32002R1030
L 157/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (EО) № 1030/2002 НА СЪВЕТА
от 13 юни 2002 година
относно единния формат на разрешенията за пребиваване за гражданите на трети страни
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 63, точка 3 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като има предвид, че:
(1)
Амстердамският договор, който визира постепенно установяване на пространство на свобода, сигурност и правосъдие, предоставя на Комисията право на съвместна инициатива при приемане на необходимите мерки за постигане на хармонизирана политика в областта на имиграцията.
(2)
Планът за действие, приет от Съвета и Комисията във връзка с оптималните условия за изпълнение разпоредбите на Амстердамския договор относно установяването на пространство на свобода, сигурност и правосъдие (3), предвижда (параграф 38, буква в), ii) регламентиране на процедурата за издаване от държавите-членки на визи и документи за дългосрочно пребиваване.
(3)
На срещата си в Тампере на 15-16 октомври 1999 г. Съветът подчерта необходимостта от хармонизирана имиграционна политика предвид разпоредбите на Договора, които са свързани с влизането и пребиваването на граждани на трети страни.
(4)
Съвместно действие 97/11/ПВР на Съвета (4) за единните разрешителни за пребиваване потвърди необходимостта от единен формат за документите, издавани от държавите-членки на граждани на трети страни. Следователно е подходящо Съвместно действие 97/11/ПВР да бъде заменено с акт на Общността.
(5)
От основно значение е този единен формат на документа за пребиваване да съдържа всички необходими данни и да отговаря на много високи технически стандарти, особено по отношение на гаранциите срещу подправяне и фалшифициране. Това ще бъде принос към превантивните мерки спрямо нелегалната имиграция и пребиваването с нередовни документи и борбата срещу тях. Форматът трябва да бъде пригоден за използване от всички държави-членки и да съдържа хармонизирани, разпознаваеми навсякъде и видими с просто око елементи за сигурност.
(6)
С оглед по-високата защитеност на документите за пребиваване срещу подправяне и фалшифициране, държавите-членки и Комисията ще разглеждат периодично и системно промените, които благодарение на технологичното развитие могат да бъдат внесени в обезопасяването на документа, по-специално новите биометрични елементи.
(7)
Настоящият регламент предвижда само спецификации без поверителен характер. Те трябва да бъдат допълнени от други спецификации, които трябва да останат в тайна с оглед предотвратяване на риска от подправяне и фалшифициране, както и да не съдържат лични данни, нито позоваване на тях. Редно е Комисията да определи тези допълнителни технически спецификации със съдействието на комитета, учреден съгласно член 6 от Регламент (ЕО) № 1683/95 на Съвета от 29 май 1995 г. за определяне на единен формат за визи (5). В това отношение е важно да не се допуска непоследователност на разпоредби по отношение на разрешителните за пребиваване предвид решенията на Съвета от 17 декември 1997 г. и 8 юни 2001 г.
(8)
За да се гарантира, че въпросната информация ще остане известна само на необходимия кръг лица, от централно значение е всяка държава-членка да възложи отпечатването на единните документи за пребиваване на един-единствен орган, като си запазва правото да го смени при нужда. По съображения за сигурност всяка държава-членка следва да информира Комисията и останалите държави-членки за определения от нея орган.
(9)
Държавите-членки прилагат необходимите мерки, които са съгласувани с Комисията, за да гарантират, че личните данни се обработват при степен на защита, която съответства на изискванията на Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. относно защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (6).
(10)
Мерките, които са необходими за прилагането на настоящия регламент, следва да съответстват на Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г., относно установяване на реда и условията за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (7).
(11)
Настоящият регламент не засяга правомощията на държавите-членки да признават държави или териториални единици, респективно издадените от техните власти паспорти и други документи за самоличност или за пътуване.
(12)
Съгласно членове 1 и 2 от Протокола за позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, Дания не участва в приемането на настоящия регламент и следователно не е обвързана с него и не го прилага. Настоящият регламент предвижда доразвиване достиженията на правото от Шенген в приложение на разпоредбите на дял IV, трета част от Договора за създаване на Европейската общност и предвид това Дания, позовавайки се на член 5 от Протокола, ще реши дали да транспонира настоящия регламент в националното си законодателство в шестмесечен срок след приемането му от Съвета.
