tai ainakin vähäisemmässä määrin verrattuna polkumyyntimarginaaliin, joka tällä hetkellä on vahvistettu Euroopan yhteisöön suuntautuvaa vientiä varten, ja että oli asianmukaista käyttää Yhdysvaltoihin suuntautuvan viennin hintoja. Tämän johdanto-osan 43 kappaleessa ja sen jälkeisissä kappaleissa esitetyistä syistä kolmanteen maahan, Yhdysvaltoihin, suuntautuvan viennin hintoja pidettiin asianmukaisina, koska Yhdysvaltojen markkinat ovat verrattavissa yhteisön markkinoihin ja näin ollen edustavat.
(15)
Tällä hetkellä sovellettavat toimenpiteet siis perustuvat osittain tietoihin, jotka eivät liity pyynnön esittäjän omaan tuotantoon ja tarkasteltavana olevan tuotteen myyntiin, kun taas nykyiseltä tarkastelua koskevalta tutkimusajanjaksolta oli saatavissa varmennettuja tietoja, jotka liittyivät pyynnön esittäjän omiin tietoihin normaaliarvosta ja vientihinnoista, vaikkakin kolmannen maan markkinoiden osalta. Tällä perusteella pääteltiin, että nykyisellä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla havaittu polkumyyntimarginaali antaa tarkemman kuvan pyynnön esittäjän tilanteesta tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla kuin tällä hetkellä voimassa olevat toimenpiteet.
(16)
Tähän liittyen katsottiin myös, että polkumyynnin vastaisen tullin tavoitteena ei ole sulkea yhteisön markkinoita kolmansista maista tulevalta tuonnilta vaan palauttaa tasapuoliset toimintaedellytykset.
(17)
Edellä esitetyt erityiset olosuhteet huomioon ottaen voidaan päätellä, että polkumyyntimarginaalin laskeminen tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla pyynnön esittäjän Yhdysvaltoihin suuntautuvan viennin myyntihintojen perusteella oli asianmukaista.
2. Normaaliarvo
(18)
Normaaliarvon määrittämiseksi varmennettiin ensin, että pyynnön esittäjän koko kotimaan myynti oli edustavaa perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Koska pyynnön esittäjällä ei ollut urean ja ammoniumnitraatin liuosseosten vientimyyntiä Euroopan yhteisöön tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, sen koko kotimarkkinamyynnin määrää verrattiin Yhdysvaltoihin suuntautuvaan koko vientiin. Perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti kotimarkkinamyyntiä on pidettävä edustavana, jos sen kokonaismäärä on vähintään 5 prosenttia vastaavan vientimyynnin - eli tässä tapauksessa Yhdysvaltoihin suuntautuvan viennin - kokonaismäärästä. Tutkimus osoitti, että pyynnön esittäjä ei myynyt edustavia määriä urean ja ammoniumnitraatin liuosseoksia kotimarkkinoilla.
(19)
Koska pyynnön esittäjän kotimarkkinahintoja ei näin ollen voitu käyttää normaaliarvon määrittämiseksi, normaaliarvon muodostamisen perustana käytettiin pyynnön esittäjälle aiheutuneita valmistuskustannuksia, joihin lisättiin kohtuulliset myynti-, yleis- ja hallintokustannukset ja voitot perusasetuksen 2 artiklan 3 ja 6 kohdan mukaisesti.
(20)
Kaasukustannukset muodostavat suurimman osan valmistuskustannuksista ja huomattavan osan kaikista tuotantokustannuksista. Perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti tutkittiin, saataisiinko pyynnön esittäjän kirjanpidosta kohtuullisen hyvä käsitys tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoon ja myyntiin liittyvistä kustannuksista.
(21)
Energiamarkkinoihin erikoistuneiden kansainvälisesti tunnustettujen lähteiden julkaisemien tietojen perusteella pyynnön esittäjän maksama hinta oli epänormaalin alhainen. Hinta oli noin neljännes tai viidennes Venäjältä viedyn maakaasun hinnasta. Tässä suhteessa kaikki saatavilla olevat tiedot osoittavat, että kaasun hinnat Venäjän kotimarkkinoilla olivat säänneltyjä hintoja, jotka olivat selvästi alempia kuin sääntelemättömillä maakaasumarkkinoilla maksetut markkinahinnat. Koska kaasukustannukset eivät näkyneet riittävän selvästi pyynnön hakijan kirjanpidossa, kustannuksia oli oikaistava vastaavasti. Koska Venäjän kotimarkkinoita koskevia vääristymättömiä kaasun hintoja ei ollut, kaasun hinnat oli perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti määritettävä ”mitä tahansa muuta hyväksyttävää perustetta käyttäen, mukaan lukien muilta edustavilta markkinoilta saadut tiedot”.
