32004L0008
L 052/50
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2004/8/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 февруари 2004 година
относно насърчаване на комбинираното производство на енергия, основаващо се на търсенето на полезна топлоенергия във вътрешния енергиен пазар и за изменение на Директива 92/42/ЕИО
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 175, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
като взе предвид становището на Комитета на регионите (3),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (4),
като имат предвид, че:
(1)
Понастоящем в Общността не се използва изцяло потенциалът за използване на комбинираното производство на енергия като мярка за икономия на енергия. Насърчаването на високоефективно комбинирано производство на енергия, основаващо се на търсенето на полезна топлоенергия, е приоритет на Общността, предвид потенциалните ползи от комбинираното производство на енергия по отношение икономия на първична енергия, избягване загуби по мрежата и намаляване на емисии, по-специално на парникови газове. В допълнение, ефективното използване на енергията чрез комбинирано производство може също да допринесе положително за сигурността на енергоснабдяването и до конкурентно положение на Европейския съюз и неговите държави-членки. Поради това е необходимо да се вземат мерки, за да се осигури по-доброто използване на този потенциал в рамките на вътрешния енергиен пазар.
(2)
Директива 2003/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 г. (5) установява общи правила за производството, предаването, разпределението и снабдяването с електроенергия в рамките на вътрешния пазар на електроенергия. В този смисъл развитието на комбинираното производство на енергия допринася за увеличаване на конкуренцията, също и по отношение на нови участници на пазара.
(3)
Зелената книга, озаглавена „Към европейска стратегия за сигурността на енергоснабдяването“, подчертава, че Европейският съюз е изключително зависим от своите външни източници за енергоснабдяване, които понастоящем покриват 50 % от нуждите и се предвижда да нараснат до 70 % към 2030 г., ако продължат сегашните тенденции. Зависимостта от вноса и нарастващите дялове на вноса увеличават риска от прекъсване или от затруднения в снабдяването. Въпреки това, сигурността на снабдяването не трябва да се разбира само като въпрос на намаляване на зависимостта от вноса и увеличаване на местното производство. Сигурността на снабдяването изисква широк набор от политически инициативи, целящи inter alia разнообразие на източниците и технологиите и усъвършенствани международни отношения. Зелената книга подчертава по-нататък, че сигурността на енергоснабдяването е от основно значение за бъдещото устойчиво развитие. Зелената книга стига до заключението, че предприемането на нови мерки за намаляване търсенето на енергия е от основно значение както за намаляване зависимостта от вноса, така и за ограничаване емисиите на парникови газове. В своята Резолюция от 15 ноември 2001 г. относно Зелената книга (6) Европейският парламент призова за инициативи за насърчаване на преминаването към ефективни централи за производство на енергия, включително за комбинирано производство на топлинна и електрическа енергия.
(4)
Съобщението на Комисията „Устойчива Европа за един по-добър свят - Стратегия на Европейския съюз за устойчиво развитие“, представено на Европейския съвет в Гьотеборг на 15 и 16 юни 2001 г., определи промяната на климата като една от основните бариери пред устойчивото развитие и подчерта нуждата от увеличено използване на чиста енергия и ясно действие за намаляване на търсенето на енергия.
(5)
Увеличеното използване на комбинирано производство на енергия, насочено към спестяване на първична енергия, би могло да съставлява важна част от пакета от мерки, необходими за спазването на Протокола от Киото към Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации по промяната на климата, както и на всеки следващ пакет, които да отговори на по-нататъшните ангажименти. Комисията в своето Съобщение относно изпълнението на първата фаза на Европейската програма по промяната на климата определи насърчаването на комбинирано производство на енергия като една от мерките, необходими за намаляване на емисиите на парникови газове от енергийния сектор и обяви своето намерение да представи предложение за директива относно насърчаването на комбинирано производство на енергия през 2002 г.
(6)
В своята Резолюция от 25 септември 2002 г. по Съобщението на Комисията относно изпълнението на първата фаза на Европейската програма за промяна на климата (7), Европейският парламент приветства идеята за внасяне на предложение за засилване на мерките на Общността за насърчаване използването на комбинирана топлинна и електроенергия (КТЕ) и призовава към спешно приемане на директива относно насърчаването на КТЕ.
(7)
Значението на комбинираното производство на енергия беше отбелязано също с Резолюция на Съвета от 18 декември 1997 г. (8) и с Резолюцията на Европейския парламент от 15 май 1998 г. (9) относно Стратегия на Общността за насърчаване на комбинираната топлинна и електрическа енергия.
(8)
В своите заключения от 30 май 2000 г. и от 5 декември 2000 г., Съветът одобри Плана за действие на Комисията по енергийната ефективност и определи насърчаването на комбинирано производство на енергия като една от приоритетните области в краткосрочен план. В своята Резолюция от 14 март 2001 г. относно Плана за действие по енергийната ефективност (10), Европейският парламент прикани Комисията да внесе предложения, определящи общи правила за насърчаването на комбинирано производство на енергия, когато това има смисъл за околната среда.
(9)
Директивата 96/91/ЕО на Съвета от 24 септември 1996 г. относно интегрираното предотвратяване и контрол на замърсяването на околната среда (11), Директива 2001/80/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 23 октомври 2001 г. относно ограничаването на емисиите във въздуха на някои замърсители от големи заводи за изгаряне (12) и Директива 2000/76/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 4 декември 2000 г. относно изгарянето на отпадъците (13), очертават необходимостта от оценка на възможността за комбинирано производство на енергия в нови инсталации.
(10)
Директива 2002/91/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 16 декември 2002 г. относно енергийната ефективност на сградния фонд (14) изисква държавите-членки да осигурят за нови сгради с обща полезна площ над 1 000 m2. преди да започне строителството, да се разгледа и вземе предвид техническата, екологичната и икономическата осъществимост на алтернативни системи, като комбинирано производство на топлинна и електроенергия.
(11)
В настоящата директива високоефективното комбинирано производство на енергия се дефинира от икономиите на енергия, получени от комбинираното производство вместо отделното производство на топлоенергия и електричество. Икономии на енергия от повече от 10 % покриват изискванията на термина „високоефективно комбинирано производство на енергия“. С оглед постигането на максимални икономии на енергия, и за да се избегне загубата на икономии на енергия, трябва да се обърне най-сериозно внимание на работното състояние на агрегатите за комбинирано производство на енергия.
(12)
В контекста на оценяването на икономиите на първична енергия е важно да се отчете положението на държавите-членки, в които преобладаващата част от потреблението на електроенергия се покрива от внос.
(13)
С оглед обезпечаването на прозрачност е важно да се приеме хармонизирана основна дефиниция за комбинирано производство на енергия. Когато инсталациите са оборудвани да генерират отделно производство на електричество или топлоенергия, това производство не трябва да се специфицира като комбинирано производство на енергия за издаване на гаранция за произход и за статистически цели.
(14)
С оглед осигуряване насърчаването на комбинирано производство на енергия в контекста на настоящата директива да се базира на търсенето на полезна топлоенергия и на икономиите на първична енергия, е необходимо да бъдат определени критерии за определяне и оценка на енергийната ефективност на комбинираното производство на енергия, определено съгласно основната дефиниция.
(15)
Основната цел на настоящата директива следва да бъде установяването на хармонизиран метод за изчисляване на електричеството от комбинирано производство на енергия и на необходимите насоки за използването му, като се отчитат методологиите, които понастоящем са в процес на разработване от европейските организации за стандартизация. Този метод трябва да бъде приспособим, за да може да отчита техническия напредък. Прилагането на изчисленията от приложения II и III за агрегати за комбинирано микропроизводство на енергия биха могли, в съответствие с принципа на пропорционалност, да се основават на стойности, получени от процес на изпитване на образец, които да са сертифицирани от компетентен, независим орган.
(16)
Дефинициите за комбинирано производство на енергия и високоефективно комбинирано производство на енергия, използвани в настоящата директива, не засягат използването на различни дефиниции в националното законодателство за цели, различни от тези, предвидени в настоящата директива. Подходящо е да се заемат в допълнение съответните дефиниции, съдържащи се в Директива 2003/54/ЕО и Директива 2001/77/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 27 септември 2001 г. относно насърчаването на електричеството, произведено от възобновяеми енергийни източници на вътрешния пазар (15).
(17)
Измерването на произведеното количество полезна топлоенергия в момента на производство в централата за комбинирано производство на енергия, подчертава необходимостта да се осигури предимствата от комбинирано произведената полезна топлоенергия да не бъдат загубени вследствие на големи загуби на топлоенергията по разпределителните мрежи.
(18)
Съотношението електроенергия/топлоенергия е техническа характеристика, която е необходимо да се дефинира, за да се изчисли размерът на електричеството от комбинирано производство на енергия.
(19)
За целите на настоящата директива дефиницията за „агрегати за комбинирано производство на енергия“ може да включва също и оборудване, с което се произвежда само електроенергия или само топлинна енергия, като агрегати за допълнително изгаряне или последващо горене. Произведеното от такова оборудване не следва да се счита за комбинирано производство на енергия за издаване на гаранция за произход и за статистически цели.
(20)
Дефиницията за „комбинирано производство на енергия в малък мащаб“ включва, inter alia, агрегати за комбинирано микропроизводство на енергия и агрегати за разпределено комбинирано производство на енергия, като агрегати за комбинирано производство на енергия, снабдяващи изолирани области или ограничено жилищно, търговско или индустриално търсене.
