32001R1207
L 165/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (EО) № 1207/2001 НА СЪВЕТА
от 11 юни 2001 година
относно процедурите, улесняващи издаването на сертификати за движение на стоките EUR.1, съставяне на декларации върху фактури и формуляри EUR.2 и издаване на разрешения на одобрени износители по реда на разпоредбите за преференциална търговия между Европейската общност и определени страни и отменящ Регламент (ЕИО) № 3351/83
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 133 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като има предвид, че:
(1)
Разпоредбите на Регламент (ЕИО) № 3351/83 на Съвета от 14 ноември 1983 г. относно улесняване на процедурите за издаване на сертификати за движение EUR.1, съставяне на декларации върху фактури и формуляри EUR.2 и издаване на разрешения за одобрени износители по реда на разпоредбите за преференциална търговия между Европейската икономическа общност и някои страни (1) за правилното прилагане на правилата за преференциален произход при износ от Общността към определени трети страни.
(2)
Много промени са настъпили в областта на митническото законодателство след приемането на Регламент (ЕИО) № 3351/83.
(3)
В контекста на единния пазар се оказва, че фирми, изнасящи стоки от една или повече държави-членки, различни от държавата-членка, където са установени, и имащи желание да прибягнат до опростена процедура за издаване на сертификат за произход на стоките, понякога трябва да подават отделни заявления за разрешения за всяка държава-членка от която изнасят. Желателно е да се опрости тази процедура, като се гарантира правилното функциониране на преференциалните режими.
(4)
Отговорните органи за издаване на сертификати или проверка на доказателствата за произход, следва да са в състояние да изпълнят задълженията на Общността по реда на преференциалните режими в установените крайни срокове.
(5)
С оглед на по-голяма яснота следва да се отмени Регламент (ЕИО) № 3351/83 и да се замени с настоящия,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Обхват
Настоящият регламент определя правила, предназначени да улеснят:
а)
издаване на сертификати за движение EUR.1 от властите на държавите-членки, и съставяне на декларации върху фактури или формуляри EUR.2 от износителите от Общността;
б)
издаване на разрешения на одобрени износители, валидни в няколко държави-членки;
в)
функциониране на методите за административно сътрудничество между държавите-членки.
Член 2
Декларация на доставчика и използването ѝ
1. Посредством декларация доставчикът на стоките предоставя информация за статута им по отношение на действащите в Общността правила за преференциален произход.
2. Декларацията на доставчика се използва от износителите като доказателство, по-специално за подкрепа на молба за издаване на сертификат за движение EUR.1, или основание за съставяне на декларация върху фактурата, или формуляр EUR.2.
Член 3
Съставяне на декларация на доставчика
С изключение на случаите, предвидени в член 4, доставчикът представя отделна декларация за всяка пратка от стоки.
Доставчикът вписва декларацията върху търговската фактура за въпросната пратка, или върху известието за доставка или върху друг търговски документ, който описва въпросните стоки с достатъчно подробности, даващи възможност те да бъдат идентифицирани.
Доставчикът може да състави декларацията си по всяко време, дори и след като стоките вече са доставени.
Член 4
Дългосрочна декларация на доставчика
1. Когато доставчик редовно снабдява определен клиент със стоки, чиито статут, по отношение на действащите правила за преференциалния произход, се очаква да остане непроменен за значителен период от време, той може да представи една-единствена декларация, покриваща поредица от доставки на въпросните стоки, наричана по-долу „дългосрочна декларация на доставчика“. Дългосрочна декларация на доставчика се издава за срок не по-дълъг от година от датата на представянето ѝ.
2. Дългосрочна декларация на доставчика може да се издаде и с ретроактивно действие. В такива случаи валидността ѝ не надхвърля период от една година от датата, на която е влязла в сила.
3. Доставчикът уведомява незабавно купувача, когато дългосрочната декларация повече не е валидна за доставяните стоки.
Член 5
Образец и съставяне на декларацията на доставчика
1. За продукти, придобили статут на стоки с преференциален произход, декларацията на доставчика се подава съгласно образеца посочен в приложение I, или когато е дългосрочна декларация - съгласно образеца посочен в приложение II.
