32000R2658
L 304/3
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 2658/2000 НА КОМИСИЯТА
от 29 ноември 2000 година
относно прилагането на член 81, параграф 3 от Договора за категориите споразумения за специализация
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент на Съвета (ЕИО) № 2821/71 от 20 декември 1971 г. относно прилагането на член 85, параграф 3 от Договора за някои категории споразумения, решения и съгласувани практики (1), последно изменен с Акта за присъединяване на Австрия, Финландия и Швеция, и по-специално член 1, параграф 1, буква в) от него,
след публикуване на проекта на настоящия регламент (2),
след консултации с Консултативния комитет по ограничаване на практиките и доминиращото положение,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕИО) № 2821/71 дава право на Комисията да прилага член 81, параграф 3 (предишен член 85, параграф 3) от Договора чрез приемане на регламент към някои категории споразумения, решения и съгласувани практики в обсега на материята, уредена с член 81, параграф 1, които имат за предмет специализацията, включително и споразуменията, необходими за осъществяването ѝ.
(2)
В съответствие с Регламент (EИО) № 2821/71 Комисията е приела, по-специално, Регламент (EИО) № 417/85 от 19 декември 1984 г. относно прилагането на член 85, параграф 3 от Договора за категориите споразумения за специализация (3), последно изменен с Регламент (ЕО) № 2236/97 (4). Срокът на валидност на Регламент (EИО) № 417/85 изтича на 31 декември 2000 г.
(3)
Новият регламент следва да отговори на изискванията за осигуряване на ефикасна защита на конкуренцията и предоставяне на съответстваща законова сигурност за предприятията. Постигането на тези цели следва да бъде съобразено с необходимостта от колкото се може по-голямо опростяване на административния надзор и законовата уредба. Когато силата на пазара е под определено ниво, при прилагането на член 81, параграф 3 в повечето случаи може да се приеме, че положителното въздействие на споразуменията за специализация ще бъде по-голямо в сравнение с каквото и да било отрицателно въздействие върху конкуренцията.
(4)
Регламент (EИО) № 2821/71 изисква от Комисията да определи в регламента за освобождаванията категориите споразумения, решения и съгласувани практики, за които се отнася освобождаването, да определи точно ограниченията или клаузите, които могат или не могат да се включат в споразуменията, решенията и съгласуваните практики, и да определи точно клаузите, които задължително се включват в споразуменията, решенията и съгласуваните практики, или другите условия, които трябва да бъдат изпълнени.
(5)
Подходът на изброяване на клаузите за освобождаване е по-целесъобразно да бъде изоставен и ударението да се постави предимно върху определянето на категориите споразумения, които са освободени до определено ниво на сила на пазара, и върху определянето на ограниченията или клаузите, които не следва да се включват в такива споразумения. Това е в съответствие с икономическия подход, при който се оценява въздействието на споразуменията върху релевантния пазар.
(6)
За прилагането на член 81, параграф 3 чрез приемане на регламент не е необходимо да се определят споразуменията, които могат да попаднат под действието на член 81, параграф 1. При индивидуалната оценка на споразуменията съгласно член 81, параграф 1 следва да се вземат предвид няколко фактора, и по-специално пазарната структура на релевантния пазар.
(7)
Предимството, осигурено с блоковото освобождаване, следва да се ограничи до тези споразумения, за които може да се приеме с достатъчна сигурност, че отговарят на условията на член 81, параграф 3.
(8)
Споразуменията за производствена специализация обикновено допринасят за подобряване на производството или дистрибуцията на стоките, тъй като предприятията, за които се отнася споразумението, могат да съсредоточат усилията си в производството на определени продукти и по този начин да повишат ефективността си и да предлагат по-евтини стоки. Споразуменията за специализация, отнасящи се за осигуряването на услуги, в повечето случаи също предизвикват сходни подобрения. Твърде вероятно е, при наличието на ефективна конкуренция, потребителите също да получат по косвен път справедлив дял от полученото предимство.
(9)
Такива предимства могат да възникнат в еднаква степен от споразумения, при които един от участниците се отказва от производството на определени продукти или от осигуряването на определени услуги в полза на друг участник („едностранна специализация“), от споразумения, при които всички участници се отказват от производството на определени продукти или от осигуряването на определени услуги в полза на друг участник („реципрочна специализация“) и от споразумения, при които участниците се задължават съвместно да произвеждат определени продукти или да осигуряват определени услуги („съвместно производство“).