(21)
За да се увеличи прозрачността за избора на потребителя между електричество от комбинирано производство на енергия и електричество, произведено на базата на друга технология, е необходимо да се осигури, въз основа на хармонизирани референтни стойности на ефективността, произходът на високоефективното комбинирано производство на енергия да бъде гарантиран. Схемите за гарантиране на произхода сами по себе си не предполагат право за облагодетелстване от националните механизми за подпомагане.
(22)
Важно е всички форми на електричество, произведено чрез високоефективно комбинирано производство на енергия, да могат да бъдат обхванати от гаранции за произход. Важно е гаранциите за произход ясно да се разграничават от заменяеми сертификати.
(23)
С оглед осигуряване навлизането на комбинираното производство на енергия на пазара е подходящо, да се изиска от всички държави-членки да приемат и да публикуват доклад, анализиращ националния потенциал за високоефективно комбинирано производство на енергия и да включат в доклада отделен анализ за пречките пред комбинираното производство на енергия и на предприетите мерки за осигуряване на надеждността на системата за гарантиране.
(24)
Обществената подкрепа трябва да е в съответствие с разпоредбите на насоките на Общността относно държавната помощ за опазване на околната среда (16), включително относно ненатрупването на помощ. Тези насоки понастоящем дават възможност за някои видове обществена подкрепа, ако може да се покаже, че мерките за насърчаване са изгодни по отношение опазването на околната среда, тъй като ефективността от пренасочване на средства е особено висока, защото мерките ще позволят да се намали консумацията на енергия или, защото производствения процес ще бъде по-малко вреден за околната среда. Такaва подкрепа в някои случаи ще е необходима за по-пълното използване на възможностите за комбинирано производство на енергия, по-специално зa да се отчете необходимостта за приемане на външните разходи.
(25)
Схемите за обществена подкрепа за насърчаване на комбинираното производство на енергия трябва да се концентрират главно върху насърчаването на комбинирано производство на енергия, основаващо се на икономически оправдано търсене на топлина и охлаждане.
(26)
Държавите-членки прилагат на национално ниво различни механизми за насърчаване на комбинираното производство на енергия, включително инвестиционна помощ, освобождаване от или намаляване на данъци, зелени сертификати и схеми за пряка подкрепа на цените. Едно важно средство за постигане целите на настоящата директива е да се гарантира правилното функциониране на тези механизми докато започне да действа хармонизирана рамка на Общността, за да се поддържа доверието на инвеститорите. Комисията възнамерява да наблюдава положението и да докладва за придобития опит от прилагането на националните схеми за подпомагане.
(27)
За пренасянето и разпределението на електричество от комбинирано производство на енергия се прилагат разпоредбите на член 7, параграфи 1, 2 и 5 от Директива 2001/77/ЕО, както и съответните разпоредби на Директива 2003/54/ЕО. Докато производителят на комбинирано производство на енергия е клиент с необходимите качества съгласно националното законодателство по смисъла на член 21, параграф 1 от Директива 2003/54/ЕО, тарифите във връзка със закупуването на допълнително електричество, което понякога е необходимо на производителите на комбинирано производство на енергия, трябва да бъдат определени в съответствие с обективни, прозрачни и недискриминационни критерии. Особено за агрегати за комбинирано микропроизводство и за комбинирано производство на енергия в малък мащаб, достъпът до системата на мрежата за електричество, произведено чрез високоефективно комбинирано производство на енергия, може да бъде улеснено, при условие че се нотифицира Комисията.
(28)
Най-общо, агрегатите за комбинирано производство на енергия до 400kW, отговарящи на дефинициите по Директива 92/42/ЕО от 21 май 1992 г. относно изискванията за ефективност за нови парни котли с гореща вода, подгрявана с течни или газообразни горива (17), няма вероятност да покрият минималните изисквания за ефективност в нея и поради това следва да бъдат изключени от тази директива.
(29)
Трябва да се вземе предвид специфичната структура на сектора на комбинирано производство на енергия, който включва много малки и средни производители, особено когато се разглеждат административните процедури за получаване на разрешение за изграждане на производствена мощност за комбинирано производство на енергия.
(30)
За целите на настоящата директива да се създаде рамка за насърчаване на комбинираното производство на енергия е важно да се подчертае потребността от стабилна икономическа и административна среда за инвестирането в нови инсталации за комбинирано производство на енергия. Държавите-членки следва да бъдат насърчавани да откликват на тази потребност като предвиждат схеми за насърчаване с период на продължителност от поне четири години и като избягват чести смени в административните процедури и т.н. Държавите-членки следва също да бъдат насърчавани да гарантират, че схемите за обществена подкрепа спазват принципа за постепенно извеждане от употреба.
(31)
Общата ефективност и устойчивост на комбинираното производство на енергия зависи от много фактори, като използваната технология, видовете гориво, кривите на товара, размера на агрегата, а също от качествата на топлоенергията. От практически съображения и въз основа на факта, че произведената топлоенергия за различни цели изисква различни температурни нива на топлоенергията, както и че тези и други разлики влияят върху ефективността на комбинираното производство на енергия, комбинираното производство на енергия може да бъде разделено на класове, като: „промишлено комбинирано производство на енергия“, „отоплително комбинирано производство на енергия“ и „земеделско комбинирано производство на енергия“.
(32)
В съответствие с принципите на субсидиарност и пропорционалност, предвидени в член 5 от Договора, основните принципи, осигуряващи рамката за насърчаване на комбинираното производство на енергия на вътрешния пазар, следва да се създават на ниво Общност, но подробното прилагане следва да се остави на държавите-членки, така че всяка държава-членка да избере режима, който отговаря най-добре на нейното конкретно положение. Настоящата директива се ограничава до необходимия минимум за постигането на тези цели и не излиза извън рамките на необходимото за това.
(33)
Необходимите мерки за прилагането на настоящата директива следва да се приемат в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно определянето на процедурите за упражняването на изпълнителни правомощия, дадени на Комисията (18),
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Цел
Целта на настоящата директива е да увеличи енергийната ефективност и да подобри сигурността на снабдяването посредством създаването на рамка за насърчаване и развитие на високоефективно комбинирано производство на топлинна и електроенергия, основаващо се на търсенето на полезна топлоенергия и икономии на първична енергия на вътрешния енергиен пазар, като се вземат предвид конкретните национални обстоятелства, особено по отношение климатичните и икономическите условия.
Член 2
Обхват
Настоящата директива се прилага по отношение на комбинираното производство на енергия, както е дефинирано в член 3 и технологиите за комбинирано производство на енергия, изброени в приложение I.
Член 3
Дефиниции
По смисъла на настоящата директива се прилагат следните дефиниции:
а)
„комбинирано производство на енергия“ означава комбинираното производство в един процес на термична енергия и електрическа и/или механична енергия;
б)
„полезна топлоенергия“ означава топлоенергия, произведена в процес на комбинирано производство на енергия, за да задоволи икономически оправдано търсене на топлина или охлаждане;
в)
„икономически оправдано търсене“ означава търсенето, което не превишава нуждите от топлина или охлаждане, и което иначе би се задоволило при пазарни условия чрез процес на производство на енергия, различен от комбинирано производство на енергия;
г)
„електричество от комбинирано производство на енергия“ означава електричество, произведено в процес, свързан с производството на полезна топлоенергия и изчислено в съответствие с методологията, изложена в приложение II;
д)
„резервно електричество“ означава електричеството, доставяно посредством електрическата мрежа, когато процесът на комбинирано производство на енергия е прекъснат, включително периоди за поддръжка или при повреда;
е)
„допълващо електричество“ означава електричеството, доставяно посредством електрическата мрежа, когато търсенето на електричество превишава произведеното количество електричество от процеса на комбинирано производство на енергия;
ж)
„обща ефективност“ означава годишният сбор на произведеното електричество и механична енергия и произведеното количество полезна топлоенергия, разделен на използваното количество гориво за произведената топлоенергия, в процес на комбинирано производство на енергия, както и брутното производство на електричество и механична енергия;
з)
„ефективност“ означава ефективност, изчислена на базата на „нетни калорични стойности“ на горивата (наричани също „по-ниски калорични стойности“);
и)
„високоефективно комбинирано производство на енергия“ означава комбинирано производство на енергия, отговарящо на критериите на приложение III;
й)
„референтна стойност на ефективност за самостоятелно производство“ означава ефективност на алтернативните самостоятелни производства на топлинна енергия и електричество, които процесът на комбинирано производство на енергия има за цел да замести;
к)
„съотношение електроенергия/топлоенергия“ означава съотношението между електричеството от комбинирано производство на енергия и полезната топлоенергия, когато се работи при режим на пълно комбинирано производство на енергия, като се използват експлоатационните данни на конкретния агрегат;
л)
„агрегат за комбинирано производство на енергия“ означава агрегат, който може да работи в режим на комбинирано производство на енергия;
м)
„агрегат за комбинирано микропроизводство на енергия“ означава агрегат за комбинирано производство на енергия с максимална мощност под 50 kWе;
н)
„комбинирано производство на енергия в малък мащаб“ означава агрегати за комбинирано производство на енергия с инсталирана мощност под 1 MWe;
о)
„продукция от комбинирано производство на енергия“ означава сборът от електричество и механична енергия и полезна топлоенергия от комбинирано производство на енергия.
В допълнение се прилагат съответните дефиниции от Директива 2003/54/ЕО и от Директива 2001/77/ЕО.