(22)
Oikaistu hinta perustui Saksan ja Tšekin rajalla (Waidhaus) vietäväksi myydyn venäläisen maakaasun keskihintaan, josta on vähennetty kuljetuskustannukset, ottaen huomioon paikalliset jakelukustannukset. Waidhaus on tärkein kanava venäläisen kaasun myynnille Euroopan unioniin, joka on venäläisen kaasun suurin markkina-alue ja jossa hinnat antavat kohtuullisen hyvän käsityksen kustannuksista, joten sitä voidaan pitää perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuna edustavana markkina-alueena.
(23)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen pyynnön esittäjä väitti, että sen kotimarkkinoilla maksaman kaasun hinnan oikaisu ei ole perusteltua, koska sen kirjanpidosta käyvät täysimääräisesti ilmi kustannukset, jotka liittyvät samankaltaisen tuotteen tuotanto- ja myyntitoimintaan alkuperämaassa. Väitteensä tueksi pyynnön esittäjä toimitti riippumattoman konsulttiyrityksen tutkimuksen, jonka mukaan pyynnön esittäjän kaasusta maksamassa hinnassa tulivat esiin kaasun toimittajalle kaasun tuotannosta ja myynnistä aiheutuneet kustannukset. On huomattava, kuten itse tutkimuksessakin todetaan, että vertailussa käytetyt kaasun kustannukset sekä kustannukset kaasun toimittamisesta pyynnön esittäjälle olivat arvioituja kustannuksia eivätkä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla aiheutuneita todellisia kustannuksia. Ei ole myöskään selvää, ovatko näin saadut kustannukset perusasetuksen mukaisesti määritettyjä täysimääräisiä kustannuksia eli sisältävätkö ne kaikki kaasun tuotantoon ja myyntiin liittyvät valmistus- sekä myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset. On myös huomattava, että kaasun toimittajien kustannuksista käytettävissä olevia tietoja ei voitu varmentaa tässä menettelyssä.
(24)
Joka tapauksessa katsotaan, että perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti pelkästään se, että toimittajan asiakkaaltaan veloittama kaasun hinta kattaa kustannukset, ei ole sellainen seikka, jonka perusteella voitaisiin määrittää, antavatko yrityksen kirjanpitoon merkityt kustannukset kohtuullisen hyvän käsityksen tutkimuksen kohteena olevan tuotteen valmistukseen ja myyntiin liittyvistä kustannuksista. Näin ei kuitenkaan ollut johdanto-osan 21 kappaleessa esitetyistä syistä. Pyynnön esittäjä ei käsitellyt merkittävää eroa toisaalta Venäjän kotimarkkinoilla maksetun kaasun ja Venäjältä viedyn maakaasun hinnassa ja toisaalta yhteisön tuottajien maksamassa hinnassa. Pyynnössä ei käsitelty myöskään sitä, että maakaasun kotimarkkinahintoja säänneltiin Venäjällä eikä voida katsoa, että ne antaisivat kohtuullisen hyvän käsityksen tavanomaisesti vääristymättömillä markkinoilla maksettavista hinnoista. Näin ollen vaikka pyynnön esittäjän maksama kaasun hinta kattaisikin kaasun tarjoajalle sen tuotannosta ja myynnistä aiheutuneet yksikkökustannukset, väite ei ole merkityksellinen, koska kaasun markkinahinta ei välttämättä liity suoraan sen tuotanto- ja myyntikustannuksiin. Hinta, jolla pyynnön esittäjä osti kaasua tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, on edelleen valtion sääntelemä ja merkittävästi sääntelemättömien markkinoiden hintatasoa alhaisempi, kuten johdanto-osan 21 kappaleessa todetaan. Tästä syystä väite oli hylättävä.
