NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 21 päivänä joulukuuta 1989,
vaarallisten aineiden tiekuljetuksissa käytettävien ajoneuvojen kuljettajien ammatillisesta koulutuksesta (89/684/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 75 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (),
sekä katsoo, että
vuosien kuluessa sekä kansalliset että kansainväliset vaarallisten aineiden tiekuljetukset ovat lisääntyneet ja siten onnettomuuksien vaara on kasvanut,
on yleisen edun mukaista saada mahdollisimman pieneksi sellaisten onnettomuuksien vaara, jotka saattavat aiheuttaa mahdollisesti korvaamatonta vahinkoa ympäristölle ja vakavasti vahingoittaa ajoneuvon miehistöä tai muita henkilöitä, jotka joutuvat kosketuksiin näiden aineiden kanssa,
moni vaarallisten aineiden kuljetuksissa sattunut onnettomuus sekä erityisesti niiden vakavuus voi johtua siitä, että ajoneuvojen miehistön tiedot kyseisten aineiden kuljettamiseen liittyvistä vaaroista ovat riittämättömät, sen vuoksi on tehtävä kaikki mahdollinen näiden miehistöjen ammattitaidon parantamiseksi,
vaarallisten tavaroiden kansainvälisistä tiekuljetuksista tehdyssä eurooppalaisessa sopimuksessa (ADR), jonka sopimuspuolia lähes kaikki jäsenvaltiot ovat, määrätään, että vaarallisten tavaroiden kansainvälisiin tiekuljetuksiin tarvitaan ammatillinen koulutus, jos näitä aineita sisältävien säiliöiden, pulloyhdistelmien tai säiliökonttien kokonaistilavuus kuljetusyksikköä kohti on suurempi kuin 3 000 litraa; ADR-sopimuksen viimeisimmässä muutoksessa määrätään edellä tarkoitettu koulutus 1 päivästä tammikuuta 1996 alkaen myös ADR-sopimuksen reunanumerossa 10011 määritettyä vähimmäismäärää suurempien määrien kansainvälisiä kuljetuksia varten, jos ne tapahtuvat ajoneuvoissa, joiden suurin sallittu kokonaispaino on yli 3,5 tonnia; on suotavaa, että kyseisiä määräyksiä ei ainoastaan noudatettaisi yhteisössä, vaan että niitä myös vahvistetaan ja ne ulotetaan koskemaan myös kansallista liikennettä;
yhtenäisiä kuljetusmarkkinoita luotaessa velvoite tyydyttävän ammatillisen koulutuksen takaamisesta vaarallisten aineiden kuljetuksissa vaatii toimenpiteiden toteuttamista sen varmistamiseksi, että vahingon vaara torjutaan paremmin sekä kansainvälisissä että kansallisissa kyseisten aineiden kuljetuksissa,
muun muassa sen vuoksi, että edistettäisiin vaarallisten aineiden kuljetuksessa käytettävien ajoneuvojen kuljettajille tarkoitettua yhdenmukaistettua yhteisön laajuista koulutusjärjestelmää, olisi näitä kuljettajia varten otettava käyttöön yhtenäisiä koulutusohjelmia, joissa käytetään uudenaikaisia, aktiiviseen osallistumiseen perustuvia menetelmiä,
olisi säädettävä, että ammatillisen koulutuksen vähimmäisvaatimukset suorittaneille annettaisiin todistus; kyseinen todistus olisi tunnustettava kaikkialla yhteisössä, ja
Portugali on ottanut käyttöön vaarallisten aineiden kuljetuksessa käytettävien ajoneuvojen kuljettajien koulutusohjelman, joka jatkuu 31 päivään joulukuuta 1995 asti; Portugali ei pysty käytännön järjestelyjen vuoksi lyhentämään tätä ajanjaksoa ja kyseiselle valtiolle olisi näin ollen sallittava yhden vuoden lisäaika näiden kuljettajien kouluttamiseksi,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tavoite
Tämän direktiivin tavoitteena on vaatia vaarallisten aineiden kuljettajilta kansallisessa ja kansainvälisessä tieliikenteessä, jos he kuljettavat
- ajoneuvoja, joiden suurin sallittu kokonaispaino on yli 3,5 tonnia ja joissa kuljetetaan vaarallisia aineita ADR-sopimuksen reunanumerossa 10011 määritettyjä rajoja ylittäviä määriä. Kuitenkin räjähteiden osalta ajoneuvot on otettava huomioon niiden suurimmasta sallitusta kokonaispainosta riippumatta,
- säiliöautoja taikka säiliöistä tai säiliökonteista muodostuvia kuljetusyksiköitä, joiden tilavuus on suurempi kuin 3 000 litraa tai suurin sallittu paino on yli 3,5 tonnia, kun näissä ajoneuvoissa tai kuljetusyksiköissä kuljetetaan vaarallisia aineita taikka niillä suoritetaan tiekuljetus sen jälkeen, kun vaaralliset aineet on purettu, mutta säiliöitä eikä säiliökontteja ole puhdistettu tai kaasuja poistettu,
jäsenvaltion tätä tarkoitusta varten nimeämän viranomaisen tai laitoksen antama ammatillista koulutusta osoittava todistus, jonka mukaan he ovat menestyksellisesti suorittaneet asianmukaisen koulutuksen vaarallisten aineiden tiekuljetuksia varten.