Член 4
Критерии за ефективност на комбинирано производство на енергия
1. С цел определяне ефективността на комбинирано производство на енергия в съответствие с приложение III, Комисията, в съответствие с цитираните в член 14, параграф 2 процедури, не по-късно от 21 февруари 2006 г., определя хармонизирани референтни стойности на ефективност за отделно производство на електричество и топлоенергия. Тези хармонизирани референтни стойности за ефективност представляват матрица от стойности, диференцирани според съответни фактори, включващи година на производство и видове гориво, и трябва да се основават на добре документиран анализ, отчитащ, inter alia, данните от експлоатационната употреба при реалистични условия, трансграничния обмен на електричество, комбинацията от горива и климатичните условия, както и прилаганите технологии за комбинирано производство на енергия в съответствие с принципите на приложение III.
2. В съответствие с процедурата, предвидена в член 14, параграф 2 Комисията преразглежда хармонизираните референтни стойности на ефективност за отделно производство на електричество и топлоенергия, посочени в параграф 1, за пръв път на 21 февруари 2011 г., и след това на всеки четири години, за да отчете технологичното развитие и промени в разпределението на енергийните източници.
3. Държавите-членки, изпълняващи настоящата директива преди определянето от Комисията на хармонизираните референтни стойности на ефективност за отделно производство на електричество и топлоенергия, посочени в параграф 1, приемат свои национални референтни стойности на ефективност за отделно производство на електричество и топлоенергия, които да се използват за изчисляването на икономиите на първична енергия от комбинирано производство на енергия в съответствие с методологията, предвидена в приложение III.
Член 5
Гаранция за произход за електричество от високоефективно комбинирано производство на енергия
1. На базата на хармонизираните референтни стойности за ефективност на отделно производство на електричество и топлоенергия, цитирани в член 4, параграф 1, държавите-членки, не по-късно от шест месеца след приемането на тези стойности, осигуряват произходът на електричеството, произведено чрез високоефективно комбинирано производство на енергия да може да се гарантира в съответствие с обективни, прозрачни и недискриминационни критерии, определени от всяка държава-членка. Те осигуряват тази гаранция за произход на електричеството да позволява на производителите да демонстрират, че електричеството, което продават е произведено от високоефективно комбинирано производство на енергия и същата дa се издава за тази цел в отговор на искане от производителя.
2. Държавите-членки могат да определят един или повече компетентни органи, независими от дейностите по производство и разпределение, които да надзирават издаването на гаранциите за произход, посочени в параграф 1.
3. Държавите-членки или компетентните органи определят подходящите механизми за осигуряване гаранциите за произход да бъдат както точни, така и надеждни, и в доклада, цитиран в член 10, параграф 1 определят предприетите мерки за осигуряване надеждността на системата на гаранции.
4. Схемите за гарантиране на произхода сами по себе си не предполагат право за облагодетелствуване от националният механизъм за насърчаване.
5. Гаранцията за произход:
-
определя по-ниската топлинна стойност на горивния източник, от който е произведено електричеството, определя употребата на топлоенергията, произведена заедно с електричеството и накрая определя датата и мястото на производство,
-
определя количеството на електричество от високоефективно комбинирано производство на енергия в съответствие с приложение II, обхванато от гаранцията,
-
определя икономиите на първична енергия, изчислени в съответствие с приложение III на базата на хармонизираните референтни стойности на ефективност, определени от Комисията, както е упоменато в член 4, параграф 1.
Държавите-членки могат да включат допълнителна информация в гаранциите за произход.
6. Такива гаранции за произход, издадени в съответствие с параграф 1, следва взаимно да се признават от държавите-членки, изключително като доказателство за елементите, посочени в параграф 5. Всякакви откази за признаване на гаранция за произход като такова доказателство, по-специално поради причини, свързани с предотвратяването на измами, трябва да се основава на обективни, прозрачни и недискриминационни критерии.
В случай на отказ от признаване на гаранция за произход, Комисията може да застави отказалата страна да я признае, по-специално по отношение на обективни, прозрачни и недискриминационни критерии, на които се основава такова признаване.
Член 6
Национални потенциали за високоефективно комбинирано производство на енергия
1. Държавите-членки изготвят анализ на националния потенциал за прилагането на високоефективно комбинирано производство на енергия, включително високоефективно комбинирано микропроизводство на енергия.
2. Анализът:
-
се основава на добре документирани научни данни и отговаря на критериите, изброени в приложение IV,
-
идентифицира целия потенциал за търсене на полезно отопление и охлаждане, подходящо за прилагане на високоефективно комбинирано производство на енергия, както и наличността на горива и други енергийни ресурси, които да се използват при комбинираното производство на енергия,
-
включва отделен анализ на препятствията, които могат да спрат реализирането на националния потенциал за високоефективно комбинирано производство на енергия. В частност, този анализ разглежда препятствията във връзка с цените и разходите за и с достъпа до горивата, препятствията във връзка с проблеми на системата на преносната мрежа, препятствията във връзка с административни процедури, както и препятствията, свързани с липсата на интернационализиране на външните разходи в цените на енергията.
3. Държавите-членки, за първи път не по-късно от 21 февруари 2007 г., а след това на всеки четири години, след искане от Комисията поне шест месеца преди крайната дата, оценяват напредъка в посока на повишаване дела на високоефективното комбинирано производство на енергия.
Член 7
Схеми на насърчаване
1. Държавите-членки осигуряват насърчаването на комбинираното производство на енергия - съществуващи и бъдещи агрегати - да се основава на търсенето на полезна топлоенергия и на икономиите на първична енергия в светлината на съществуващите възможности за намаляване на търсенето на енергия посредством други икономически приемливи или екологично изгодни мерки, като други мерки за енергийна ефективност.
2. Без да се засягат членове 87 и 88 от Договора, Комисията оценява прилагането на механизмите за насърчаване, използвани от държавите-членки, според които производителят на комбинирано производство на енергия, на базата на подзаконови разпоредби на публичните власти, получава пряка или косвена подкрепа, което би могло да има ефекта на ограничаване на търговията.
Комисията преценява дали тези механизми допринасят за постигането на целите, предвидени в членове 6 и 174, параграф 1 от Договора
3. В доклада, посочен в член 11, Комисията представя добре документиран анализ на придобития опит по прилагането и едновременното съществяване на различните механизми на насърчаване, посочени в параграф 2 от настоящия член. Докладът оценява успеха, включително икономическата ефективност на системата за подпомагане при стимулиране използването на високоефективно комбинирано производство на енергия в съответствие с националните потенциали, цитирани в член 6. Докладът разглежда още до каква степен схемите за подпомагане са допринесли за създаването на стабилни условия за инвестиции в комбинираното производство на енергия.
Член 8
Въпроси във връзка със системата на електропреносната мрежа и тарифите
1. За целите на осигуряването на предаването и разпределението на електричеството, произведено в следствие на високоефективно комбинирано производство на енергия, се прилагат разпоредбите на член 7, параграфи 1, 2 и 5 от Директива 2001/77/ЕО, както и съответните разпоредби на Директива 2003/54/ЕО.
2. Докато производителят на комбинирано производство на енергия е клиент с необходимите качества съгласно националното законодателство по смисъла на член 21, параграф 1 от Директива 2003/54/ЕО, държавите-членки следва да предприемат необходимите мерки, за да осигурят тарифите за закупуването на резервно или допълващо електричество, да бъдат определени на базата на публикувани тарифи и условия.
3. При условие, че нотифицират Комисията, държавите-членки могат да улесняват достъпа до системата на преносната мрежа за електричество, произведено чрез високоефективно комбинирано производство на енергия от малки агрегати за комбинирано производство на енергия и от агрегати за комбинирано микропроизводство на енергия.
Член 9
Административни процедури
1. Държавите-членки или компетентните органи, определени от държавите-членки оценяват съществуващата законодателна и регулаторна рамка по отношение на процедурите за разрешаване или другите процедури, изложени в член 6 от Директива 2003/54/ЕО, които са приложими за агрегатите за високоефективното комбинирано производство на енергия.
Тази оценка се извършва с оглед на:
а)
насърчаването проектът на агрегата за комбинирано производство на енергия да съответства на икономически оправданото търсене на произведена полезна топлоенергия и да избягва производството на повече топлина от полезната топлоенергия;
б)
редуцирането на регулаторните и нерегулаторните пречки пред увеличаването на комбинираното производство на енергия;
в)
опростяването и ускоряването на процедурите на съответното административно ниво; и
г)
осигуряване правилата да са обективни, прозрачни и недискриминационни, както и пълното отчитане на особеностите на различните технологии за комбинирано производство на енергия.
2. Когато това е подходящо в контекста на националното законодателство, държавите-членки предоставят указание за постигнатия етап конкретно в:
а)
координацията между различните административни органи по отношение на крайните срокове, приемането и обработването на молбите за разрешение;
б)
изготвянето на възможни насоки за посочените в параграф 1 дейности и осъществимостта на процедура за планиране по бърза пътека за производителите на комбинирано производство на енергия; и
в)
определянето на властите, които да действат като арбитър в споровете между службите, които са упълномощени да издават разрешителни и кандидатстващите за разрешителни.
Член 10
Докладване от страна на държавите-членки
1. Не по-късно от 21 февруари 2006 г. държавите-членки публикуват доклад с резултатите от анализите и оценките, осъществени в съответствие с член 5, параграф 3, член 6, параграф 1, член 9, параграфи 1 и 2.
2. Не по-късно от 21 февруари 2006 г. и след това на всеки четири години, след поискване от Комисията поне шест месеца преди крайната дата, държавите-членки публикуват доклад с резултата от оценката, посочена в член 6, параграф 3.