(10)
Тъй като споразуменията за едностранна специализация между страни, които не са конкуренти, могат да бъдат облагодетелствани от блоковото освобождаване, предоставено с Регламент (EО) № 2790/1999 на Комисията от 22 декември 1999 г. относно прилагането на член 81, параграф 3 от Договора за категориите вертикални споразумения и съгласувани практики (5), прилагането на настоящия регламент за споразуменията за едностранна специализация следва да се ограничи само за споразуменията между конкуренти.
(11)
Всички други споразумения, сключени между предприятия, които са свързани с условията, при които те се специализират в производството на стоки и/или услуги, следва да попаднат под действието на настоящия регламент. Блоковото освобождаване следва също да се отнася за разпоредбите, включени в споразуменията за специализация, които не съставляват основен обект на тези споразумения, но са пряко свързани с тях и са необходими за изпълнението на тези споразумения и на някои свързани с тях споразумения за покупка и продажба.
(12)
За да се осигури получаването на предимства от специализацията, без да се наложи някоя от страните надолу по производствената верига да напусне пазара, споразуменията за едностранна и реципрочна специализация следва да бъдат предмет на настоящия регламент, когато в тях са предвидени задължения за доставка и покупка. Тези задължения могат, без това да е задължително, да бъдат изключителни по своето естество.
(13)
Може да се приеме, че когато делът на участващите предприятия на релевантния пазар не надвишава 20 %, споразуменията за специализация, определени в настоящия регламент, в повечето случаи ще осигурят икономически предимства под формата на икономии от мащаба или от обхвата или по-добри производствени технологии, като същевременно оставят за потребителите справедлив дял от произтичащите от тях предимства.
(14)
С настоящия регламент не следва да се освобождават споразумения, включващи ограничения, които не са задължителни за постигне на споменатия по-горе положителен ефект. Като общо правило някои строги антиконкурентни ограничения, свързани с утвърждаване на цена при препродажба, ограничаване на производството или продажбите и разпределяне на пазари и клиенти, следва да се изключат от предимствата, осигурявани с блоковото освобождаване, предвидено в съответствие с настоящия регламент, независимо от пазарния дял на предприятията, за които се отнасят споразуменията.
(15)
Ограничаването на пазарния дял, неосвобождаването на някои споразумения и условията, предвидени в настоящия регламент, обикновено гарантират, че със споразуменията, за които се отнася блоковото освобождаване, не се дава възможност на участващите предприятия да премахнат конкуренцията по отношение на значителна част от въпросните продукти или услуги.
(16)
В случаите когато споразуменията, попадащи под действието на настоящия регламент, въпреки всичко водят до последствия, които са несъвместими с изискванията на член 81, параграф 3 от Договора, Комисията може да отмени предимството, осигурено с блоковото освобождаване.
(17)
За да се улесни сключването на споразумения за специализация, които могат да повлияят на структурата на участващите предприятия, срокът на действие на настоящия регламент следва да се фиксира на 10 години.
(18)
Настоящият регламент не накърнява прилагането на член 82 от Договора.
(19)
В съответствие с принципа за превъзходство на общностното право мерките, предприети съгласно националното право за защита на конкуренцията, не следва да накърняват единното прилагане в рамките на общия пазар на разпоредбите за защита на конкуренцията в Общността или пълния ефект от мерките, приети за изпълнението на тези разпоредби, включително и на настоящия регламент,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Освобождаване
1. В съответствие с член 81, параграф 3 от Договора и ако не е уговорено друго с разпоредбите на настоящия регламент, с него се заявява, че член 81, параграф 1 не се отнася за следните споразумения, сключени между две и повече предприятия (наричани оттук нататък „страните“), свързани с условията, при които тези предприятия се специализират в производството на продукти (наричани оттук нататък „споразумения за специализация“):
а)
споразумения за едностранна специализация, по силата на които едната от страните е съгласна да спре производството на някои продукти или да се въздържа от производството на тези продукти и да ги купува от конкурентно предприятие, когато конкурентното предприятие е съгласно да произвежда и доставя тези продукти; или
б)
споразумения за реципрочна специализация, по силата на които две или повече страни на реципрочна основа са съгласни да спрат или да се въздържат от производството на някои, но различни продукти и да купуват тези продукти от другите страни, които са съгласни да ги снабдяват; или
в)
споразумения за съвместно производство, по силата на които две или повече страни са съгласни да произвеждат някои продукти съвместно.
Това освобождаване се отнася дотолкова, доколкото тези договори за специализация съдържат ограничения за конкуренцията, попадащи под действието на член 81, параграф 1 от Договора.
2. Освобождаването, предвидено в съответствие с параграф 1, се отнася също и за разпоредбите, включени в споразумения за специализация, които не съставляват основен обект на тези споразумения, но са пряко свързани с тях и са необходими за изпълнението на тези споразумения, като например разпоредбите за предявяване или използване на правата върху интелектуалната собственост.