(25)
Pyynnön esittäjä väitti vielä, että kun kaasun hintaa oikaistiin, normaaliarvon määrittämiseksi käytettiin menetelmää, josta ei säädetä perusasetuksessa. Koska kotimaan kaasukustannukset korvattiin johdanto-osan 22 kappaleessa kuvatulla tavalla lasketuilla kustannuksilla ja nämä kustannukset muodostavat suurimman osan samankaltaisen tuotteen kokonaiskustannuksista ja näin ollen myös laskennallisesta normaaliarvosta, normaaliarvo on itse asiassa määritetty kolmansilta ”edustavilta” markkinoilta saatujen tietojen perusteella. Pyynnön esittäjä väitti, että perusasetuksen mukaan markkinatalousmaiden osalta normaaliarvon voidaan kuitenkin määrittää vain menetelmillä, joissa otetaan huomioon i) samankaltaisen tuotteen kotimarkkinahinnat tavanomaisessa kaupankäynnissä tai, jos myynti ei tapahdu tavanomaisessa kaupankäynnissä; ii) tuotantokustannukset alkuperämaassa (lisättynä kohtuullisilla myynti-, yleis- ja hallintokustannuksilla ja voitoilla); tai iii) samankaltaisen tuotteen edustavat vientihinnat asianmukaiseen kolmanteen maahan. Pyynnön esittäjän mukaan tällä perusteella normaaliarvoa ei pitäisi määrittää kolmansilta edustavilta markkinoilta saatujen tietojen perusteella.
(26)
On huomattava, kuten johdanto-osan 18-42 kappaleessa tuodaan esiin, että normaaliarvo määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 1-6 kohdassa esitettyjen menetelmien mukaisesti. Jotta voitaisiin määrittää, tapahtuiko kotimarkkinamyynti hinnan puolesta tavanomaisessa kaupankäynnissä eli oliko se kannattavaa, on ensin kuitenkin määritettävä, muodostavatko pyynnön esittäjän kustannukset luotettavan perustan perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Normaaliarvon määrittämiseen käytettävä menetelmä voidaan päättää vasta kun kustannukset on luotettavasti määritetty. Sen vuoksi on väärin väittää, että kun luotettavat kustannukset määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti, otettiin käyttöön uusi menetelmä normaaliarvon määrittämiseksi. Näin ollen pyynnön esittäjän väitteet tältä osin oli hylättävä.
(27)
Pyynnön esittäjä väitti vielä, että jos sen maakaasukustannuksiin kotimarkkinoilla tehdään oikaisu, venäläisen maakaasun hinta Waidhausissa ei ole luotettava perusta tällaiselle oikaisulle, koska kyseinen hinta on asetettu pitkäaikaisten kaasusopimusten perusteella, joissa hinnanmuodostus liittyy öljyn tuotantohintoihin eikä näin ollen kaasun tuotantokustannuksiin ja toimituskustannuksiin pyynnön esittäjälle Venäjälle. Lisäksi pyynnön esittäjä väitti, että venäläisen kaasun hinta Waidhausissa ei ole luotettava, koska siihen vaikuttaa Saksan ylettömän korkea ja mahdollisesti kilpailuun perustumaton kaasun kotimarkkinahinnoittelu, jota Saksan kilpailuviranomaiset ovat parhaillaan tutkimassa.
(28)
Ensinnäkin on huomattava, että yksi ensisijaisista kriteereistä valittaessa perustaa kaasun hintojen määrittämiseksi on, että se antaa kohtuullisen hyvän kuvan tavanomaisesti vääristymättömillä markkinoilla maksettavista hinnoista. On kiistämätön tosiseikka, että tämä edellytys täyttyy Waidhausin hintojen osalta. Lisäksi suurin kaasumäärä Venäjältä tuodaan Waidhausin kautta, minkä vuoksi se on asianmukainen perusta oikaisulle. Tällä perusteella Waidhausia pidettiin edustavina markkinoina ja kohtuullisena perustana kaasun kustannusten määrittämiselle perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Toiseksi, kuten johdanto-osan 24 kappaleessa todettiin, ei ole sinällään relevanttia, perustuuko hinta kustannuksiin, kunhan se vain antaa kohtuullisen hyvän kuvan tavanomaisesti vääristymättömillä markkinoilla maksettavista hinnoista. Waidhausiin tuodun kaasun hinnan osalta hinnanmuodostuksessa ei ole merkkejä valtion puuttumisesta asiaan, ja tämä edellytys siis täyttyy. Lopuksi vielä kilpailuun perustumatonta kaasun hinnoittelua Saksan kotimarkkinoilla koskevasta väitteestä on huomattava, että Saksan kilpailuviranomaisten (Bundeskartellamt) tutkimus, johon pyynnön esittäjä viittasi, on edelleen käynnissä eikä siitä ole tehty päätelmiä. Tutkimus koskee sitä paitsi hintoja, joilla Saksan tärkeimmät kaasun jakelijat myyvät kaasun Saksan kotimarkkinoilla eikä hintaa, jolla ne ostavat Venäjältä tuodun kaasun. Päinvastoin kuin pyynnön esittäjä väitti, nämä kaksi hintaa eivät välttämättä liity toisiinsa, koska kaasun jakelijoiden ja heidän asiakkaidensa taloudelliset intressit ovat täysin vastakkaiset. Näin ollen voidaan olettaa, että jakelijat pyrkivät pitämään vähittäismyyntihinnat mahdollisimman korkeina ja samalla niiden taloudellisten intressien mukaista on pitää ostohinnat mahdollisimman alhaisina voittojen maksimoimiseksi. Pyynnön esittäjän väite, jonka mukaan vakiintuneilla markkinatoimijoilla ei ole kannustinta neuvotella venäläiselle tuontikaasulle alhaisempia hintoja Waidhausissa, on olettamus ilman tosiseikkoja. Sen vuoksi nämä väitteet hylättiin.