3. За първи път преди края на 2004 г., за данните за 2003 г. и след това ежегодно, държавите-членки внасят в Комисията статистически данни за националното производство на електричество и топлоенергия от комбинирано производство на енергия, в съответствие с методологията, показана в приложение II.
Те внасят също годишни статистически данни за капацитетите и използваните горива за комбинирано производство на енергия. Държавите-членки могат също да внасят статистически данни за икономиите на първична енергия, постигнати чрез прилагането на комбинирано производство на енергия, в съответствие с методологията, показана в приложение III.
Член 11
Докладване от страна на Комисията
1. На базата на внесените доклади в съответствие с член 10, Комисията разглежда прилагането на настоящата директива, и не по-късно от 21 февруари 2008 г. и след това на всеки четири години, внася в Европейския парламент доклад за напредъка по прилагането на настоящата директива.
Докладът в частност:
а)
разглежда напредъка по реализирането на националните възможности за високоефективно комбинирано производство на енергия, посочени в член 6;
б)
оценява степента на въвеждане, на базата на обективни, прозрачни и недискриминационни критерии с отчитане предимствата на комбинирано производство на енергия, на правила и процедури, определящи рамковите условия за комбинирано производство на енергия на вътрешния енергиен пазар;
в)
оценява придобития опит от прилагането и едновременното съществуване на различни механизми за насърчаване на комбинираното производство на енергия;
г)
преразглежда референтните стойности за ефективност при отделното производство на базата на актуалните технологии.
Ако е уместно, Комисията внася заедно с доклада и допълнителни предложения на Европейския парламент и на Съвета.
2. При оценяването на напредъка, цитиран в параграф 1, буква а), Комисията отчита до каква степен националните възможности за високоефективно комбинирано производство на енергия, посочени в член 6, са били или се предвижда да бъдат реализирани, отчитайки за всяка държава-членка мерките, условията, включително климатичните условия, и въздействията на вътрешния енергиен пазар и последиците от други инициативи на Общността като Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 13 октомври 2003 г. относно определянето на схема за търгуване с отпуснати суми за емисия на парникови газове в рамките на Общността, и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (19).
Ако е уместно, Комисията внася допълнителни предложения на Европейския парламент и на Съвета, целящи по-специално създаването на план за действие за развитието на високоефективно комбинирано производство на енергия в Общността.
3. При оценяването на обхвата на по-нататъшното хармонизиране на методите за изчисляване, както се посочва в член 4, параграф 1, Комисията отчита въздействието от едновременното съществуване на изчисляванията, посочени в член 12, приложения II и III върху вътрешния енергиен пазар, като взема предвид също натрупания опит от националните механизми за насърчаване.
Ако е уместно, Комисията внася допълнителни предложения на Европейския парламент и на Съвета, целящи по-нататъшното хармонизиране на методите за изчисление.
Член 12
Алтернативни методи на изчисление
1. До края на 2010 г. и съгласно предварително одобрение от Комисията, държавите-членки могат да ползват други методи, различни от предвидените в приложение II, буква б), за изваждането от докладваните цифри на евентуално електричество, непроизведено в процес на комбинирано производство на енергия. Все пак, за целите, посочени в член 5, параграф 1 и в член 10, параграф 3, количеството на електричеството от комбинирано производство на енергия се определя в съответствие с приложение II.
2. Държавите-членки могат да изчисляват икономиите на първична енергия от производството на топлоенергия и електричество и механична енергия съгласно приложение III, буква в), без да използват приложение II, за да изключват непроизведената чрез комбинирано производство на енергия част от топлоенергията и електричеството от същия процес. Такова производство може да се разглежда като високоефективно комбинирано производство на енергия, при условие че то удовлетворява критериите за ефективност в приложение III, буква a) и, за агрегати за комбинирано производство на енергия с електрически капацитет над 25 MW, общата ефективност е над 70 %. Въпреки това, спецификацията на количеството енергия от комбинирано производство на енергия, произведено при такова производство, се определя в съответствие с приложение II за издаването на гаранция за произход и за статистически цели.
3. До края на 2010 г. държавите-членки могат, използвайки алтернативни методологии, да определят едно комбинирано производство на енергия като високоефективно без да удостоверяват, че продукцията от комбинираното производство на енергия отговаря на критериите в приложение III, буква a), ако на национално ниво е доказано, че продукцията от комбинираното производство на енергия, определено по такава алтернативна методология за изчисляване като цяло отговаря на критериите в приложение III, буква a). Ако за такава продукция се издава гаранция за произход, посочената в гаранцията ефективност на продукцията на комбинирано производство на енергия не превишава праговите стойности на критериите в приложение III, буква a), освен ако изчисленията съгласно приложение III не покажат друго. Въпреки това, спецификацията на количеството енергия от комбинирано производство на енергия, произведено при такова производство, се определя в съответствие с приложение II за издаването на гаранция за произход и за статистически цели.
Член 13
Преразглеждане
1. Праговите стойности, използвани за изчисляването на електричеството от комбинирано производство на енергия, цитирано в приложение II, буква a) се привеждат в съответствие с техническия напредък в съответствие с процедурата, цитирана в член 14, параграф 2.
2. Праговите стойности, използвани за изчисляването на ефективността на комбинираното производство на енергия и икономиите на първична енергия, цитирано в приложение III, буква a) се адаптират към техническия напредък в съответствие с процедурата, посочена в член 14, параграф 2.
3. Насоките за определянето на съотношението електроенергия/топлоенергия, цитирано в приложение II, буква г) се адаптират към техническия напредък в съответствие с процедурата, цитирана в член 14, параграф 2.
Член 14
Процедури на Комитета
1. Комисията се подпомага от Комитет.
2. Когато се правят позовавания на настоящият параграф, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО във връзка с член 8 от него.
Предвиденият период в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО се фиксира на три месеца.
3. Комитетът приема свой процедурен правилник.
Член 15
Транспониране
Държавите-членки въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива най-късно до 21 февруари 2006 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат такива мерки, те съдържат позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на публикуване се определят от държавите-членки.
Член 16
Изменение на Директива 92/42/ЕИО
Към член 3, параграф 1 от Директива 92/42/ЕИО се добавя следното тире:
„-
агрегати за комбинирано производство на енергия, определени в Директива 2004/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 г. относно насърчаването на комбинираното производство на енергия, основаващо се на търсенето на полезна топлоенергия на вътрешния енергиен пазар (20).
Член 17
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила от датата на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 18
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 11 февруари 2004 година.
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/8/EY,
annettu 11 päivänä helmikuuta 2004,
hyötylämmön tarpeeseen perustuvan sähkön ja lämmön yhteistuotannon edistämisestä sisämarkkinoilla ja direktiivin 92/42/ETY muuttamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 175 artiklan 1 kohdan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen(1),
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon(3),
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä(4),
sekä katsovat seuraavaa:
(1) Sähkön ja lämmön yhteistuotannon mahdollisuuksia energiansäästökeinona ei tällä hetkellä täysin hyödynnetä yhteisössä. Hyötylämmön tarpeeseen perustuva tehokas yhteistuotanto on yhteisön painopiste, kun otetaan huomioon yhteistuotannon mahdolliset edut primäärienergian säästössä, verkkohävikin välttämisessä ja päästöjen, etenkin kasvihuonekaasupäästöjen, vähentämisessä. Lisäksi yhteistuotannolla saatavan energian tehokas käyttö voi edistää energiansaannin varmuutta ja Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden kilpailukykyä. Sen vuoksi on tarpeen varmistaa, että näitä mahdollisuuksia hyödynnetään entistä paremmin energian sisämarkkinoilla.
(2) Sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/54/EY(5) vahvistetaan sähkön tuotantoa, siirtoa, jakelua ja toimitusta sähkön sisämarkkinoilla koskevat yhteiset säännöt. Tältä osin yhteistuotannon kehittäminen edistää kilpailua myös uusien markkinatoimijoiden osalta.
(3) "Energiahuoltostrategia Euroopassa" -nimisessä vihreässä kirjassa todetaan Euroopan unionin olevan hyvin riippuvainen sen alueen ulkopuolisesta energiatarjonnasta, joka täyttää tällä hetkellä 50 prosenttia tarpeesta, ja kyseisen osuuden odotetaan nousevan 70 prosenttiin vuoteen 2030 mennessä, jos nykyinen suuntaus pysyy ennallaan. Tuontiriippuvuus ja tuontienergian osuuden kasvu lisäävät energiansaannin keskeytymis- tai vaikeutumisriskiä. Ei pitäisi kuitenkaan ajatella, että huoltovarmuudessa olisi kyse pelkästään tuontiriippuvuuden vähentämisestä ja kotimaisen tuotannon edistämisestä. Huoltovarmuus edellyttää useita erilaisia toimenpiteitä, joiden tavoitteena on muun muassa monipuolistaa energianlähteitä ja teknologioita ja parantaa kansainvälisiä suhteita. Lisäksi vihreässä kirjassa painotetaan, että energiahuolto on olennaisen tärkeää tulevan kestävän kehityksen kannalta. Vihreässä kirjassa päädytään siihen, että energian kysynnän vähentämiseen tähtäävien uusien toimenpiteiden käyttöönotto on olennaisen tärkeää sekä tuontiriippuvuuden vähentämisen että kasvihuonekaasupäästöjen rajoittamisen kannalta. Euroopan parlamentti vaatii vihreästä kirjasta 15 päivänä marraskuuta 2001 antamassaan päätöslauselmassa(6) kannustimien luomista siirtymiselle tehokkaisiin energiantuotantolaitoksiin, mukaan lukien laitokset, jotka perustuvat sähkön ja lämmön yhteistuotantoon.