Първата алинея, обаче, не се прилага за разпоредби, които имат същия предмет като ограниченията на конкуренцията, изброени в член 5, параграф 1.
Член 2
Определения
По смисъла на настоящия регламент:
1.
„споразумение“ означава споразумение, решение на сдружение от предприятия или съгласувана практика;
2.
„участващи предприятия“ означава предприятията, подписали споразумението и съответните им свързани предприятия;
3.
„свързани предприятия“ означава:
a)
предприятията, в които страна по споразумението, пряко или непряко:
i)
притежава повече от половината акции с право на глас или
ii)
има право да назначи повече от половината членове на надзорния съвет, управителния съвет или органите, които законно представят предприятието или
iii)
има право да управлява предприятието;
б)
предприятия, които пряко или непряко имат по отношение на страна по споразумението правата или правомощията, изброени в буква a);
в)
предприятия, в които предприятие, посочено в буква б), има пряко или непряко правата или правомощията, изброени в буква a);
г)
предприятия, в които страна по споразумението заедно с едно или повече предприятия от посочените в буква a), б) или в) или в които две или повече от последните предприятия съвместно притежават правата или правомощията, изброени в буква a);
д)
предприятия, в които правата или правомощията, изброени в буква a), се държат съвместно от:
i)
страните по споразумението или съответните им свързани предприятия, посочени в букви от a) до г), или
ii)
една или повече от страните по споразумението или една или повече от свързаните им предприятия, посочени в букви от a) до г), и една или повече трети страни;
4.
„продукт“ означава стока и/или услуга, включително и междинните стоки и/или услуги и крайните стоки и/или услуги, с изключение на услугите за дистрибуция и даване под наем;
5.
„производство“ означава създаването на стоки или предоставянето на услуги и включва и производството чрез поддоговориране;
6.
„релевантен пазар“ означава релевантният/ите продуктов/и и географски пазар/и, на който/които се търгуват продуктите, които са предмет на споразумение за специализация;
7.
„конкурентно предприятие“ означава предприятието, което е активно на релевантния пазар (действителен конкурент) или предприятието, за което има реални основания да се счита, че би могло да направи необходимите допълнителни инвестиции или други разходи за постигане на промяна в състоянието му, която ще му позволи да навлезе на релевантния пазар в резултат на малко, но постоянно нарастване на относителните цени (потенциален конкурент);
8.
„изключително задължение за доставка“ означава задължението да не се доставя на конкурентно предприятие, което не е страна по споразумението, продуктът, за който се отнася споразумението за специализация;
9.
„изключително задължение за покупка“ означава задължението за закупуване на продукта, за който се отнася споразумението за специализация, само от предприятие, което е страна по споразумението за доставка.
Член 3
Договорености за покупка и продажба
Освобождаването, предвидено в съответствие с член 1, също се прилага, когато:
a)
страните приемат изключително задължение за покупка и/или изключително задължение за доставка по смисъла на споразумение за едностранна или реципрочна специализация или споразумение за съвместно производство, или
б)
страните не продават продуктите, които са предмет на споразумението за специализация самостоятелно, а осигуряват съвместна дистрибуция или се договарят за назначаването на трета страна като дистрибутор с изключителни права или без изключителни права по смисъла на споразумението за съвместното производство, при условие че третата страна не е конкурентно предприятие.
Член 4
Праг на пазарния дял
Освобождаването, предвидено в съответствие с член 1, се прилага, при условие че комбинираният пазарен дял на участващите предприятия не надвишава 20 % от релевантния пазар.
Член 5
Споразумения, които не са предмет на освобождаване
1. Освобождаването, предвидено в съответствие с член 1, не се прилага за споразумения, които пряко или непряко, самостоятелно или в съчетание с други фактори под контрола на страните, имат за предмет:
a)
утвърждаване на цени при продажба на продуктите на трети страни (препродажба);
б)
ограничаване на продукцията или продажбите; или
в)
разпределянето на пазари или клиенти.
2. Параграф 1 не се прилага за:
a)
клаузите за договореното количество продукти, включени в споразуменията за едностранна или реципрочна специализация, или за определяне на производствените мощности и обема на производството в съвместно производствено предприятие, включени в споразумение за съвместно производство;
б)
определянето на размера на продажбите и утвърждаването на продажната цена, която съвместното производствено предприятие иска от преките си клиенти по смисъла на буква б) от член 3.