2. За продукти, претърпели обработка или преработка в Общността, но без да са придобили статут на стоки с преференциален произход, декларацията на доставчика се подава съгласно образеца посочен в приложение III, или когато е дългосрочна декларация - съгласно образеца посочен в приложение IV.
3. Декларацията на доставчика задължително носи оригиналния саморъчен подпис на доставчика и може да се попълва на предварително отпечатан формуляр. Когато фактурата и декларацията на доставчика се съставят на компютър, декларацията няма нужда да се подписва собственоръчно, при условие че доставчикът е поел писмен ангажимент пред клиента за поемане на пълна отговорност за всяка декларация на доставчика в електронен вид, която го идентифицира като лично подписана от него.
Член 6
Информационен сертификат INF 4
1. За да проверят точността или автентичността на декларация на доставчик, митническите власти могат да изискат от износителя да получи от доставчика информационен сертификат INF 4, използвайки формуляра, посочен в приложение V.
2. Информационния сертификат INF 4 се издава от митническите власти на държавата-членка, където е установен доставчикът. Тези власти имат право да изискат всякакви доказателства и да извършват всякакви проверки на счетоводството на доставчика или други проверки, които считат за необходими.
3. Митническите власти издават информационен сертификат INF 4 в срок от три месеца от датата на получаване на молбата, подадена от доставчика, като посочват в него дали предоставената от доставчика информация в декларацията е вярна.
4. Попълненият сертификат се представя на доставчика, който от своя страна го предава на износителя за изпращане до съответните митнически власти.
Член 7
Съхранение на декларациите и потвърждаващите ги документи
1. Доставчик, съставящ декларации на доставчика, съхранява всички документи, доказващи верността на декларацията, за срок, не по-кратък от три години.
2. Митнически власти, до които е подадена молбата за издаване на информационен сертификат INF 4, съхранява въпросната молба за срок, не по-кратък от три години.
Член 8
Разрешение на одобрен износител
1. Износител, който изнася редовно стоки от държава-членка, различна от тази, където е установен, може да получи статут на одобрен износител, обхващащ такъв износ.
За тази цел той представя молба до митническите власти в държавата-членка, където е установен, и съхранява документите, съдържащи доказателства за произхода.
2. Когато властите, посочени в параграф 1, считат, че условията, определени в протоколите за произход към съответните споразумения, или в законодателството на Общността, относно автономните преференциални режими, са спазени и издадат съответното разрешение, те уведомяват митническите администрации на въпросните държави-членки.
Член 9
Взаимна административна помощ
Митническите власти на държавите-членки си оказват административна взаимопомощ при извършване на проверки за достоверност на информация, съдържаща се в декларации на доставчици и при осигуряване на правилното функциониране на системата за разрешения на одобрени износители.
Член 10
Проверка на декларации на доставчика
1. Когато износител не може да представи информационен сертификат INF 4 в срок от четири месеца от датата на поискването му от митническите власти, то митническите власти на държавата-членка, от която се извършва износът, могат да се обърнат пряко към властите на държавата-членка, където е установен доставчикът, за да получат потвърждение за статута на въпросните стоки по отношение на правилата за преференциален произход.
2. За целите на параграф 1, митническите власти на държавата-членка на износа предават на митническите органи на държавата-членка, до която подават молбата си, цялата информация с която разполагат и посочват основание или предмета на допитването си.
В подкрепа на молбата си, митническите власти предоставят всички получени документи или информация, от които може да се предполага, че декларацията на доставчика е невярна.
3. Проверката се извършва от митническите власти на държавата-членка, където е подадена декларацията на доставчика. Въпросните власти имат право да изискат всякакви доказателства и да извършват всякакви проверки на счетоводството на производителя или други проверки, които считат за необходими.
4. Митническите власти, които изискват проверката, се информират в най-кратки срокове за резултатите чрез информационен сертификат INF 4.
5. Когато в рамките на пет месеца от датата на подаване на молбата за проверка няма отговор, или когато полученият отговор не съдържа достатъчно информация за доказване действителния произход на стоките, митническите органи на държавата на износа обявяват за невалидни издадените сертификати за движение EUR.1 и декларации върху фактури и формуляри EUR.2, които са били издадени въз основа на въпросните документи.
Член 11
Отмяна
Регламент (ЕИО) № 3351/83 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент.