(29)
Pyynnön esittäjä väitti vielä, että jos sen maakaasukustannuksiin kotimarkkinoilla tehdään oikaisu, sen olisi perustuttava sääntelemättömiin kaasun hintoihin Venäjällä. Ensinnäkään se, että komissio olisi voinut valita erilaisen perustan, ei tee Waidhausin valinnasta kohtuutonta. Valittaessa perustaa kaasun hinnan määrittämiseksi ensisijaisena perusteena on, että se antaa kohtuullisen hyvän kuvan tavanomaisesti vääristymättömillä markkinoilla maksettavista hinnoista. On kiistämätön tosiseikka, että tämä edellytys täyttyy Waidhausin hintojen osalta. Toiseksi se, että sääntelemättömillä hinnoilla kotimarkkinoilla myydyn kaasun määrä oli vain vähäinen tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla ja että hinnat olivat merkittävästi lähempänä säänneltyjä kotimarkkinahintoja kuin vapaasti määräytyviä vientihintoja, viittaa voimakkaasti siihen, että vallitsevat säännellyt hinnat vääristivät sääntelemättömiä hintoja. Sen vuoksi sääntelemättömiä kotimarkkinahintoja ei voitu käyttää.
(30)
Pyynnön esittäjä väitti vielä, että valtion sääntelemät maakaasun kotimarkkinahinnat Venäjällä nousevat jatkuvasti ja ovat saavuttamassa tason, jolla katetaan kaasun tuotantokustannukset. Sen vuoksi kotimarkkinoiden hintaa ei voida pitää kilpailuun perustumattomana tai kohtuuttoman alhaisena.
(31)
Väite on perusteeton, koska edustavien markkinoiden valinnan vaatimuksena ei ole se, ovatko hinnat voittoa tuottavia vaan se, antavatko ne kohtuullisen hyvän kuvan tavanomaisesti vääristymättömillä markkinoilla maksettavista hinnoista, kuten johdanto-osan 29 kappaleessa selitetään. Näin ei ole valtion sääntelemien hintojen tapauksessa. Väite on lisäksi vastoin venäläisen kaasuntoimittajan julkisia lausuntoja, jotka on vahvistettu sen julkaistussa tarkistetussa tilinpäätöksessä ja joiden mukaan Venäjän kotimarkkinoiden kaasun hinnat eivät kata tuotanto-, kuljetus- ja myyntikustannuksia. Tästä syystä väite hylättiin.
(32)
Pyynnön esittäjä ehdotti, että oikaisun vaihtoehtoisena perustana käytettäisiin Venäjän naapurimarkkinoille suuntautuvan viennin hintoja antamatta kuitenkaan lisätietoja tai näyttöä tällaisista markkinoista. Lisäksi katsottiin, että Venäjältä Baltian maihin vietävän kaasun hinnat - joista oli saatavilla joitakin tietoja - eivät olleet riittävän edustavia näihin maihin suuntautuvan viennin suhteellisen vähäisen määrän vuoksi. Saatavilla ei ollut myöskään tarvittavia tietoja kuljetus- ja jakelukustannuksista, joten Baltian maihin suuntautuvalle viennille ei voitu määrittää luotettavia hintoja. Näin ollen näitä hintoja ei voitu käyttää oikaisun perustana.