Член 6
Определяне на праг на пазарния дял
1. За определянето на прага на пазарния дял, предвиден в член 4, се прилагат следните правила:
a)
пазарният дял се изчислява на основата на стойността на реализираните продажби; когато няма на разположение данни за реализираните продажби, за да се определи пазарният дял на предприятията, за които се отнася споразумението, могат да се използват разчети, базирани на друга надеждна пазарна информация, включително и обема на реализираните продажби;
б)
пазарният дял се изчислява на основата на данни за предходната календарна година;
в)
пазарният дял, държан от предприятията по точка 3, буква д) от член 2, се разпределя поравно между всички предприятия, които имат правата или правомощията, изброени в точка 3, буква а) от член 2.
2. Когато пазарният дял, посочен в член 4, не надвишава първоначално 20 %, но в последствие се повиши над това ниво, без да превишава 25 %, освобождаването, предвидено в съответствие с член 1, се запазва за срок от две последователни календарни години след годината, през която за пръв път е превишен прагът от 20 %.
3. Когато пазарният дял, посочен в член 4, не надвишава първоначално 20 %, но в последствие се повиши над 25 %, освобождаването, предвидено в съответствие с член 1, се запазва за срок от една календарни години след годината, през която за пръв път е превишен прагът от 25 %.
4. Срокът от две календарни години не може да бъде превишен чрез обединяване на предимството, предоставено в съответствие с параграфи 2 и 3.
Член 7
Отмяна
Комисията може да отмени предимството, предоставено с настоящия регламент, съгласно член 7 от Регламент (ЕИО) № 2821/71, когато по своя собствена инициатива или по искане на държава-членка или на физическо или юридическо лице, предявило претенция за законни интереси, тя констатира за конкретен случай, че споразумението, за което се отнася освобождаването в съответствие с член 1, въпреки всичко има последствия, които са несъвместими с условията, определени в член 81, параграф 3 от Договора, и по-специално когато:
a)
споразумението не води до значителни резултати от гледна точка на рационализация на работата или клиентите не получават справедлив дял от полученото предимство, или
б)
продуктите, които са предмет на специализацията, не срещат в общия пазар или в значителна част от него ефективна конкуренция от страна на идентични продукти или продукти, считани от потребителите за равностойни по отношение на характеристиките, цената и предназначението.
Член 8
Преходен период
Забраната, определена в член 81, параграф 1 от Договора, не се прилага за периода от 1 януари 2001 г. до 30 юни 2002 г. по отношение на споразуменията, които са действащи на 31 декември 2000 г. и които не отговарят на условията за освобождаване, предвидени с настоящия регламент, но отговарят на условията, предвидени с Регламент (EИО) № 417/85.
Член 9
Срок на действие
Настоящият регламент влиза в сила на 1 януари 2001 г.
Срокът му изтича на 31 декември 2010 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 29 ноември 2000 година.
Komission asetus (EY) N:o 2658/2000,
annettu 29 päivänä marraskuuta 2000,
perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta erikoistumissopimusten ryhmiin
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta sopimusten, päätösten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin 20 päivänä joulukuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2821/71(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla, ja erityisesti sen 1 artiklan 1 kohdan c alakohdan,
on julkaissut luonnoksen täksi asetukseksi(2),
on kuullut kilpailunrajoituksia ja määräävää markkina-asemaa käsittelevää neuvoa-antavaa komiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Asetuksen (ETY) N:o 2821/71 nojalla komissiolla on toimivalta asetuksia antamalla soveltaa perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohtaa (entinen 85 artiklan 3 kohta) tiettyihin 81 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen sellaisten sopimusten, päätösten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin, jotka liittyvät erikoistumiseen, mukaan lukien sen toteuttamiseksi tarpeelliset sopimukset.
(2) Asetuksen (ETY) N:o 2821/71 nojalla komissio on antanut perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta erikoistumissopimusten ryhmiin 19 päivänä joulukuuta 1984 asetuksen (ETY) N:o 417/85(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2236/97(4). Asetuksen (ETY) N:o 417/85 voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2000.
(3) Uuden asetuksen olisi täytettävä kaksi vaatimusta, kilpailun tehokkaan suojelun varmistaminen ja riittävän oikeusvarmuuden tarjoaminen yrityksille. Näihin tavoitteisiin pyrittäessä olisi otettava huomioon tarve yksinkertaistaa mahdollisimman paljon hallinnollista valvontaa ja oikeudellisia puitteita. Markkinavoiman jäädessä tietyn rajan alle 81 artiklan 3 kohdan soveltamisen kannalta voidaan yleensä olettaa, että erikoistumissopimusten myönteiset vaikutukset ylittävät kilpailuun kohdistuvat kielteiset vaikutukset.