(13)
По отношение на Република Исландия и Кралство Норвегия настоящият регламент доразвива достиженията на правото на ЕС от Шенген в областта, посочена в член 1, буква Б от Решение 1999/437/ЕО на Съвета от 17 май 1999 г. относно определени условия по прилагането на Споразумението между Европейския съюз и Република Исландия и Кралство Норвегия за асоцииране на тези две държави при изпълнението, прилагането и развиването на достиженията на правото от Шенген (8).
(14)
Съгласно член 3 от Протокола за позицията на Обединеното кралство и на Ирландия, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, Обединеното кралство съобщава с писмо от 3 юли 2001 г. своето желание да участва в приемането и прилагането на настоящия регламент.
(15)
По силата на член 1 от споменатия Протокол Ирландия не участва в приемането на настоящия регламент, следователно неговите разпоредби не се прилагат в Ирландия, без това да засяга член 4 от Протокола,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯТ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Документите за пребиваване, които се издават от държавите-членки на граждани на трети страни, са изготвени по единен формат и предоставят достатъчно място за вписване на данните, които са посочени в приложението. Този формат може да се използва под формата на стикер или на отделен документ. Всяка държава-членка може да добави, в съответно предвиденото за целта място в единния формат, информация относно вида на документа и правното положение на заинтересованото лице, по-специално дали то има разрешително за работа.
2. За целите на настоящия регламент изброените по-долу термини се разбират, както следва:
а)
„разрешение за пребиваване“ означава всяко разрешение, което е издадено от органите на държава-членка и позволява на гражданин на трета страна да пребивава на нейната територия, с изключение на:
i)
визи;
ii)
разрешения, които са издавани за времето на проверката по подадено заявление за пребиваване или молба за убежище;
iii)
разрешителните за пребиваване до шест месеца, които са издадени от държави-членки, които не прилагат разпоредбите на член 21 от Конвенцията за прилагане на Шенгенското споразумение от 14 юни 1985 г. между правителствата на държавите от Икономическия съюз Бенелюкс, на Федерална република Германия и на Френската република, относно постепенното премахване на контрола по общите граници (9);
б)
„гражданин на трета страна“ означава лице, което не е гражданин на Европейския съюз по смисъла на член 17, параграф 1 от Договора.
Член 2
1. В съответствие с указаната в член 7, параграф 2 процедура, към единния формат се въвеждат допълнителни технически спецификации във връзка със:
а)
допълнителните елементи и изисквания за сигурност, включително и засилени превантивни стандарти за защита от подправяне и фалшификация;
б)
техническите способи и условия относно начина на попълване;
в)
другите условия, които трябва да се спазват при попълване на единното разрешително за пребиваване.
2. Цветовото оформление на единното разрешително за пребиваване може да бъде изменяно по реда на член 7, параграф 2.
Член 3
Посочените в член 2 спецификации са поверителни и не се публикуват. Съобщават се единствено на органите, които са посочени от държавите-членки за отпечатване, както и на лицата, които са надлежно упълномощени от тях или от Комисията.
Всяка държава-членка възлага отговорността за отпечатване на единното разрешително само на един орган и съобщава името му на Комисията и останалите държави-членки. Един и същ орган може да бъде определен от две или повече държави-членки. Всяка държава-членка има възможност да промени определения орган, за което съответно информира Комисията и останалите държави-членки.
Член 4
Без да се засягат правилата за защита на данните, получателите на разрешителното за пребиваване имат право да проверяват вписаните в него лични данни и съответно да поискат поправяне или заличаване в случай на нужда.
Документът не съдържа машинночетима информация, с изключение на случаите, които са посочени в приложението към настоящия регламент, или когато тя вече фигурира в съответния пътен документ.
Член 5
Настоящият регламент не се прилага за граждани на трети страни, които са:
-
членове на семействата на граждани на Европейския съюз, които упражняват правото си на свободно движение,
-
граждани на държавите от Европейското обединение за свободна търговия (ЕАСТ), които са страни по Споразумението за Европейско икономическо пространство, както и членове на техните семейства, които упражняват правото си на свободно движение в съответствие с посоченото споразумение,
-
граждани на трети страни, които са освободени от задължението за виза и притежават разрешително за пребиваване до три месеца.
Член 6
Необходимите за въвеждането на настоящия регламент мерки се предприемат в съответствие с процедурата по член 7, параграф 2.
Член 7
1. Комисията се подпомага от комитета, който е създаден по член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1683/95.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилагат разпоредбите на членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.
Периодът по член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО се определя на два месеца.