Член 12
Преходни разпоредби
1. Декларации на доставчика, включително и дългосрочни декларации на доставчика, съставени преди датата на влизане в сила на настоящия регламент, остават валидни.
2. Декларации на доставчика съгласно образеца в Регламент (ЕИО) № 3351/83 могат да се издават за срок до 12 месеца след влизане в сила на настоящия регламент.
3. Формуляри на информационен сертификат INF 4, чийто образец е посочен в приложение V на Регламент (ЕИО) № 3351/83, могат да се издават за срок до 12 месеца след влизане в сила на настоящия регламент.
Член 13
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след датата на публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Люксембург на 11 юни 2001 година.
Neuvoston asetus (EY) N:o 1207/2001,
annettu 11 päivänä kesäkuuta 2001,
Euroopan yhteisön ja tiettyjen maiden välistä etuuskohteluun oikeutettua kauppaa koskevissa säännöksissä vahvistetusta menettelystä EUR.1-tavaratodistusten antamisen, kauppalaskuilmoitusten ja EUR.2-lomakkeiden laatimisen ja tiettyjen valtuutetun viejän lupien antamisen helpottamiseksi sekä asetuksen (ETY) N:o 3351/83 kumoamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 133 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Euroopan talousyhteisön ja tiettyjen maiden välistä etuuskohteluun oikeutettua kauppaa koskevissa säännöksissä vahvistetusta menettelystä EUR.1-tavaratodistusten antamisen ja EUR.2-lomakkeiden laatimisen helpottamiseksi 14 päivänä marraskuuta 1983 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 3351/83(1) säädetään yhteisöstä tiettyihin sen ulkopuolisiin maihin suuntautuvaa vientiä koskevien etuuskohtelualkuperäsääntöjen asianmukaisesta soveltamisesta.
(2) Tullialalla on tapahtunut monia muutoksia asetuksen (ETY) N:o 3351/83 antamisen jälkeen.
(3) Yhtenäismarkkinoilla on havaittu, että yritykset, jotka vievät tavaroita sellaisesta yhdestä tai useammasta jäsenvaltiosta, johon ne eivät ole sijoittautuneet, ja jotka haluavat käyttää yksinkertaistettuja menettelyjä alkuperäselvityksen antamiseksi, joutuvat joskus hakemaan erillistä lupaa kunkin viejäjäsenvaltion osalta. Olisi toivottavaa, että tilannetta yksinkertaistettaisiin varmistaen kuitenkin samalla etuuskohtelujärjestelyjen asianmukainen toiminta.
(4) Alkuperäselvitysten antamisesta tai tarkastamisesta vastaavien viranomaisten on voitava täyttää etuuskohtelusopimuksista johtuvat yhteisön sitoumukset asetetuissa määräajoissa.
(5) Selvyyden vuoksi asetus (ETY) N:o 3351/83 olisi kumottava ja korvattava tällä asetuksella,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Soveltamisala
Tämän asetuksen säännösten tavoitteena on helpottaa:
a) jäsenvaltioiden viranomaisten EUR.1-tavaratodistusten antamista sekä yhteisön viejien kauppalaskuilmoitusten tai EUR.2-lomakkeiden laatimista;
b) useissa jäsenvaltioissa voimassa olevien valtuutetun viejän lupien antamista;
c) jäsenvaltioiden välisen hallinnollisen yhteistyön menetelmien toimintaa.
2 artikla
Hankkijan ilmoitukset ja niiden käyttö
1. Hankkijan on annettava ilmoituksella tietoja tuotteiden asemasta yhteisön etuuskohtelualkuperäsääntöjen suhteen.
2. Viejien on käytettävä hankkijan ilmoituksia todisteina erityisesti EUR.1-tavaratodistusten antamista koskevien hakemusten tueksi taikka kauppalaskuilmoitusten tai EUR.2-lomakkeiden laatimisen perustana.
3 artikla
Hankkijan ilmoitusten tekeminen
Jäljempänä 4 artiklassa tarkoitettuja tapauksia lukuun ottamatta hankkijan on laadittava jokaisen tavaralähetyksen osalta erillinen ilmoitus.