(4) Asetuksessa (ETY) N:o 2821/71 edellytetään, että komission poikkeusasetuksessa määritellään niiden sopimusten, päätösten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmät, joihin sitä sovelletaan, täsmennetään ne rajoitukset tai ehdot, joita sopimuksissa, päätöksissä tai yhdenmukaistetuissa menettelytavoissa voi olla taikka joita niissä ei sallita, ja ne ehdot, jotka sopimuksessa, päätöksessä tai yhdenmukaistetussa menettelytavassa on oltava, taikka muut edellytykset, jotka on täytettävä.
(5) On tarkoituksenmukaista luopua poikkeukseen oikeuttavien ehtojen luettelemisesta ja korostaa enemmän sellaisten sopimusten ryhmien määrittelemistä, joille myönnetään poikkeus tiettyyn markkinavoimaan asti, ja sellaisten rajoitusten tai ehtojen erittelemistä, joita tällaisiin sopimuksiin ei saa sisältyä. Tämä vastaa taloudellisiin näkökohtiin perustuvaa lähestymistapaa, jossa arvioidaan sopimuksen vaikutusta merkityksellisiin markkinoihin.
(6) Perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamiseksi asetuksia antamalla ei ole tarpeen määritellä niitä sopimuksia, jotka voivat kuulua 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Arvioitaessa yksittäisiä sopimuksia 81 artiklan 1 kohdan perusteella olisi otettava huomioon useita tekijöitä ja erityisesti merkityksellisten markkinoiden rakenne.
(7) Ryhmäpoikkeuksesta saatava etu olisi rajoitettava niihin sopimuksiin, joiden voidaan riittävällä varmuudella olettaa täyttävän 81 artiklan 3 kohdan edellytykset.
(8) Tuotantoa koskevat erikoistumissopimukset edistävät yleensä tavaroiden tuotannon tai jakelun parantamista, koska asianomaiset yritykset voivat keskittyä tiettyjen tuotteiden valmistukseen ja siten toimia tehokkaammin ja toimittaa tuotteet edullisemmin. Palvelujen tarjoamista koskevien erikoistumissopimusten voidaan myös katsoa yleensä johtavan samanlaisiin parannuksiin. On todennäköistä, että tehokkaan kilpailun vallitessa kuluttajat saavat kohtuullisen osuuden saavutettavasta hyödystä.
(9) Tällaisia etuja voi koitua sopimuksista, joiden perusteella yksi osapuoli luopuu tiettyjen tuotteiden valmistamisesta tai tiettyjen palvelujen tarjoamisesta toisen osapuolen hyväksi (toisen osapuolen erikoistuminen), joiden perusteella kukin osapuoli luopuu tiettyjen tuotteiden valmistamisesta tai tiettyjen palvelujen tarjoamisesta toisen osapuolen hyväksi (vastavuoroinen erikoistuminen) taikka joiden perusteella osapuolet sitoutuvat valmistamaan tiettyjä tuotteita tai tarjoamaan tiettyjä palveluja yhteisesti (yhteinen tuotanto).
(10) Koska muiden kuin kilpailijoiden välillä tehtyihin toisen osapuolen erikoistumista koskeviin sopimuksiin voidaan soveltaa EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta tiettyihin vertikaalisten sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin 22 päivänä joulukuuta 1999 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2790/1999(5) mukaista ryhmäpoikkeusta, tämän asetuksen soveltaminen toisen osapuolen erikoistumista koskeviin sopimuksiin olisi rajoitettava koskemaan ainoastaan kilpailijoiden välisiä sopimuksia.
(11) Yritysten välisten kaikkien muiden sopimusten, jotka koskevat edellytyksiä, joiden mukaisesti ne erikoistuvat tavaroiden ja/tai palvelujen tuotantoon, olisi kuuluttava tämän asetuksen soveltamisalaan. Poikkeusasetusta olisi sovellettava myös sellaisiin erikoistumissopimusten määräyksiin, jotka eivät ole kyseisten sopimusten pääasiallinen tavoite mutta jotka liittyvät suoraan niiden soveltamiseen ja ovat sen kannalta välttämättömiä, sekä tiettyihin näihin liittyviin osto- ja markkinointijärjestelyihin.
(12) Sen varmistamiseksi, että erikoistumisen edut toteutuvat ilman että yksi jatkojalostusta hoitavista osapuolista poistuu markkinoilta, tätä asetusta olisi sovellettava toisen osapuolen erikoistumista koskeviin sopimuksiin ja vastavuoroisiin erikoistumissopimuksiin, jos niihin sisältyy toimitus- ja ostovelvoitteita. Velvoitteet voivat olla luonteeltaan yksinomaisia, mutta tämä ei ole välttämätöntä.