(4) Göteborgissa 15 ja 16 päivänä kesäkuuta 2001 kokoontuneelle Eurooppa-neuvostolle esitetyssä komission tiedonannossa "Kestävä kehitys Euroopassa paremman maailman vuoksi: Kestävää kehitystä koskeva Euroopan unionin strategia" yksilöitiin ilmastonmuutos yhdeksi kestävän kehityksen merkittävimmistä esteistä ja painotettiin tarvetta lisätä puhtaan energian käyttöä ja ryhtyä selkeisiin toimiin energian kysynnän vähentämiseksi.
(5) Primäärienergian säästämiseksi tarkoitetun sähkön ja lämmön yhteistuotannon lisääntynyt käyttö voisi olla tärkeä osa sitä toimenpidepakettia, joka on tarpeen ilmastomuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirjan noudattamiseksi, ja myös myöhempien sitoumusten täyttämiseksi tarvittavia poliittisia toimenpiteitä. Eurooppalaisen ilmastonmuutosohjelman ensimmäisen vaiheen toteuttamisesta antamassaan tiedonannossa komissio yksilöi sähkön ja lämmön yhteistuotannon yhdeksi niistä toimenpiteistä, joita tarvitaan energia-alan kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi, ja ilmoitti aikeestaan esittää vuonna 2002 ehdotus direktiiviksi sähkön ja lämmön yhteistuotannon edistämisestä.
(6) Euroopan parlamentti pitää komission tiedonannosta eurooppalaisen ilmastonmuutosohjelman ensimmäisen vaiheen toteuttamisesta 25 päivänä syyskuuta 2002 antamassaan päätöslauselmassa(7) myönteisenä ajatusta, että tehdään ehdotus yhteisön toimien tehostamisesta sähkön ja lämmön yhteistuotannon edistämiseksi, ja vaatii yhteistuotannon edistämistä koskevan direktiivin pikaista hyväksymistä.
(7) Sähkön ja lämmön yhteistuotannon tärkeys tunnustettiin myös neuvoston 18 päivänä joulukuuta 1997 antamassa päätöslauselmassa(8) ja Euroopan parlamentin 15 päivänä toukokuuta 1998 antamassa päätöslauselmassa(9) yhteisön strategiasta yhdistetyn lämmön ja sähkön tuotannon edistämiseksi.
(8) Neuvosto hyväksyi 30 päivänä toukokuuta 2000 ja 5 päivänä joulukuuta 2000 antamissaan päätelmissä energiatehokkuutta koskevan komission toimintasuunnitelman ja yksilöi sähkön ja lämmön yhteistuotannon edistämisen yhdeksi lyhyen aikavälin painopistealueista. Euroopan parlamentti antoi energiatehokkuutta koskevasta toimintasuunnitelmasta 14 päivänä maaliskuuta 2001 päätöslauselman(10), jossa se pyysi komissiota tekemään ehdotuksia sähkön ja lämmön yhteistuotannon edistämistä koskevista yhteisistä säännöistä, kun tämä on ympäristön kannalta järkevää.
(9) Ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 24 päivänä syyskuuta 1996 annetussa neuvoston direktiivissä 96/61/EY(11), tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan joutuvien epäpuhtauspäästöjen rajoittamisesta 23 päivänä lokakuuta 2001 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2001/80/EY(12) sekä jätteenpoltosta 4 päivänä joulukuuta 2000 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2000/76/EY(13) korostetaan, että on arvioitava mahdollisuudet sähkön ja lämmön yhteistuotantoon uusissa laitoksissa.
(10) Rakennusten energiatehokkuudesta 16 päivänä joulukuuta 2002 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/91/EY(14) jäsenvaltiot velvoitetaan siihen, että hyötypinta-alaltaan yli 1000 m2:n kokoisissa uusissa rakennuksissa otetaan ennen rakennustöiden alkamista huomioon sähkön ja lämmön yhteistuotannon kaltaisten vaihtoehtoisien menetelmien tekninen, ekologinen ja taloudellinen toteutettavuus.
(11) Tehokas yhteistuotanto määritellään tässä direktiivissä sen energiansäästön perusteella, joka saavutetaan käyttämällä sähkön ja lämmön yhteistuotantoa niiden erillisen tuotannon sijasta. Tehokas yhteistuotanto edellyttää, että energiansäästö on yli 10 prosenttia. Energiansäästön maksimoimiseksi ja energiansäästöjen menetyksen välttämiseksi yhteistuotantoyksiköiden toimintaolosuhteisiin on kiinnitettävä erittäin suurta huomiota.
(12) Primäärienergian säästöjen arvioinnin yhteydessä on tärkeää ottaa huomioon niiden jäsenvaltioiden tilanne, joissa suurin osa sähkönkulutuksesta katetaan tuonnilla.
(13) Avoimuuden kannalta on tärkeää, että sähkön ja lämmön yhteistuotannosta annetaan yhdenmukainen perusmääritelmä. Jos yhteistuotantolaitokset on varustettu erilliseen sähkön tai lämmön tuotantoon, kyseistä tuotantoa ei pitäisi pitää yhteistuotantona alkuperätakuun myöntämiseksi ja tilastotarkoituksiin.
(14) Sen varmistamiseksi, että yhteistuotannolle tämän direktiivin mukaisesti annettava tuki perustuu hyötylämmön kysyntään ja primäärienergian säästöihin, on laadittava perusteita perusmääritelmän mukaisen yhteistuotannon energiatehokkuuden määrittämiseksi ja arvioimiseksi.
(15) Tämän direktiivin yleistavoitteena olisi oltava yhteistuotannosta saatavan sähkön yhdenmukaistetun laskentamenetelmän ja sen soveltamiseen tarvittavien suuntaviivojen vahvistaminen ottaen huomioon Euroopan standardointijärjestöissä parhaillaan kehiteltävien menetelmien kaltaiset menetelmät. Tämän menetelmän olisi oltava joustava, jotta tekninen kehitys voidaan ottaa huomioon. Liitteissä II ja III esitettyjen laskentatapojen soveltaminen mikroyhteistuotantoyksiköihin voisi suhteellisuusperiaatteen mukaisesti perustua pätevän ja riippumattoman elimen varmentaman tyyppitestausprosessin tuloksiin.
(16) Tässä direktiivissä käytetyt yhteistuotannon ja tehokkaan yhteistuotannon määritelmät eivät rajoita erilaisten määritelmien käyttöä kansallisessa lainsäädännössä tähän direktiiviin liittymättömissä yhteyksissä. On aiheellista käyttää lisäksi direktiivissä 2003/54/EY sekä sähköntuotannon edistämisestä uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön sisämarkkinoilla 27 päivänä syyskuuta 2001 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2001/77/EY(15) vahvistettuja asiaa koskevia määritelmiä.
(17) Hyötylämpötuotoksen mittaus yhteistuotantolaitoksen tuotantopisteessä korostaa tarvetta varmistaa, että yhteistuotannolla tuotetusta hyötylämmöstä saatavia etuja ei hukata suurina lämpöhäviöinä jakeluverkoissa.
(18) Rakennusaste on tekninen ominaisuus, joka on määriteltävä, jotta yhteistuotannosta saatavan sähkön määrä voitaisiin laskea.
(19) Tässä direktiivissä yhteistuotantoyksikön määritelmään voi kuulua myös laitteita, joissa voidaan tuottaa vain sähköenergiaa tai vain lämpöenergiaa, kuten lisäpoltto- ja jälkipolttoyksiköitä. Tällaisten laitteiden tuotosta ei pitäisi pitää yhteistuotantona alkuperätakuun myöntämiseksi ja tilastotarkoituksiin.
(20) Pienimuotoisen yhteistuotannon määritelmä käsittää muun muassa yhteistuotannon mikroyksiköt ja hajautetut yksiköt, kuten erillisiä alueita tai rajoitettua kiinteistökohtaista, kaupallista tai teollista kysyntää varten energiaa tuottavat yhteistuotantoyksiköt.
(21) Jotta kuluttaja voisi valita avoimemmin perustein yhteistuotannosta saatavan sähkön ja muilla tekniikoilla tuotettavan sähkön välillä, on tarpeen varmistaa yhdenmukaistettujen viitearvojen perusteella, että tehokkaan yhteistuotannon alkuperä voidaan taata. Alkuperätakuita koskevat järjestelmät eivät sinänsä merkitse oikeutta päästä osalliseksi kansallisista tukijärjestelmistä.
(22) On tärkeää, että alkuperätakuilla voidaan kattaa kaikki tehokkaalla yhteistuotannolla tuotetut sähköenergian muodot. On tärkeää erottaa selvästi toisistaan alkuperätakuut ja vaihdettavat todistukset.
(23) Sen varmistamiseksi, että yhteistuotannon markkinaosuus kasvaa keskipitkällä aikavälillä, on tarkoituksenmukaista edellyttää, että kaikki jäsenvaltiot vahvistavat ja julkaisevat kertomuksen, jossa analysoidaan kansalliset mahdollisuudet tehokkaaseen yhteistuotantoon ja erikseen sitä haittaavat esteet sekä toteutetut toimenpiteet, joilla varmistetaan takuujärjestelmän luotettavuus.