Hankkijan on sisällytettävä kyseinen ilmoitus joko lähetykseen liittyvään kauppalaskuun tai lähetysluetteloon tai lähetykseen liittyvään muuhun kaupalliseen asiakirjaan, jossa tavarat kuvataan riittävän yksityiskohtaisesti, jotta ne voidaan tunnistaa.
Hankkija voi tehdä ilmoituksen milloin tahansa, myös tavaroiden toimittamisen jälkeen.
4 artikla
Hankkijan pitkäaikaisilmoitukset
1. Kun hankkija toimittaa tietylle asiakkaalle säännöllisesti tavaroita, joiden aseman etuuskohtelualkuperäsääntöjen suhteen oletetaan pysyvän samana pitkähkön ajan, hän voi esittää yhden ainoan ilmoituksen näiden tavaroiden myöhempiä lähetyksiä varten, jäljempänä "hankkijan pitkäaikaisilmoitus". Hankkijan pitkäaikaisilmoitus voidaan antaa enintään yhdeksi vuodeksi ilmoituksen antamispäivästä.
2. Hankkijan pitkäaikaisilmoitus voidaan antaa taannehtivin vaikutuksin. Tällöin sen voimassaoloaika ei saa olla pidempi kuin yksi vuosi sen voimaantulopäivästä.
3. Hankkijan on ilmoitettava ostajalle välittömästi, kun hankkijan pitkäaikaisilmoitus ei enää ole voimassa toimitettujen tavaroiden osalta.
5 artikla
Hankkijan ilmoitusten muoto ja laatiminen
1. Hankkijan ilmoitus etuuskohteluun oikeuttavan alkuperäaseman saaneista tuotteista on laadittava liitteessä I esitetyssä muodossa ja pitkäaikaisilmoitus liitteessä II esitetyssä muodossa.
2. Hankkijan ilmoitus tuotteista, joille on suoritettu yhteisössä valmistus tai käsittely, joka ei ole antanut niille etuuskohteluun oikeuttavaa alkuperäasemaa, on laadittava liitteessä III esitetyssä muodossa ja pitkäaikaisilmoitus liitteessä IV esitetyssä muodossa.
3. Hankkijan ilmoituksessa on oltava hankkijan käsin kirjoittama alkuperäinen allekirjoitus ja se voidaan laatia valmiille lomakkeelle. Kun kauppalasku ja hankkijan ilmoitus laaditaan tietokoneella, ilmoitusta ei kuitenkaan tarvitse allekirjoittaa käsin, jos hankkija antaa asiakkaalle kirjallisen sitoumuksen siitä, että hän ottaa jokaisesta hankkijan ilmoituksesta, josta hänet voidaan tunnistaa, täyden vastuun, niin kuin hän olisi käsin allekirjoittanut sen.
6 artikla
INF 4 -tiedotustodistukset
1. Tarkistaakseen hankkijan ilmoituksen oikeellisuuden tai aitouden tulliviranomaiset voivat pyytää viejää hankkimaan hankkijalta INF 4 -tiedotustodistuksen käyttämällä liitteessä V esitettyä lomaketta.
2. INF 4 -tiedotustodistuksen antavat sen jäsenvaltion tulliviranomaiset, johon hankkija on sijoittautunut. Kyseisillä viranomaisilla on oikeus vaatia todisteita sekä tarkastaa hankkijan tilejä tai tehdä muita tarpeellisina pitämiään tarkastuksia.
3. Tulliviranomaisten on annettava INF 4 -tiedotustodistus kolmen kuukauden kuluessa hankkijan hakemuksen vastaanottamisesta ja ilmoitettava, onko hankkijan antama ilmoitus oikea.
4. Laadittu todistus on annettava hankkijalle toimitettavaksi viejälle, joka toimittaa sen edelleen asianomaiselle tulliviranomaiselle.
7 artikla
Ilmoitusten ja asiaa koskevien asiakirjojen säilyttäminen
1. Hankkijan, joka laatii hankkijan ilmoituksen, on säilytettävä vähintään kolmen vuoden ajan kaikki asiakirjat, joilla ilmoituksessa annetut tiedot todistetaan oikeiksi.
2. Tulliviranomaisen, jolle INF 4 -tiedotustodistuksen antamista koskeva hakemus on esitetty, on säilytettävä hakemuslomake vähintään kolmen vuoden ajan.