(13) Kun osallistuvien yritysten markkinaosuus merkityksellisistä markkinoista ei ylitä 20 prosenttia, voidaan olettaa, että tässä asetuksessa määritellyt erikoistumissopimukset yleensä johtavat taloudelliseen hyötyyn mittakaavaetujen tai laajuuden taikka parempien tuotantotekniikoiden muodossa ja antaa kuluttajille kohtuullisen osan saavutettavasta hyödystä.
(14) Tällä asetuksella ei saisi myöntää poikkeusta sopimuksille, joiden sisältämät rajoitukset eivät ole mainittujen myönteisten vaikutusten saavuttamisen kannalta välttämättömiä. Tämän asetuksen mukaista ryhmäpoikkeusta ei lähtökohtaisesti tulisi soveltaa tiettyihin kolmansilta perittävien hintojen vahvistamista, tuotannon tai myynnin rajoittamista sekä markkinoiden tai asiakkaiden jakamista koskeviin vakaviin kilpailunvastaisiin rajoituksiin asianomaisten yritysten markkinaosuudesta riippumatta.
(15) Markkinaosuuden rajoittaminen, tiettyjen sopimusten rajaaminen poikkeusten ulkopuolelle ja tämän asetuksen mukaiset edellytykset riittävät yleensä varmistamaan, että osallistuvat yritykset eivät voi poistaa kilpailua kyseisten tavaroiden tai palvelujen merkittävältä osalta sellaisten sopimusten avulla, joihin ryhmäpoikkeusta sovelletaan.
(16) Erityistapauksissa, joissa tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvalla sopimuksella on kuitenkin 81 artiklan 3 kohdan vastaisia vaikutuksia, komissio voi peruuttaa ryhmäpoikkeuksesta saatavan edun.
(17) Jotta helpotetaan sellaisten erikoistumissopimusten tekemistä, jotka voivat vaikuttaa osallistuvien yritysten rakenteeseen, tämän asetuksen voimassaoloajaksi olisi vahvistettava 10 vuotta.
(18) Tämä asetus ei rajoita perustamissopimuksen 82 artiklan soveltamista.
(19) Yhteisön oikeuden ensisijaisuusperiaatteen mukaisesti mikään kansallisen kilpailulainsäädännön soveltamiseksi toteutettu toimenpide ei saisi rajoittaa yhteisön kilpailusääntöjen yhdenmukaista soveltamista yhteismarkkinoilla eikä kyseisten sääntöjen soveltamiseksi toteutettujen toimenpiteiden vaikutuksia, mukaan lukien tämä asetus,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Poikkeus
1. Julistetaan perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan nojalla, etta perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta tässä asetuksessa säädetyin edellytyksin seuraavanlaisiin kahden tai useamman yrityksen, jäljempänä "osapuolet", välisiin sopimuksiin, jäljempänä "erikoistumissopimukset", joiden mukaisesti kyseiset yritykset erikoistuvat tuotteiden tuotantoon:
a) toisen osapuolen erikoistumista koskevat sopimukset, joiden perusteella osapuoli sitoutuu lopettamaan tiettyjen tuotteiden tuotannon tai pidättymään niiden tuotannosta ja ostamaan kyseiset tuotteet kilpailevalta yritykseltä, joka puolestaan sitoutuu tuottamaan ja toimittamaan ne; tai
b) vastavuoroiset erikoistumissopimukset, joiden perusteella kaksi tai useampi osapuoli sitoutuu vastavuoroisesti lopettamaan tiettyjen eri tuotteiden tuotannon tai pidättymään niiden tuotannosta ja ostamaan kyseiset tuotteet toisilta osapuolilta, jotka puolestaan sitoutuvat toimittamaan ne; taikka
c) yhteistä tuotantoa koskevat sopimukset, joiden perusteella kaksi tai useampi osapuoli sitoutuu tuottamaan yhdessä tiettyjä tuotteita.
Ensimmäisen alakohdan poikkeusta sovelletaan siinä määrin kuin kyseiset erikoistumissopimukset sisältävät 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan kuuluvia kilpailunrajoituksia.
2. Edellä 1 kohdassa säädettyä poikkeusta sovelletaan myös erikoistumissopimusten määräyksiin, jotka eivät sisällä kyseisten sopimusten pääasiallista tavoitetta, mutta liittyvät suoraan niiden soveltamiseen ja ovat sen kannalta välttämättömiä, kuten määräyksiin, jotka koskevat immateriaalioikeuksien luovuttamista tai käyttöä.
Tämä ei kuitenkaan koske määräyksiä, joilla on sama tavoite kuin 5 artiklan 1 kohdassa luetelluilla kilpailunrajoituksilla.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
1) "sopimuksella" sopimusta, yritysten yhteenliittymän päätöstä tai yhdenmukaistettua menettelytapaa.