(24) Julkisen tuen olisi oltava sopusoinnussa ympäristönsuojelun valtiontukea koskevien yhteisön suuntaviivojen(16) kanssa, myös tukien päällekkäisyyden kieltämisen osalta. Nämä suuntaviivat sallivat tällä hetkellä tietyntyyppisen julkisen tuen, jos voidaan osoittaa, että tukitoimenpiteet edistävät ympäristönsuojelua, koska energian muuntamisen hyötysuhde on poikkeuksellisen korkea, koska ne mahdollistavat energiankulutuksen vähentämisen tai koska tuotantoprosessi on vähemmän vahingollinen ympäristölle. Tällainen tuki on joissain tapauksissa välttämätöntä, jotta yhteistuotannon mahdollisuuksia voitaisiin hyödyntää pidemmälle ja erityisesti ottaa huomioon tarve sisällyttää ulkoiset kustannukset hintoihin.
(25) Yhteistuotantoa edistävissä julkisissa tukijärjestelmissä olisi keskityttävä pääasiassa tukemaan taloudellisesti perusteltavissa olevaan lämmitys- ja jäähdytystarpeeseen perustuvaa yhteistuotantoa.
(26) Jäsenvaltiot tukevat yhteistuotantoa kansallisesti erilaisin tukijärjestelmin, kuten investointituilla, verohelpotuksilla tai veronalennuksilla, vihreillä todistuksilla sekä suoran hintatuen järjestelmillä. Yksi tärkeä keino tämän direktiivin tavoitteen saavuttamiseksi on taata kyseisten järjestelmien moitteeton toiminta siihen asti, kunnes yhdenmukaistetut yhteisön puitteet on otettu käyttöön, jotta investoijien luottamus säilyisi. Komissio aikoo seurata tilannetta ja raportoida kokemuksista, joita kansallisten tukijärjestelmien soveltamisesta saadaan.
(27) Tehokkaasta yhteistuotannosta saatavan sähkön siirtoon ja jakeluun olisi sovellettava direktiivin 2001/77/EY 7 artiklan 1, 2 ja 5 kohdan sekä direktiivin 2003/54/EY asiaa koskevia säännöksiä. Kunnes yhteistuotantoa hyödyntävä tuottaja on kansallisen lainsäädännön nojalla direktiivin 2003/54/EY 21 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu vaatimukset täyttävä asiakas, yhteistuotantoa hyödyntävien tuottajien joskus tarvitseman lisäenergian ostoon liittyvät tariffit olisi asetettava puolueettomin, avoimin ja syrjimättömin perustein. Erityisesti pienimuotoisten yhteistuotantoyksiköiden ja mikroyhteistuotantoyksiköiden osalta voidaan helpottaa pääsyä tehokkaissa yhteistuotantoyksiköissä tuotetun sähkön verkkojärjestelmään, edellyttäen, että siitä ilmoitetaan komissiolle.
(28) Enintään 400 kW:n yhteistuotantoyksiköt, jotka ovat uusien nestemäisiä tai kaasumaisia polttoaineita käyttävien kuumavesikattiloiden hyötysuhdevaatimuksista 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/42/ETY(17) määritelmien mukaisia, tuskin yleensä vastaavat kyseisen direktiivin mukaisia hyötysuhteen vähimmäisvaatimuksia, ja ne olisi sen vuoksi jätettävä mainitun direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle.
(29) On syytä ottaa huomioon yhteistuotantosektorin erityisrakenne monine pienine ja keskisuurine tuottajineen, etenkin arvioitaessa yhteistuotantokapasiteetin rakentamislupiin liittyviä hallintomenettelyjä.
(30) Tämän direktiivin tarkoituksena on luoda puitteet yhteistuotannon edistämiselle, joten on tärkeää painottaa, että uuteen yhteistuotantokapasiteettiin tehtäville investoinneille tarvitaan vakaa taloudellinen ja hallinnollinen ympäristö. Jäsenvaltioita olisi kannustettava ottamaan tämä huomioon suunnittelemalla vähintään neljän vuoden kestoisia tukijärjestelmiä ja välttämällä toistuvia muutoksia hallintomenettelyissä ja niin edelleen. Lisäksi jäsenvaltioita olisi kannustettava varmistamaan, että julkisissa tukijärjestelmissä otetaan huomioon periaate, jonka mukaan tuen käytöstä on asteittain luovuttava.
(31) Yhteistuotannon yleinen tehokkuus ja kestävyys riippuvat useista tekijöistä, kuten käytetystä teknologiasta, polttoainetyypistä, kuormituskäyristä, yksikön koosta ja myös lämmön ominaisuuksista. Käytännön syistä ja sen perusteella, että lämpötuotoksen käyttö erilaisiin tarkoituksiin edellyttää erilaisia lämpötilatasoja ja että nämä ja muut erot vaikuttavat yhteistuotannon hyötysuhteisiin, yhteistuotanto voitaisiin jakaa eri luokkiin, kuten "yhteistuotanto teollisuustarkoituksiin", "yhteistuotanto lämmitystarkoituksiin" ja "yhteistuotanto maataloustarkoituksiin".
(32) Perustamissopimuksen 5 artiklassa esitettyjen toissijaisuusperiaatteen ja suhteellisuusperiaatteen mukaisesti yleiset periaatteet, jotka muodostavat puitteet sähkön ja lämmön yhteistuotannon edistämiselle energian sisämarkkinoilla, olisi laadittava yhteisön tasolla, mutta niiden yksityiskohtainen täytäntöönpano olisi jätettävä jäsenvaltioille, jotta kukin jäsenvaltio voisi valita sille parhaiten sopivan järjestelmän. Tässä direktiivissä säädetään ainoastaan niistä vähimmäisvaatimuksista, jotka ovat tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi.
(33) Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY(18) mukaisesti,
OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tarkoitus
Tämän direktiivin tarkoituksena on lisätä energiatehokkuutta ja parantaa toimitusvarmuutta luomalla puitteet sähkön ja lämmön tehokkaan yhteistuotannon edistämiselle ja kehittämiselle sisämarkkinoilla hyötylämmön tarpeen ja primäärienergian säästöjen perusteella ottaen huomioon kansalliset erityisolosuhteet ja etenkin taloudelliset ja ilmasto-olosuhteet.
2 artikla
Soveltamisala
Tätä direktiiviä sovelletaan 3 artiklassa määriteltyyn sähkön ja lämmön yhteistuotantoon ja liitteessä I lueteltuihin yhteistuotantoteknologioihin.
3 artikla
Määritelmät
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
a) "yhteistuotannolla" lämpöenergian ja sähkö- ja/tai mekaanisen energian tuottamista samanaikaisesti samassa prosessissa;
b) "hyötylämmöllä" yhteistuotantoprosessissa tuotettua lämpöä, joka täyttää taloudellisesti perusteltavissa olevan lämmitys- tai jäähdytystarpeen;
c) "taloudellisesti perusteltavissa olevalla tarpeella" tarvetta, joka ei ylitä lämmitys- tai jäähdytystarvetta ja joka muutoin tyydytettäisiin markkinaehtoisesti muilla energiantuotantotavoilla kuin yhteistuotannolla;
d) "yhteistuotannosta saatavalla sähköllä" hyötylämmön tuotantoon liittyvässä prosessissa tuotettua ja liitteessä II säädetyin menetelmin laskettua sähköä;
e) "varasähköllä" sähköä, jota toimitetaan sähköverkon kautta silloin, kun sähkön ja lämmön yhteistuotantoprosessi keskeytyy, myös huoltojen aikana, tai on epäkunnossa;
f) "lisäsähköllä" sähköä, jota toimitetaan sähköverkon kautta tapauksissa, joissa sähkön tarve on suurempi kuin yhteistuotantoprosessin sähkötuotos;
g) "kokonaishyötysuhteella" sähkö- ja mekaanisen energian tuotannon ja hyötylämpötuotoksen vuosittaista summaa jaettuna polttoainepanoksella, joka käytetään yhteistuotantoprosessissa tuotettavaan lämpöön ja sähkö- ja mekaanisen energian kokonaistuotantoon;
h) "hyötysuhteella" polttoaineiden alempien lämpöarvojen perusteella laskettua keskihyötysuhdetta;
i) "tehokkaalla yhteistuotannolla" liitteessä III asetetut perusteet täyttävää yhteistuotantoa;
j) "erillisen tuotannon hyötysuhteen viitearvolla" niiden toisistaan erillisten lämmön- ja sähköntuotantojen hyötysuhdetta, jotka on määrä korvata yhteistuotantoprosessilla,
k) "rakennusasteella" yhteistuotannosta saadun sähkön ja hyötylämmön välistä suhdetta laitoksen toimiessa ainoastaan yhteistuotantolaitoksena tietyn yksikön operatiivisten tietojen perusteella,
l) "yhteistuotantoyksiköllä" yksikköä, joka voi toimia yhteistuotannossa;
m) "mikroyhteistuotantoyksiköllä" yhteistuotantoyksikköä, jonka enimmäiskapasiteetti on alle 50 kWe;
n) "pienimuotoisella yhteistuotannolla" kapasiteetiltaan alle 1 MWe:n yhteistuotantolaitosten tuotantoa;
o) "sähkön ja lämmön yhteistuotannolla" yhteistuotannolla saadun sähkö- ja mekaanisen energian ja hyötylämmön summaa.
Lisäksi sovelletaan direktiivien 2003/54/EY ja 2001/77/EY asiaa koskevia määritelmiä.