(33)
Pyynnön esittäjä ehdotti vaihtoehdoksi, että jos käytetään Waidhausin vientihintaa, Venäjän vientivero, joka on maksettava kaikesta viennistä, olisi pitänyt vähentää Waidhausin hinnasta, koska vientiveroa ei aiheutunut kotimaassa.
(34)
Markkinahinta Waidhausissa, jota pidettiin edustavina markkinoina perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti, on todellakin hinta vientiverojen jälkeen eikä hinta ennen veroja. Ostajan kannalta tarkasteltuna merkityksellinen on hinta, joka on maksettava Waidhausissa, eikä näin ollen ole merkityksellistä, mikä osuus hinnasta muodostuu vientiverosta ja mikä osuus maksetaan kaasun toimittajalle. Toimittaja toisaalta yrittää aina maksimoida hintansa ja sen vuoksi veloittaa korkeimman hinnan, jotka asiakkaat suostuvat maksamaan. Kun otetaan huomioon, että hinta on aina yli tuotantokustannusten niin, että toimittaja saa huomattavat voitot, hinnan muodostumiseen ei ensisijaisesti vaikuta vientiveron määrä vaan se, minkä hinnan asiakkaat suostuvat maksamaan. Sen vuoksi pääteltiin, että vientiveron sisältävä hinta eikä hinta ennen veroja on markkinoilla määräytynyt vääristymätön hinta. Tämän vuoksi pyynnön esittäjän asiaa koskevat väitteet hylättiin.
(35)
Pyynnön esittäjä väitti myös tähän liittyen, että paikallisen jakelijan katetta ei olisi lisättävä vientihintaan Waidhausissa, koska jakelijoiden voitot on jo sisällytetty hintaan Waidhausissa. Pyynnön esittäjä väitti, että paikalliset jakelijat Venäjällä ovat kaasun toimittajan täysin omistamia tytäryhtiöitä, ja jos näiden jakelijoiden voitot lisätään laskelmiin, tuloksena voi näin ollen olla kaksinkertainen huomioon ottaminen. Pyynnön esittäjän mukaan myös Venäjän luontaiset suhteelliset edut olisi otettava huomioon. Se väitti lisäksi, että koska kaasua on laajasti saatavilla Venäjällä muttei yhteisössä, kotimarkkinahinnat Venäjällä ovat luonnollisesti alempia kuin viedyn kaasun hinta, ja tämä olisi pitänyt ottaa huomioon määritettäessä kotimarkkinoilla maksettujen kaasun hintojen oikaisua.
(36)
Ensinnäkin on huomattava, että paikallisten jakelijoiden katteeseen sisältyy näiden yritysten voittomarginaalin lisäksi myös niiden kustannukset maakaasun oston ja jälleenmyynnin välisenä aikana.
(37)
Toiseksi väitettä ei pystytty enää tarkistamaan riittävästi. Tämä johtuu siitä, että venäläinen kaasun toimittaja ja sen tytäryhtiöt eivät kuuluneet tutkimuksen soveltamisalaan ja sen vuoksi sen organisaatiosta ja kustannusrakenteesta ei ollut riittävästi tietoja saatavilla. On myös huomattava, että Venäjällä tältä osin vallitseva tilanne, joka johtuu mm. kaasun toimittajan ja Venäjän valtion tiiviistä yhteyksistä, ei ole riittävän avoin, jotta asiasta saataisiin tarvittava näyttö.
(38)
Lisäksi pyynnön esittäjä, jolla on todistustaakka, ei pystynyt toimittamaan lisätietoja tai näyttöä, joka olisi osoittanut, sisältyivätkö jakelukustannukset todella Waidhausin hintoihin ja missä määrin. Koska kotimarkkina-asiakkaat kuitenkin ostivat kaasua paikallisilta toimittajilta, oli oletettava, että niiden olisi täytynyt maksaa paikalliset jakelukustannukset, joita ei ole sisällytetty oikaisemattomaan Waidhausin hintaan. Sen vuoksi menettelyn tässä vaiheessa oli katsottava, että oikaisu on perusteltu, ja näin ollen väite oli hylättävä.