2) "osallistuvilla yrityksillä" erikoistumissopimuksen osapuolena olevia yrityksiä ja niihin sidossuhteessa olevia yrityksiä;
3) "sidossuhteessa olevilla yrityksillä"
a) yrityksiä, joissa osapuolella välittömästi tai välillisesti on
i) valtuudet käyttää yli puolta äänimäärästä; tai
ii) valtuudet asettaa enemmän kuin puolet hallintoneuvoston, hallituksen tai yritystä lain mukaan edustavien toimielinten jäsenistä; taikka
iii) oikeus johtaa yrityksen liiketoimintaa;
b) yrityksiä, joilla on suoraan tai välillisesti a alakohdassa luetellut oikeudet tai valtuudet osapuoleen nähden;
c) yrityksiä, joissa b alakohdassa tarkoitetulla yrityksellä on välittömästi tai välillisesti a alakohdassa luetellut oikeudet tai valtuudet;
d) yrityksiä, joissa osapuolella on yhdessä yhden tai useamman a, b tai c alakohdassa tarkoitetun yrityksen kanssa taikka kahdella tai useammalla viimeksi mainituista yrityksistä yhdessä on a alakohdassa luetellut oikeudet tai toimivalta;
e) yrityksiä, joissa a alakohdassa tarkoitetut oikeudet tai valtuudet on yhdessä:
i) osapuolilla tai niihin sidossuhteessa olevilla a-d alakohdassa tarkoitetuilla yrityksillä; taikka
ii) yhdellä tai useammalla osapuolella taikka yhdellä tai useammalla niihin sidossuhteessa olevalla a-d alakohdassa tarkoitetulla yrityksellä ja yhdellä tai useammalla kolmannella;
4) "tuotteella" tavaraa ja/tai palvelua, mukaan lukien sekä välituotteet ja/tai -palvelut että lopputuotteet ja/tai -palvelut ja lukuun ottamatta jakelu- ja vuokrauspalveluja;
5) "tuotannolla" tavaroiden valmistusta tai palvelujen tarjoamista, ja siihen sisältyy tuotanto alihankinnan kautta;
6) "merkityksellisillä markkinoilla" merkityksellisiä tuotemarkkinoita ja merkityksellisiä maantieteellisiä markkinoita, joille erikoistumissopimuksen kohteena olevat tuotteet kuuluvat;
7) "kilpailevalla yrityksellä" yritystä, joka toimii merkityksellisillä markkinoilla (todellinen kilpailija) taikka yritystä, jolla on realistiset edellytykset toteuttaa tarvittavat lisäinvestoinnit tai vastata muista välttämättömistä vaihtokustannuksista päästäkseen merkityksellisille markkinoille vastauksena suhteellisten hintojen pieneen ja pysyvään muutokseen (mahdollinen kilpailija);
8) "yksinomaisella toimitusvelvoitteella" velvoitetta olla toimittamatta muulle kuin osapuolena olevalle kilpailevalle yritykselle tuotteita, joita erikoistumissopimus koskee;
9) "yksinomaisella ostovelvoitteella" velvoitetta ostaa tuotteita, joita erikoistumissopimus koskee, ainoastaan osapuolelta, jonka on toimitettava ne sopimuksen nojalla.
3 artikla
Osto- ja markkinointijärjestelyt
Edellä 1 artiklassa säädettyä poikkeusta sovelletaan myös, kun:
a) osapuolet hyväksyvät toisen osapuolen erikoistumista koskevan sopimuksen ja/tai vastavuoroista erikoistumista koskevan sopimuksen taikka yhteistä tuotantoa koskevan sopimuksen yhteydessä yksinomaisen osto- ja/tai toimitusvelvoitteen; tai
b) osapuolet eivät myy itsenäisesti erikoistumissopimuksen kohteena olevia tuotteita vaan sopivat yhteistä tuotantoa koskevan sopimuksen yhteydessä yhteisestä jakelusta tai sitoutuvat nimittämään kolmannen jakelijan hoitamaan joko yksinomaisen tai muunlaisen jakelun, edellyttäen, ettei kolmas ole kilpaileva yritys.
4 artikla
Markkinaosuusraja
Edellä 1 artiklassa säädettyä poikkeusta sovelletaan, jos osallistuvien yritysten yhteenlaskettu markkinaosuus merkityksellisillä markkinoilla ei ylitä 20:tä prosenttia.
5 artikla
Sopimukset, joita poikkeus ei koske
1. Edellä 1 artiklassa säädettyä poikkeusta ei sovelleta sopimuksiin, joiden tavoitteena on välittömästi tai välillisesti, yksinään tai yhdistettyinä osapuolten määräysvallassa oleviin muihin tekijöihin:
a) vahvistaa hintoja myytäessä tuotteita kolmansille;
b) rajoittaa tuotantoa tai myyntiä; tai
c) jakaa markkinoita tai asiakkaita.