8 artikla
Valtuutetun viejän lupa
1. Viejä, joka säännöllisesti vie tavaroita jostakin muusta jäsenvaltiosta kuin siitä, johon hän on sijoittautunut, voi saada valtuutetun viejän aseman tätä vientiä varten.
Tätä varten hänen on esitettävä hakemus sen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, johon hän on sijoittautunut ja jossa hän säilyttää alkuperän todistavat asiakirjat.
2. Kun 1 kohdassa tarkoitetut viranomaiset ovat vakuuttuneita siitä, että asianomaisten sopimusten alkuperäpöytäkirjoissa tai yksipuolisia etuuskohtelujärjestelyjä koskevassa yhteisön lainsäädännössä asetetut edellytykset ovat täyttyneet, ja antavat luvan, niiden on ilmoitettava asiasta asianomaisten jäsenvaltioiden tullihallinnoille.
9 artikla
Keskinäinen hallinnollinen avunanto
Jäsenvaltioiden tulliviranomaisten on avustettava toisiaan hankkijan ilmoituksissa annettujen tietojen oikeellisuuden tarkastamisessa ja sen varmistamisessa, että valtuutetun viejän lupien järjestelmä toimii asianmukaisesti.
10 artikla
Hankkijan ilmoitusten tarkastaminen
1. Jos viejä ei pysty esittämään INF 4 -tiedotustodistusta neljän kuukauden kuluessa siitä, kun tulliviranomaiset esittävät pyynnön, viejäjäsenvaltion tulliviranomaiset voivat pyytää suoraan sen jäsenvaltion viranomaisia, johon hankkija on sijoittautunut, vahvistamaan kyseisten tuotteiden aseman etuuskohtelualkuperäsääntöjen suhteen.
2. Sovellettaessa 1 kohdan säännöksiä viejäjäsenvaltion tulliviranomaisten on lähetettävä sen jäsenvaltion tulliviranomaisille, joille pyyntö on esitetty, kaikki käytettävissään olevat tiedot ja esitettävä sisältöä tai muotoa koskevat perusteet pyyntönsä esittämiselle.
Viranomaisten on pyyntönsä tueksi toimitettava kaikki saamansa asiakirjat tai tiedot, joiden perusteella voidaan epäillä, että hankkijan ilmoituksessa olevat tiedot ovat virheelliset.
3. Tarkastuksen suorittavat sen jäsenvaltion tulliviranomaiset, jossa hankkijan ilmoitus on annettu. Kyseiset viranomaiset voivat vaatia todisteita, tarkastaa tuottajan tilejä tai tehdä muita aiheellisina pitämiään tarkastuksia.
4. Tarkastuksen tulokset ilmoitetaan tarkastusta pyytäneille tulliviranomaisille mahdollisimman pian INF 4 -tiedotustodistuksella.
5. Jos vastausta ei ole saatu viiden kuukauden kuluessa tarkastuspyynnön päivämäärästä tai vastauksessa ei ole riittävästi tietoja tuotteiden tosiasiallisen alkuperän osoittamiseksi, viejämaan tulliviranomaisten on mitätöitävä EUR.1-tavaratodistukset, kauppalaskuilmoitukset tai EUR.2-lomakkeet, jotka on annettu tai laadittu kyseisten asiakirjojen perusteella.
11 artikla
Kumoaminen
Kumotaan asetus (ETY) N:o 3351/83.
Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen.
12 artikla
Siirtymäsäännökset
1. Ennen tämän asetuksen voimaantuloa annetut hankkijan ilmoitukset, myös hankkijan pitkäaikaisilmoitukset, jäävät voimaan.
2. Asetuksessa (ETY) N:o 3351/83 olevien mallien mukaisten hankkijan ilmoitusten antamista voidaan jatkaa kahdentoista kuukauden ajan tämän asetuksen voimaantulosta.
3. Asetuksen (ETY) N:o 3351/83 liitteessä V olevan mallin mukaisten INF 4 -tiedotustodistusten käyttöä voidaan jatkaa kahdentoista kuukauden ajan tämän asetuksen voimaantulosta.
13 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Luxemburgissa 11 päivänä kesäkuuta 2001.