(39)
Yhteisön toimielimet kuitenkin katsoivat, että tämän erityisoikaisun vaikutus polkumyyntimarginaalin laskemiseen saattaa olla merkittävä. Sen vuoksi johdanto-osan 37 kappaleessa kuvattu erityistilanne huomioon ottaen katsottiin, että jos pyynnön esittäjä toimittaa näyttöä, joka on riittävästi todennettavissa, komissio saattaa harkita tutkimuksen avaamista uudelleen tältä osin.
(40)
Maakaasun saatavuuteen Venäjällä liittyvistä väitetyistä luontaisista suhteellisista eduista on huomattava, että kuten johdanto-osan 28 kappaleessa todettiin, ensisijaisena kriteerinä Waidhausin hintojen valinnalle perustaksi kaasun hintojen määrittämiseksi on se, että ne antavat kohtuullisen hyvän kuvan tavanomaisesti vääristymättömillä markkinoilla maksettavista hinnoista. Kotimarkkinoilla vallitsevat markkinaedellytykset eivät ole merkityksellisiä tässä yhteydessä. Väite oli sen vuoksi hylättävä.
(41)
Myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia ja voittoa ei voitu määrittää perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan johdantokappaleen ensimmäisen virkkeen nojalla, koska johdanto-osan 22 kappaleessa mainitun kaasukustannusten oikaisun jälkeen pyynnön esittäjän tarkasteltavana olevan tuotteen kotimarkkinamyynti ei tavanomaisessa kaupankäynnissä ollut edustavaa perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan a alakohtaa ei voitu soveltaa, koska tutkimuksen kohteena oli vain pyynnön esittäjä. Myöskään 2 artiklan 6 kohdan b alakohtaa ei voitu soveltaa, sillä myös maakaasu on samaan yleiseen tuoteryhmään kuuluvien tuotteiden ehdottomasti tärkein raaka-aine, minkä vuoksi myös valmistuskustannuksia olisi erittäin todennäköisesti oikaistava johdanto-osan 21 kappaleessa mainituista syistä. Tässä välivaiheen tarkastelussa ei ollut saatavilla tietoja, joiden perusteella olisi voitu laskea määrällisesti tällaiset oikaisut ja määrittää myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset ja asianmukaiset voittomarginaalit myytäessä näitä tuotteita näiden oikaisujen jälkeen. Myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset ja voitto määritettiin näin ollen perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan c alakohdan mukaisesti muulla hyväksyttävällä menetelmällä.
(42)
Tätä varten tarkasteltiin julkisesti saatavilla olevia tietoja, jotka liittyvät typpilannoitteiden alalla toimiviin suuryrityksiin. Pohjoisamerikkalaisten (Yhdysvallat ja Kanada) tuottajien vastaavien tietojen havaittiin soveltuvan parhaiten tutkimustarkoitukseen, sillä kyseiseltä alueelta on saatavilla runsaasti luotettavaa ja kattavaa julkista rahoitustietoa pörssiyhtiöistä. Lisäksi kotimarkkinamyynnin määrä on pohjoisamerikkalaisilla markkinoilla merkittävä ja kilpailua esiintyy paljon kotimaisten ja ulkomaisten yritysten välillä. Myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset ja voitto määritettiinkin kolmen sellaisen pohjoisamerikkalaisen tuottajan myynti-, yleisten ja hallinnollisten kustannusten ja voiton painotetun keskiarvon perusteella, jotka kuuluivat lannoitealan suurimpiin yrityksiin saman yleisen tuoteryhmän (typpilannoitteet) Pohjois-Amerikan myynnin osalta. Kyseisten kolmen tuottajan katsottiin edustavan typpilannoitealaa (keskimäärin yli 78,15 prosenttia yrityksen/liiketoimintasegmentin liikevaihdosta) ja niiden myynti-, yleis- ja hallintokustannusten ja voiton katsottiin edustavan samanlaisia kustannuksia, joita kyseisellä liiketoiminta-alalla menestyksekkäästi toimiville yrityksille yleensä aiheutuu. Mikään ei viittaa siihen, että tällä tavalla määritetty voiton määrä olisi suurempi kuin venäläisten tuottajien samaan yleiseen ryhmään kuuluvien tuotteiden myynnistä Venäjän markkinoilla yleensä saama voitto.