3. Комитетът приема свой процедурен правилник.
Член 8
Настоящият регламент не засяга правомощията на държавите-членки във връзка с признаването на държави или териториални единици и издадените от техните власти паспорти и други документи за самоличност или за пътуване.
Член 9
Държавите-членки издават единните разрешителни за пребиваване по описания в член 1 формат не по-късно от една година след приемането на допълнителните елементи и изисквания за сигурност по член 2, параграф 1, буква а).
От тази дата настоящият регламент заменя Съвместно действие 97/11/ПВР по отношение на съответните държави-членки.
Включването на снимка по точка 14 от приложението към разрешителното за пребиваване, което е във формата на стикер, трябва да стане не по-късно от пет години след приемането на техническите спецификации, които са предвидени в член 2 за тази цел.
Въвеждането на новия формат не прави невалидни вече издадените по друг формат разрешителни за пребиваване, освен ако съответната държава-членка не реши друго.
Член 10
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки в съответствие с Договора за създаване на Европейската общност.
Съставено в Люксембург на 13 юни 2002 година.
Neuvoston asetus (EY) N:o 1030/2002,
annettu 13 päivänä kesäkuuta 2002,
kolmansien maiden kansalaisten oleskeluluvan yhtenäisestä kaavasta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 63 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Amsterdamin sopimuksen tarkoituksena on luoda asteittain vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue, ja siinä annetaan komissiolle jaettu aloite-oikeus tarvittavien toimenpiteiden toteuttamiseen yhtenäisen maahanmuuttopolitiikan alalla.
(2) Parhaista tavoista panna täytäntöön Amsterdamin sopimuksen määräykset vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen toteuttamisesta hyväksytyn neuvoston ja komission toimintasuunnitelman(3) 38 toimenpiteen c alakohdan ii alakohdan mukaan olisi laadittava säännöt pitkäaikaisten viisumien ja oleskelulupien myöntämismenettelyistä jäsenvaltioissa.
(3) Tampereella 15 ja 16 päivänä lokakuuta 1999 kokoontunut Eurooppa-neuvosto korosti tällaisen yhtenäisen maahanmuuttopolitiikan tarvetta ottaen huomioon kolmansien maiden kansalaisten maahantuloa ja oleskelua koskevat perustamissopimuksen määräykset.
(4) Yhtenäisestä oleskelulupien kaavasta hyväksytyssä neuvoston yhteisessä toiminnassa 97/11/YOS(4) vahvistetaan tarve yhtenäistää jäsenvaltioiden kolmansien maiden kansalaisille myöntämien oleskelulupien kaava. Tämän johdosta olisi yhteinen toiminta 97/11/YOS korvattava yhteisön säädöksellä.
(5) On välttämätöntä, että yhtenäinen oleskeluluvan kaava käsittää kaikki tarpeelliset tiedot ja täyttää erittäin korkeat tekniset vaatimukset erityisesti siten, että jäljittelyn ja väärentämisen estäminen on varmistettu. Tämä edistää osaltaan laittoman maahanmuuton ja laittoman oleskelun estämistä ja torjumista. Kaavan olisi myös sovelluttava käytettäväksi kaikissa jäsenvaltioissa, ja siinä olisi oltava yleisesti tunnistettavat yhtenäiset turvaominaisuudet, jotka erottuvat paljaalla silmällä.
(6) Tehostaakseen oleskelulupien suojaamista jäljittelyltä ja väärentämiseltä jäsenvaltiot ja komissio tutkivat säännöllisin väliajoin sekä tekniikan kehityksen mukaisesti, onko oleskelulupaan sisällettyihin turvaominaisuuksiin tehtävä muutoksia sekä erityisesti uusien biometristen ominaisuuksien sisällyttämistä ja käyttöä.
(7) Tässä asetuksessa säädetään ainoastaan niistä eritelmistä, jotka eivät ole salaisia. Näitä olisi täydennettävä muilla eritelmillä, jotka on pidettävä salassa jäljittelyn ja väärentämisen estämiseksi ja joihin ei saa sisältyä henkilötietoja tai viittauksia niihin. Toimivalta määritellä tällaisia teknisiä lisäeritelmiä olisi annettava komissiolle, jota avustaa yhtenäisestä viisumin kaavasta 29 päivänä toukokuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1683/95(5) 6 artiklalla perustettu komitea. Tämän osalta on tärkeää huolehtia jatkuvuudesta niihin oleskelulupiin nähden, joista on säädetty neuvoston 17 päivänä joulukuuta 1997 ja 8 päivänä kesäkuuta 2001 tekemissä päätöksissä.