4 artikla
Yhteistuotannon hyötysuhdeperusteet
1. Yhteistuotannon hyötysuhteen määrittämiseksi liitteen III mukaisesti komissio vahvistaa 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen viimeistään 21 päivänä helmikuuta 2006 lämmön ja sähkön erillisen tuotannon yhdenmukaistetut hyötysuhteen viitearvot. Yhdenmukaistetut hyötysuhteen viitearvot sisältävät asiaankuuluvien tekijöiden, kuten rakentamisvuoden ja polttoainetyyppien, mukaan eriytettyjen viitearvojen matriisin, ja niiden on perustuttava hyvin dokumentoituun analyysiin, jossa otetaan huomioon muun muassa todellisissa olosuhteissa operatiivisessa käytössä saadut tiedot, rajat ylittävä sähkön kauppa, polttoaineseos ja ilmasto-olosuhteet sekä liitteen III periaatteiden mukaisesti sovellettavat yhteistuotantoteknologiat.
2. Komissio tarkistaa 1 kohdassa tarkoitettuja lämmön ja sähkön erillisen tuotannon yhdenmukaistettuja hyötysuhteen viitearvoja ensimmäisen kerran 21 päivänä helmikuuta 2011 ja sen jälkeen joka neljäs vuosi 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen teknologisen kehityksen ja energialähteiden jakautumisessa tapahtuneiden muutosten huomioonottamiseksi.
3. Jäsenvaltioiden, jotka panevat tämän direktiivin täytäntöön ennen kuin komissio on vahvistanut 1 kohdassa tarkoitetut lämmön ja sähkön erillisen tuotannon yhdenmukaistetut hyötysuhteen viitearvot, olisi vahvistettava 1 kohdassa tarkoitettuun määräaikaan mennessä lämmön ja sähkön erillisen tuotannon kansalliset hyötysuhteen viitearvonsa yhteistuotannolla saatavien primäärienergian säästöjen laskemiseksi liitteessä III esitettyjä menetelmiä noudattaen.
5 artikla
Tehokkaasta yhteistuotannosta saatavan sähkön alkuperätakuu
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen yhdenmukaistettujen viitearvojen perusteella viimeistään kuuden kuukauden kuluttua näiden arvojen hyväksymisestä, että tehokkaalla yhteistuotannolla tuotettavan sähkön alkuperä voidaan taata kunkin jäsenvaltion vahvistamien puolueettomien, avoimien ja syrjimättömien perusteiden mukaisesti. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että sähkön alkuperätakuu antaa tuottajille mahdollisuuden osoittaa, että heidän myymänsä sähkö on tuotettu tehokkaalla yhteistuotannolla, ja että takuu annetaan tätä varten asianomaisen tuottajan pyynnöstä.
2. Jäsenvaltiot voivat nimetä yhden tai useamman toimivaltaisen tuotannosta ja jakelusta riippumattoman elimen valvomaan 1 kohdassa tarkoitetun alkuperätakuun myöntämistä.
3. Jäsenvaltioiden tai toimivaltaisten elinten on otettava käyttöön tarvittavat järjestelmät, joilla varmistetaan alkuperätakuiden tarkkuus ja luotettavuus, sekä esitettävä 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa selvityksessä takuujärjestelmän luotettavuuden varmistamiseksi toteutetut toimenpiteet.
4. Alkuperätakuita koskevat järjestelmät eivät sinänsä merkitse oikeutta päästä osalliseksi kansallisista tukijärjestelmistä.
5. Alkuperätakuun on
- sisällettävä sen polttoainelähteen alempi lämpöarvo, josta sähkö on tuotettu; siinä on myös ilmoitettava sähkön kanssa tuotetun lämmön käyttötarkoitus sekä tuotantoajankohdat ja -paikat,
- sisällettävä maininta liitteen II mukaisen tehokkaasta yhteistuotannosta saatavan sähkön määrästä, jonka takuu kattaa,
- ilmoitettava primäärienergian säästöt, jotka on laskettu liitteen III mukaisesti 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen, komission vahvistamien yhdenmukaistettujen hyötysuhteen viitearvojen perusteella.
Jäsenvaltiot saavat sisällyttää alkuperätakuuseen myös muita tietoja.
6. Jäsenvaltioiden olisi vastavuoroisesti tunnustettava tällaiset 1 kohdan mukaisesti myönnetyt alkuperätakuut yksinomaisena osoituksena 5 kohdassa tarkoitetuista seikoista. Sille, että kieltäydytään tunnustamasta alkuperätakuuta tällaiseksi osoitukseksi, erityisesti petosten estämistä koskevista syistä, on oltava puolueettomat, avoimet ja syrjimättömät perusteet.
Jos alkuperätakuun tunnustamisesta kieltäydytään, komissio voi velvoittaa kieltäytyvän osapuolen tunnustamaan alkuperätakuun ottaen huomioon erityisesti puolueettomat, avoimet ja syrjimättömät perusteet, joihin tunnustaminen perustuu.
6 artikla
Kansalliset mahdollisuudet tehokkaaseen yhteistuotantoon
1. Jäsenvaltioiden on laadittava analyysi kansallisista mahdollisuuksista tehokkaan yhteistuotannon soveltamiseen, tehokas mikroyhteistuotanto mukaan luettuna.
2. Analyysin on:
- perustuttava hyvin dokumentoituun tieteelliseen tietoon, ja siinä on noudatettava liitteessä IV vahvistettuja perusteita,
- siinä on tunnistettava kaikki mahdollisuudet tehokkaan yhteistuotantoon soveltuvaan hyötylämmitykseen ja -jäähdytykseen ja määritettävä yhteistuotannossa käytettävien polttoaineiden ja muiden energianlähteiden saatavuus,
- sisällettävä erillinen analyysi esteistä, jotka voivat estää hyödyntämästä kansallisia mahdollisuuksia tehokkaaseen yhteistuotantoon. Tässä analyysissä on erityisesti käsiteltävä polttoaineiden hintoihin, kustannuksiin ja saantiin liittyviä esteitä, verkkojärjestelmäkysymyksiin liittyviä esteitä, hallinnollisiin menettelyihin liittyviä esteitä sekä siihen liittyviä esteitä, ettei ulkoisia kustannuksia oteta huomioon energian hinnoissa.
3. Jäsenvaltioiden on ensimmäisen kerran viimeistään 21 päivänä helmikuuta 2007 ja sen jälkeen joka neljäs vuosi komission pyynnöstä, joka on esitettävä vähintään kuusi kuukautta ennen määräaikaa, arvioitava, miten tehokkaan yhteistuotannon osuuden lisäämisessä on edistytty.
7 artikla
Tukijärjestelmät
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yhteistuotannon tuki - nykyisissä ja tulevissa yksiköissä - perustuu hyötylämmön tarpeeseen ja primäärienergian säästöihin, ottaen huomioon mahdollisuudet vähentää energian kysyntää myös muilla taloudellisesti toteutuskelpoisilla tai ympäristöystävällisillä toimenpiteillä, kuten muilla energiatehokkuustoimenpiteillä.
2. Komissio arvioi jäsenvaltioissa käytettyjen sellaisten järjestelmien soveltamista, joiden mukaan yhteistuotantoa hyödyntävä tuottaja saa julkisten viranomaisten sääntelemän järjestelmän perusteella joko suoraa tai välillistä tukea ja joilla voisi olla kauppaa rajoittava vaikutus, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamista.
Komissio tutkii, edistävätkö tällaiset järjestelmät perustamissopimuksen 6 artiklassa ja 174 artiklan 1 kohdassa määrättyjen tavoitteiden saavuttamista.
3. Komissio esittää 11 artiklassa tarkoitetussa kertomuksessa hyvin dokumentoidun analyysin kokemuksista, joita on saatu tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen erilaisten tukijärjestelmien soveltamisesta ja rinnakkaisuudesta. Kertomuksessa arvioidaan tukijärjestelmien tuloksia, kustannustehokkuus mukaan lukien, tehokkaan yhteistuotannon edistämisessä 6 artiklassa tarkoitettujen kansallisten mahdollisuuksien mukaisesti. Lisäksi kertomuksessa arvioidaan, missä määrin tukijärjestelmät ovat edistäneet vakaiden olosuhteiden luomista yhteistuotantoon tehtäville investoinneille.
8 artikla
Sähköverkkojärjestelmiin ja tariffeihin liittyvät kysymykset
1. Tehokkaasta yhteistuotannosta saatavan sähkön siirron ja jakelun varmistamiseksi sovelletaan direktiivin 2001/77/EY 7 artiklan 1, 2 ja 5 kohdan säännöksiä ja direktiivin 2003/54/EY asiaankuuluvia säännöksiä.
2. Kunnes yhteistuotantoa hyödyntävä tuottaja on kansallisen lainsäädännön nojalla direktiivin 2003/54/EY 21 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu vaatimukset täyttävä asiakas, jäsenvaltioiden olisi toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että vara- tai lisäsähkön tuottamista varten ostettavan sähkön tariffit asetetaan julkaistujen tariffien ja ehtojen perusteella.
3. Edellyttäen, että asiasta ilmoitetaan komissiolle, jäsenvaltiot voivat erityisesti helpottaa tehokkaalla yhteistuotannolla pienimuotoisissa yhteistuotantoyksiköissä ja mikroyhteistuotantoyksiköissä tuotetun sähkön verkkojärjestelmään pääsyä.
9 artikla
Hallinnolliset menettelyt
1. Jäsenvaltioiden tai niiden nimeämien toimivaltaisten elinten on arvioitava tehokkaita yhteistuotantoyksiköitä koskeviin lupamenettelyihin tai muihin direktiivin 2003/54/EY 6 artiklassa säädettyihin menettelyihin sovellettavaa voimassa olevaa lainsäädäntöä.