3. Vientihinta
(43)
Kuten johdanto-osan 13 kappaleessa todettiin, pyynnön esittäjällä ei ollut urean ja ammoniumnitraatin liuosseosten vientimyyntiä Euroopan yhteisöön tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Sen vuoksi johdanto-osan 14-17 kappaleessa esitetyistä syistä pidettiin asianmukaisena tarkastella pyynnön esittäjän hinnoittelukäyttäytymistä muilla vientimarkkinoilla, jotta voitaisiin laskea polkumyyntimarginaali. Menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa Yhdysvaltojen markkinoita kaavailtiin sopiviksi vertailutarkoituksiin, koska ne ovat pyynnön esittäjän tärkeimmät vientimarkkinat, joiden osuus sen vientimäärästä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli yli 70 prosenttia.
(44)
Yksikään asianomaisista osapuolista ei esittänyt huomautuksia Yhdysvaltojen valinnasta sopivimmiksi vertailumarkkinoiksi. Tutkimuksessa vahvistui, että urean ja ammoniumnitraatin liuosseosten Yhdysvaltojen markkinat ovat sopivimmat vertailua varten, koska Euroopan yhteisö ja Yhdysvallat ovat kaksi suurinta urean ja ammoniumnitraatin liuosseosten markkina-aluetta maailmassa ja niitä voidaan verrata sekä määrien että hintojen osalta.
(45)
Koska pyynnön esittäjän vientimyynti Yhdysvaltoihin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla tapahtui Sveitsiin sijoittautuneen etuyhteydessä olevan kauppiaan kautta, vientihinta oli määritettävä perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti. Vientihinta määräytyi niiden hintojen perusteella, jotka Yhdysvalloissa eli pääasiallisilla vientimarkkinoilla toimiva ensimmäinen riippumaton asiakas todellisuudessa maksoi pyynnön esittäjälle tai jotka tulivat sen maksettaviksi. Näistä hinnoista vähennettiin nimellispalkkio, joka vastaa etuyhteydessä olevan kauppiaan katetta, koska kauppiasta voidaan pitää palkkioperusteisesti toimivana agenttina.
4. Vertailu
(46)
Normaaliarvoa ja vientihintaa verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Jotta normaaliarvon ja vientihinnan välinen vertailu olisi oikeudenmukaista, tarvittavat oikaisut tehtiin hintaan ja hintojen vertailtavuuteen vaikuttaviin eroihin perustuvina oikaisuina perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti. Oikaisut koskivat kuljetus-, käsittely-, lastaus- ja liitännäiskustannusten eroja tarpeen mukaan ja mikäli asiasta oli riittävästi oikeaksi todistettua näyttöä.
5. Polkumyyntimarginaali
(47)
Polkumyyntimarginaali määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti vertaamalla painotettua keskimääräistä normaaliarvoa painotettuun keskimääräiseen vientihintaan.
(48)
Vertailun perusteella polkumyyntimarginaali, ilmaistuna prosentteina CIF-hinnasta Pohjois-Amerikan rajalla tullaamattomana, on 33,95 prosenttia.
6. Tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla vallinneiden olosuhteiden pysyvyys
(49)
Perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti tutkittiin, ovatko nykyisen polkumyyntimarginaalin määrittämiseen vaikuttaneet olosuhteet muuttuneet ja ovatko tällaiset muutokset pysyviä.
(50)
Ei ollut mitään merkkejä siitä, etteikö tässä tutkimuksessa pyynnön esittäjälle määritettyä normaaliarvoa tai vientihintaa olisi voitu pitää pysyvänä. Vaikka voitaisiin väittää, että pääraaka-aineen eli maakaasun hintakehitys saattaisi vaikuttaa merkittävästi normaaliarvoon, katsottiin kuitenkin, että hinnannousu vaikuttaisi kaikkiin toimijoihin markkinoilla, ja sillä näin ollen on vaikutusta sekä normaaliarvoon että vientihintaan.
(51)
Pyynnön esittäjän Yhdysvaltoihin, sen pääasiallisille vientimarkkinoille, suuntautuvan viennin hinta oli tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla sama kuin sen muihin maihin suuntautuvan viennin hinta.
(52)
Sen vuoksi on syytä uskoa, että todettu polkumyyntimarginaali perustuu pysyvästi muuttuneisiin olosuhteisiin.
(53)
Tässä tarkastelussa ei lisäksi havaittu mitään merkkejä tai näyttöä siitä, että olosuhteet, joiden perusteella vahingon korjaava taso vahvistettiin alkuperäisessä tutkimuksessa, muuttuisivat merkittävästi lähitulevaisuudessa.