(8) Sen varmistamiseksi, että kyseisiä tietoja ei saateta useampien henkilöiden saataville kuin on välttämätöntä, on myös erittäin tärkeää, että kukin jäsenvaltio nimeää ainoastaan yhden laitoksen, joka huolehtii yhtenäisen oleskeluluvan kaavan painattamisesta, jolloin jäsenvaltiolle jää kuitenkin mahdollisuus tarvittaessa vaihtaa painatuslaitosta. Turvallisuussyistä kunkin jäsenvaltion olisi ilmoitettava kyseisen painatuslaitoksen nimi komissiolle ja muille jäsenvaltioille.
(9) Jäsenvaltioiden olisi yhdessä komission kanssa toteutettava toimenpiteet sen varmistamiseksi, että henkilötietojen käsittelyssä noudatetaan yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/46/EY(6) säädettyä suojelun tasoa.
(10) Tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY(7) mukaisesti.
(11) Tämä asetus ei vaikuta jäsenvaltioiden toimivaltaan tunnustaa valtioita ja alueita sekä viimeksi mainittujen viranomaisten myöntämiä passeja, matkustusasiakirjoja ja henkilötodistuksia.
(12) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Tanskan asemaa koskevan pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän asetuksen antamiseen eikä asetus siten sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan. Koska tällä asetuksella on tarkoitus kehittää Schengenin säännöstöä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen kolmannen osan IV osaston määräysten mukaisesti, Tanska päättää edellä mainitun pöytäkirjan 5 artiklan mukaisesti kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun neuvosto on antanut tämän asetuksen, saattaako se asetuksen osaksi kansallista lainsäädäntöään.
(13) Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan osalta tällä asetuksella kehitetään Schengenin säännöstön määräyksiä tietyistä Euroopan unionin neuvoston, Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan välillä näiden kahden valtion osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen tehdyn sopimuksen yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä 17 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/437/EY(8) 1 artiklan B kohdassa tarkoitetulla alalla.
(14) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemaa koskevan pöytäkirjan 3 artiklan mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta on 3 päivänä heinäkuuta 2001 päivätyllä kirjeellä ilmoittanut, että se haluaa osallistua tämän asetuksen antamiseen ja soveltamiseen.
(15) Edellä mainitun pöytäkirjan 1 artiklan mukaisesti Irlanti ei osallistu tämän asetuksen antamiseen. Näin ollen ja rajoittamatta edellä mainitun pöytäkirjan 4 artiklan soveltamista, tämän asetuksen säännöksiä ei sovelleta Irlantiin,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Jäsenvaltioiden kolmansien maiden kansalaisille myöntämien oleskelulupien on oltava yhtenäisen kaavan mukaisia ja niihin on varattava riittävä tila tämän asiakirjan liitteessä mainituille tiedoille. Yhtenäinen kaava voi olla muodoltaan tarra tai erillinen asiakirja. Jäsenvaltio voi lisätä yhtenäisessä kaavassa tätä varten varattuun kohtaan tarvittavia tietoja luvan luonteesta ja sen haltijan oikeudellisesta asemasta, erityisesti siitä, onko henkilöllä työlupa.
2. Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
a) "oleskeluluvalla" jäsenvaltion viranomaisten myöntämää lupaa, jonka perusteella kolmannen maan kansalainen voi laillisesti oleskella jäsenvaltion alueella, lukuun ottamatta:
i) viisumeja;
ii) oleskelulupa- tai turvapaikkahakemuksen käsittelyn ajaksi myönnettyjä lupia;
iii) niiden jäsenvaltioiden, jotka eivät sovella tarkastusten asteittaisesta lakkauttamisesta yhteisillä rajoilla 14 päivänä kesäkuuta 1985 Benelux-talousliiton valtioiden, Saksan liittotasavallan ja Ranskan tasavallan hallitusten välillä tehdyn Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen(9) 21 artiklan määräyksiä, myöntämiä enintään kuuden kuukauden pituiseen oleskeluun oikeuttavia lupia;
b) "kolmannen maan kansalaisella" henkilöitä, joilla ei ole yhteisön perustamissopimuksen 17 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua Euroopan unionin kansalaisuutta.