2. Edellä 1 kohtaa ei sovelleta:
a) tuotteiden määrää koskeviin sopimusmääräyksiin toisen osapuolen erikoistumista koskevien sopimusten tai vastavuoroista erikoistumista koskevien sopimusten yhteydessä eikä tuotannollisen yhteisyrityksen kapasiteetin ja tuotantomäärien asettamiseen yhteistä tuotantoa koskevien sopimusten yhteydessä;
b) myyntitavoitteiden asettamiseen eikä tuotannollisen yhteisyrityksen välittömiin asiakkaisiin sovellettavien hintojen vahvistamiseen 3 artiklan b alakohdan mukaisissa tapauksissa.
6 artikla
Markkinaosuusrajan soveltaminen
1. Edellä 4 artiklassa säädettyä markkinaosuusrajaa sovellettaessa noudatetaan seuraavia sääntöjä:
a) markkinaosuus lasketaan markkinoilla toteutuneen myynnin arvon pohjalta; jos myynnin arvosta ei ole saatavissa tietoja, asianomaisen yrityksen markkinaosuuden määrittämisessä voidaan käyttää arvioita, jotka perustuvat muihin markkinoita koskeviin luotettaviin tietoihin, mukaan lukien markkinoilla toteutuneet myyntimäärät;
b) markkinaosuus lasketaan edellistä kalenterivuotta koskevien tietojen perusteella;
c) 2 artiklan 3 alakohdan e alakohdassa tarkoitettujen yritysten markkinaosuus jaetaan tasan niiden yritysten kesken, joilla on 2 artiklan 3 alakohdan a alakohdassa luetellut oikeudet tai valtuudet;
2. Jos 4 artiklassa tarkoitettu markkinaosuus on alun perin enintään 20 prosenttia mutta myöhemmin nousee tämän tason yläpuolelle ylittämättä kuitenkaan 25 prosenttia, 1 artiklassa säädetyn poikkeuksen soveltaminen jatkuu kaksi peräkkäistä kalenterivuotta sen vuoden jälkeen, jolloin 20 prosentin markkinaosuusraja ensimmäisen kerran ylittyi.
3. Jos 4 artiklassa tarkoitettu markkinaosuus on alun perin enintään 20 prosenttia mutta myöhemmin nousee yli 25 prosentin, 1 artiklassa säädetyn poikkeuksen soveltaminen jatkuu kalenterivuoden ajan sen vuoden jälkeen, jolloin 25 prosentin taso ensimmäisen kerran ylittyi.
4. Edellä 2 ja 3 kohdan mukaista etua ei saa yhdistää siten, että kahden kalenterivuoden jakso ylittyy.
7 artikla
Peruuttaminen
Komissio voi peruuttaa tämän asetuksen mukaisen edun asetuksen (ETY) N:o 2821/71 7 artiklan mukaisesti, jos se katsoo tietyssä tapauksessa joko omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion tai sellaisen luonnollisen henkilön taikka oikeushenkilön pyynnöstä, joka vetoaa oikeutettuun etuun, että sopimuksella, johon 1 artiklassa säädettyä poikkeusta sovelletaan, on kuitenkin vaikutuksia, jotka ovat ristiriidassa perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdassa vahvistettujen edellytysten kanssa erityisesti, jos:
a) sopimuksen seuraukset eivät ole rationalisoinnin kannalta merkittäviä tai kuluttajat eivät saa kohtuullista osuutta saavutettavasta hyödystä; tai
b) erikoistumisen kohteena oleviin tuotteisiin ei kohdistu yhteismarkkinoilla tai niiden merkittävällä osalla tehokasta kilpailua samanlaisten tuotteiden osalta tai sellaisten tuotteiden osalta, joita käyttäjät pitävät ominaisuuksiltaan, hinnoiltaan ja käyttötarkoitukseltaan niitä vastaavina.
8 artikla
Siirtymäkausi
Perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa vahvistettua kieltoa ei sovelleta 1 päivän tammikuuta 2001 ja 30 päivän kesäkuuta 2002 välisenä aikana sellaisiin sopimuksiin, jotka eivät täytä tämän asetuksen mukaisia poikkeuksen edellytyksiä, mutta jotka täyttävät asetuksessa (ETY) N:o 417/85 säädetyn poikkeuksen edellytykset ja ovat voimassa 31 päivänä joulukuuta 2000.
9 artikla
Asetuksen voimassaoloaika
Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2001.
Sen voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2010.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 29 päivänä marraskuuta 2000.