(54)
Tältä osin todettiin, että vaikka olosuhteet, joiden perusteella polkumyynti määritettiin, ovat muuttuneet lopullisten tullien käyttöönoton jälkeen - joiden seurauksena polkumyyntimarginaali oli korkeampi tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla verrattuna alkuperäiseen tutkimusajanjaksoon - ja vaikka on syytä uskoa, että todettu polkumyyntimarginaali perustuu pysyvästi muuttuneisiin olosuhteisiin, voimassa oleva polkumyynnin vastainen tulli olisi säilytettävä samalla tasolla. Kuten johdanto-osan 55 ja 56 kappaleessa todetaan, lopullinen polkumyyntitulli asetettiin vahingon korjaavalle tasolle alkuperäisen tutkimuksen perusteella.
D. TARKASTELUN PÄÄTTÄMINEN
(55)
Perusasetuksen 9 artiklan 4 kohdan ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1995/2000 johdanto-osan 49 kappaleen mukaisesti lopullinen tulli vahvistettiin siis alkuperäisessä tutkimuksessa havaitun vahinkomarginaalin tasolle, joka oli alempi kuin polkumyyntimarginaali, koska todettiin, että alhaisempi tulli on riittävä korjaamaan yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon. Edellä esitetyn perusteella tässä tarkastelussa vahvistettavan tullin ei olisi oltava alkuperäisessä tutkimuksessa vahvistettua vahinkomarginaalia korkeampi.
(56)
Tässä osittaisessa välivaiheen tarkastelussa ei voida määrittää yksilöllistä vahinkomarginaalia, koska tarkastelu rajoittuu polkumyyntiin pyynnön esittäjän osalta. Sen vuoksi tässä tarkastelussa määritettyä polkumyyntimarginaalia verrattiin alkuperäisessä tutkimuksessa määritettyyn vahinkomarginaaliin. Koska viimeksi mainittu oli alempi kuin tässä tutkimuksessa havaittu polkumyyntimarginaali, tämä tarkastelu olisi päätettävä muuttamatta voimassa olevia polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä.
E. SITOUMUKSET
(57)
Pyynnön esittäjä ilmoitti olevansa kiinnostunut tarjoamaan sitoumuksen muttei pystynyt tarjoamaan riittävän perusteltua hintasitoumusta perusasetuksen 8 artiklan 2 kohdassa asetetussa määräajassa. Tämän vuoksi komissio ei voinut hyväksyä mitään hintasitoumuksia. Kun kuitenkin otetaan huomioon useiden seikkojen monimutkaisuus, esimerkiksi 1) tarkasteltavana olevan tuotteen hinnan vaihtelu, joka edellyttäisi jonkinlaista vähimmäishintojen indeksointia mutta jota keskeinen kustannustekijä ei riittävästi selitä, ja 2) tarkasteltavana olevan tuotteen erityinen markkinatilanne (mm. viejällä ei ollut tähän tarkasteluun liittyvää tuontia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla), vaikuttaa siltä, että on tarpeen vielä pohtia, olisiko sitoumus ja siihen yhdistetty indeksoitu vähimmäishinta ja määrällinen katto toimiva ratkaisu.
(58)
Tämän monimutkaisen tilanteen vuoksi pyynnön esittäjä ei pystynyt muotoilemaan hyväksyttävää sitoumustarjousta määräajassa, kuten edellä todettiin. Edellä esitetyn perusteella neuvosto katsoo, että pyynnön esittäjälle olisi poikkeuksellisesti annettava mahdollisuus täydentää sitoumustarjoustaan edellä mainitun määräajan jälkeen mutta 10 kalenteripäivän kuluessa tämän asetuksen voimaantulopäivästä.
F. PÄÄTTÄMINEN
(59)
Asianomaisille osapuolille ilmoitettiin niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella nykyinen tarkastelu aiottiin päättää ja pitää voimassa nykyinen polkumyyntitulli pyynnön esittäjän tuottaman tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa. Kaikille osapuolille annettiin mahdollisuus esittää huomautuksensa. Huomautukset otettiin huomioon, kun ne olivat oikeutettuja ja perustuivat näyttöön,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
Ainoa artikla
Päätetään Venäjältä peräisin olevien urean ja ammoniumnitraatin liuosseosten, jotka luokitellaan CN-koodiin 3102 80 00, tuontiin sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden osittainen välivaiheen tarkastelu, joka aloitettiin neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti, muuttamatta voimassa olevia toimenpiteitä.
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 10 päivänä maaliskuuta 2008.