2 artikla
1. Yhtenäisen oleskeluluvan kaavaa varten vahvistetaan 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tekniset lisäeritelmät, jotka koskevat seuraavia näkökohtia:
a) täydentävät turvaominaisuudet ja -vaatimukset, muun muassa tehostetut vaatimukset jäljittelyn ja väärentämisen estämiseksi;
b) yhtenäisen oleskeluluvan täyttämisessä käytettävät tekniset menettelyt ja yksityiskohtaiset säännöt;
c) muut yksityiskohtaiset säännöt, joita on noudatettava yhtenäisen oleskeluluvan kaavan täyttämiseksi.
2. Yhtenäisen oleskeluluvan värejä voidaan muuttaa 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
3 artikla
Edellä 2 artiklassa tarkoitetut eritelmät ovat salaisia eikä niitä saa julkaista. Ne saatetaan ainoastaan jäsenvaltioiden nimeämien laitosten käyttöön painatusta varten sekä jäsenvaltion tai komission asianmukaisesti valtuuttamien henkilöiden tietoon.
Kukin jäsenvaltio nimeää yhden laitoksen, joka huolehtii yhtenäisen kaavan mukaisten oleskelulupien painamisesta. Se ilmoittaa tämän painatuslaitoksen nimen komissiolle ja muille jäsenvaltioille. Kaksi tai useampi jäsenvaltio voi nimetä saman laitoksen. Kullakin jäsenvaltiolla on oikeus vaihtaa painatuslaitosta. Sen on ilmoitettava tästä komissiolle ja muille jäsenvaltioille.
4 artikla
Rajoittamatta tietosuojaa koskevien sääntöjen soveltamista on henkilöllä, jolle oleskelulupa on myönnetty, oikeus tarkistaa siihen sisältyvät henkilötiedot ja tarvittaessa pyytää tietojen korjaamista tai poistamista.
Yhtenäisen kaavan mukaisessa oleskeluluvassa ei saa olla mitään muita koneellisesti luettavia tietoja kuin ne, joista säädetään tämän asetuksen liitteessä tai jotka on mainittu asianomaisessa matkustusasiakirjassa.
5 artikla
Tätä asetusta ei sovelleta kolmansien maiden kansalaisiin, jotka ovat
- unionin kansalaisten perheenjäseniä, jotka käyttävät oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen,
- Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen osapuolina olevien Euroopan vapaakauppaliiton (EFTA) jäsenvaltioiden kansalaisia tai heidän perheenjäseniään, jotka käyttävät oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen kyseisen sopimuksen mukaisesti,
- kolmansien maiden kansalaisia, jotka on vapautettu viisumivelvoitteesta ja joilla on oikeus oleskella jossakin jäsenvaltiossa alle kolmen kuukauden ajan.
6 artikla
Tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä päätetään 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua sääntelymenettelyä noudattaen.
7 artikla
1. Komissiota avustaa asetuksen (EY) N:o 1683/92 6 artiklan 2 kohdalla perustettu komitea.
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä.
Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kahdeksi kuukaudeksi.
3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
8 artikla
Tämä asetus ei vaikuta jäsenvaltioiden toimivaltaan tunnustaa valtioita ja alueita sekä näiden viranomaisten myöntämiä passeja ja henkilö- tai matkustusasiakirjoja.
9 artikla
Jäsenvaltioiden on otettava 1 artiklan mukainen oleskelulupa käyttöön viimeistään vuoden kuluttua siitä, kun 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut täydentävät turvaominaisuudet ja -vaatimukset on hyväksytty.
Mainitusta päivästä lähtien tämä asetus korvaa asianomaisissa jäsenvaltioissa yhteisen toiminnan 97/11/YOS.
Liitteessä olevassa 14 kohdassa tarkoitetun valokuvan liittäminen tarran muodossa olevaan kolmansien maiden kansalaisten oleskelulupaan tapahtuu viimeistään viiden vuoden kuluttua siitä, kun 2 artiklassa tarkoitetut, tämän toimenpiteen toteuttamista varten säädetyt tekniset eritelmät on hyväksytty.
Yhtenäisen oleskelulupien kaavan käyttöönotto ei kuitenkaan vaikuta toiselle oleskeluluvan kaavalle aiemmin myönnettyyn pätevyyteen, ellei kyseinen jäsenvaltio toisin päätä.
10 artikla
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan jäsenvaltioissa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen mukaisesti.
Tehty Luxemburgissa 13 päivänä kesäkuuta 2002.