Arvioinnin tarkoituksena on:
a) kannustaa suunnittelemaan yhteistuotantoyksiköitä siten, että täytetään taloudellisesti perusteltavissa oleva hyötylämpötuotoksen tarve ja vältetään hyötylämpöön nähden ylimääräisen lämmön tuottamista;
b) vähentää sääntelyllisiä ja muita esteitä, jotka haittaavat yhteistuotannon lisäämistä;
c) yksinkertaistaa ja nopeuttaa menettelyjä asianmukaisella hallintotasolla; ja
d) varmistaa, että säännöt ovat puolueettomia, avoimia ja syrjimättömiä ja että yhteistuotantoon liittyvien eri tekniikkojen erityispiirteet otetaan täysin huomioon.
2. Jäsenvaltioiden on, siltä osin kuin tämä on kansallisen lainsäädännön kannalta aiheellista, annettava kuvaus saavutetusta vaiheesta erityisesti seuraavien seikkojen osalta:
a) viranomaisten toiminnan yhteensovittaminen lupahakemusten määräaikojen, vastaanottamisen ja käsittelyn osalta;
b) mahdollisten suuntaviivojen laatiminen 1 kohdassa tarkoitetuille toimille ja mahdollisuus ottaa käyttöön nopeutettu suunnittelumenettely yhteistuotantoa hyödyntäville tuottajille; ja
c) viranomaisten nimeäminen toimimaan välittäjinä lupia myöntävien viranomaisten ja luvanhakijoiden välisissä riidoissa.
10 artikla
Jäsenvaltioiden kertomukset
1. Jäsenvaltioiden on viimeistään 21 päivänä helmikuuta 2006 julkaistava kertomus, jossa esitetään 5 artiklan 3 kohdan, 6 artiklan 1 kohdan sekä 9 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti tehtyjen analyysien ja arviointien tulokset.
2. Jäsenvaltioiden on viimeistään 21 päivänä helmikuuta 2007 ja sen jälkeen joka neljäs vuosi komission pyynnöstä, joka on esitettävä vähintään kuusi kuukautta ennen määräaikaa, julkaistava kertomus, jossa esitetään 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun arvioinnin tulokset.
3. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle ensimmäisen kerran ennen joulukuun 2004 loppua vuoden 2003 tietojen osalta ja sen jälkeen vuosittain tilastot kansallisesta sähkön ja lämmön yhteistuotannosta liitteessä II esitettyjen menetelmien mukaisesti.
Niiden on myös toimitettava vuosittain tilastot yhteistuotantokapasiteetista ja yhteistuotantoon käytettävistä polttoaineista. Jäsenvaltiot voivat myös toimittaa tilastotiedot yhteistuotantoa soveltamalla saaduista primäärienergian säästöistä liitteessä III esitettyjen menetelmien mukaisesti.
11 artikla
Komission kertomukset
1. Komissio arvioi 10 artiklan nojalla saamiensa kertomusten perusteella tämän direktiivin soveltamista ja antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 21 päivänä helmikuuta 2008 ja sen jälkeen joka neljäs vuosi kertomuksen tämän direktiivin täytäntöönpanosta.
Kertomuksessa on tarkasteltava erityisesti seuraavia seikkoja:
a) edistyminen hyödynnettäessä 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kansallisia mahdollisuuksia tehokkaaseen yhteistuotantoon;
b) arvio siitä, missä määrin säännöt ja menettelyt, joiden mukaisesti määritellään puitteet yhteistuotannolle energian sisämarkkinoilla, on asetettu puolueettomien, avoimien ja syrjimättömien perusteiden mukaisesti ottaen asianmukaisesti huomioon yhteistuotannon hyödyt;
c) yhteistuotannon erilaisten tukijärjestelmien soveltamisesta ja rinnakkaisuudesta saadut kokemukset;
d) erillisen tuotannon hyötysuhteen viitearvojen uudelleenarviointi senhetkisten tekniikoiden perusteella.
Tarvittaessa komissio antaa kertomuksen mukana lisäehdotuksia Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
2. Arvioidessaan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua edistymistä komissio tarkastelee, missä suhteessa 6 artiklassa tarkoitettuja tehokkaan yhteistuotannon kansallisia mahdollisuuksia on hyödynnetty tai aiotaan hyödyntää ottaen huomioon jäsenvaltion toimenpiteet, olosuhteet, ilmasto-olosuhteet mukaan lukien, sekä sisäisten energiamarkkinoiden vaikutukset ja muiden yhteisön aloitteiden kuten kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13 päivänä lokakuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY(19) vaikutukset.
Tarvittaessa komissio tekee Euroopan parlamentille ja neuvostolle lisää ehdotuksia, erityisesti mahdollisen toimintaohjelman perustamisesta tehokkaan yhteistuotannon kehittämiseksi yhteisössä.
3. Arvioitaessa sitä, missä määrin 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua laskentamenetelmien yhdenmukaistamista voidaan lisätä, komissio arvioi 12 artiklassa ja liitteissä II ja III tarkoitettujen laskelmien samanaikaisen soveltamisen vaikutusta energian sisämarkkinoihin ottaen huomioon myös kansallisista tukimekanismeista saadut kokemukset.
Tarvittaessa komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle lisää ehdotuksia laskentamenetelmien mahdollisesta enemmästä yhdenmukaistamisesta.
12 artikla
Vaihtoehtoiset laskutavat
1. Vuoden 2010 loppuun saakka ja komission etukäteishyväksynnän saatuaan jäsenvaltiot voivat käyttää muutakin kuin liitteessä II olevassa b kohdassa säädettyä menetelmää vähentääkseen ilmoitetuista luvuista mahdollisen muuten kuin yhteistuotantoprosessissa tuotetun sähkön. Yhteistuotannosta saatavan sähkön määrä 5 artiklan 1 kohdan ja 10 artiklan 3 kohdan mukaisiin tarkoituksiin määritetään kuitenkin liitteen II mukaisesti.
2. Jäsenvaltiot voivat laskea sähkö- ja mekaanisen energian ja lämmön tuotannosta saatavat primäärienergian säästöt liitteessä III olevan c kohdan mukaisesti käyttämättä liitteen II määräyksiä samaan prosessiin kuuluvan muun kuin yhteistuotetun lämmön ja sähkön sulkemiseksi kyseisen prosessin ulkopuolelle. Kyseistä tuotantoa voidaan pitää tehokkaana yhteistuotantona edellyttäen, että se täyttää liitteessä III olevassa a kohdassa esitetyt hyötysuhdeperusteet ja että sähkökapasiteetiltaan yli 25 MW:n yhteistuotantolaitosten kokonaishyötysuhde on yli 70 %. Kyseisestä yhteistuotannosta saadun sähkön määrän erittely alkuperätakuun saamiseksi ja tilastotarkoituksiin on kuitenkin määritettävä liitteen II mukaisesti.
3. Jäsenvaltiot voivat vuoden 2010 loppuun saakka vaihtoehtoisia menetelmiä käyttäen määritellä yhteistuotannon tehokkaaksi yhteistuotannoksi tarkistamatta, täyttääkö yhteistuotanto liitteessä III olevassa a kohdassa esitetyt perusteet, mikäli kansallisella tasolla osoitetaan, että tällaisella vaihtoehtoisella laskentamenetelmällä määritetty yhteistuotanto täyttää keskimäärin liitteessä III olevassa a kohdassa esitetyt perusteet. Mikäli tällaiselle tuotannolle annetaan alkuperätakuu, takuussa ilmoitettu yhteistuotannon hyötysuhde ei saa ylittää liitteessä III olevassa a kohdassa esitettyjen perusteiden mukaista kynnysarvoa, jollei liitteen III mukaisesti suoritettavissa laskelmissa muuta osoiteta. Kyseisestä yhteistuotannosta saadun sähkön määrän erittely alkuperätakuun saamiseksi ja tilastotarkoituksiin on kuitenkin määritettävä liitteen II mukaisesti.
13 artikla
Uudelleentarkastelu
1. Liitteessä II olevassa a kohdassa tarkoitettuja yhteistuotannosta saatavan sähkön laskemiseen käytettäviä kynnysarvoja on mukautettava tekniikan kehitykseen 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
2. Liitteessä III olevassa a kohdassa tarkoitettuja yhteistuotannon hyötysuhteen ja primäärienergian säästöjen laskemiseen käytettäviä kynnysarvoja on mukautettava tekniikan kehitykseen 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
3. Liitteessä II olevassa d kohdassa tarkoitetun rakennusasteen määrittämisohjeita on mukautettava tekniikan kehitykseen 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
14 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa komitea.
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.
Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.
3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
15 artikla
Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 21 päivänä helmikuuta 2006. Niiden on ilmoitettava tästä viipymättä komissiolle.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään
16 artikla
Muutos direktiiviin 92/42/ETY
Lisätään direktiivin 92/42/ETY 3 artiklan 1 kohtaan seuraava luetelmakohta:
"- yhteistuotantoyksiköt hyötylämmön tarpeeseen perustuvan sähkön ja lämmön yhteistuotannon edistämisestä sisämarkkinoilla 11 päivänä helmikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/8/EY(20) määritelmän mukaisesti,"
17 artikla
Voimaantulo
Tämä direktiivi tulee voimaan sinä päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
18 artikla
Osoitus
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Strasbourgissa 11 päivänä helmikuuta 2004.