Tätä direktiiviä ei sovelleta jäsenvaltion puolustusvoimille tai niiden vastuulla oleviin ajoneuvoihin.
2 artikla
Määritelmät
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
1. "ADR-sopimuksella" Genevessä 30 päivänä syyskuuta 1957 tehtyä eurooppalaista sopimusta vaarallisten tavaroiden kansainvälisistä tiekuljetuksista (ADR), sellaisena kuin se on muutettuna tämän direktiivin antopäivään mennessä;
2. "tiekuljetuksella" matkaa, joka on tehty yleisellä tiellä ajoneuvolla, jota käytetään vaarallisten aineiden kuljetukseen;
3. "kuljettajalla" henkilöä, jolle on annettu vastuu ajoneuvon kuljettamisesta vaikka vain lyhytaikaisesti;
4. "säiliöautolla", "kuljetusyksiköllä", "säiliöllä" samoja kuin ADR-sopimuksen reunanumerossa 10014;
5. "vaarallisilla aineilla" ADR-sopimuksessa tarkoitettuja aineita ja esineitä;
6. "ammatillista koulutusta osoittavalla todistuksella" ADR-sopimuksen lisäyksessä B.6 tarkoitettua todistusta;
7. "ammatillista koulutusta osoittavalla väliaikaisella todistuksella" ADR-sopimuksen lisäyksessä B.6 tarkoitettua todistusta, jossa on selvitys "Direktiivin 89/684/ETY 4 artiklan 2 kohdan soveltaminen ja todistus koskee vain kuljetuksia tämän todistuksen antaneessa jäsenvaltiossa".
3 artikla
Jäsenvaltiot voivat, sovittuaan komission kanssa, vapauttaa ajoneuvojen kuljettajat noudattamasta tätä direktiiviä tai sen osaa kahdeksi vuodeksi kerrallaan, jos kuljettajat harjoittavat yksinomaan kansallista liikennettä ja kuljettavat erityisluonteeltaan tai pienten kuljetusmäärien vuoksi vähäistä vaaraa tai pilaantumisvaaraa aiheuttavia aineita.
Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten ensimmäisen kohdan nojalla tekemien päätösten on oltava perusteltuja, ja niistä on ilmoitettava komissiolle, joka ilmoittaa niistä muille jäsenvaltioille.
4 artikla
Ammatillinen koulutus
1. Edellä 1 artiklassa tarkoitetuilta kuljettajilta ammatillista koulutusta osoittavan todistuksen saamista varten vaadittava koulutus on annettava teoreettisena kurssina, johon liittyy käytännön harjoittelua, ja koulutuksen on oltava toimivaltaisen viranomaisen hyväksymä.
Tämän koulutuksen päätavoitteina on saada ne, joita asia koskee, tietoisiksi vaarallisten aineiden kuljetukseen liittyvistä vaaroista ja antaa tarvittavat perustiedot vahinkojen todennäköisyyden saamiseksi mahdollisimman pieneksi sekä, jos vahinko tapahtuu, välttämättömistä toimenpiteistä ihmishenkien ja ympäristön turvaamiseksi ja tapauksen vaikutusten rajoittamiseksi.
Koulutukseen on kuuluttava ainakin liitteessä luetellut asiat.
Ammatillista koulutusta osoittavan todistuksen saamiseksi kokelaiden on läpäistävä toimivaltaisen viranomaisen hyväksymä koe, millä toimivaltainen viranomainen vakuuttuu kokeiden pitäjien riippumattomuudesta.
2. Jäsenvaltiot voivat antaa ammatillista koulutusta osoittavan väliaikaisen todistuksen kuljettajille, jotka pyytävät sitä ensimmäistä kertaa tämän direktiivin täytäntöönpanopäiviä edeltävien kuuden kuukauden kuluessa, vaikka he eivät ole suorittaneet 1 kohdassa tarkoitettua kurssia ja koetta, jos kyseiset kuljettajat osoittavat harjoittaneensa vaarallisten aineiden kuljettajan ammattia tämän direktiivin täytäntöönpanopäiviä edeltäneiden viiden vuoden ajan.
Kausiluonteiset lomautukset, lomat ja muut keskeytykset ovat sallittuja, jos niiden pituus on enintään kuusi kuukautta kutakin 12 kuukauden jaksoa kohti tai jos ne ovat kokonaispituudeltaan enintään 18 kuukautta koko ajanjaksoa kohti.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu ammatillista koulutusta osoittava todistus on voimassa ainoastaan todistuksen antaneessa jäsenvaltiossa suoritettaville kuljetuksille. Sen voimassaoloaika päättyy 31 päivänä joulukuuta 1996.
3. Jäsenvaltio voi vaatia kyseisessä jäsenvaltiossa rekisteröidyillä ajoneuvoilla ajavilta vaarallisten aineiden kuljettajilta liitteessä tarkoitettua laajemman ammatillisen koulutuksen. Se voi toteutua jäsenvaltiossa jo saatavissa olevana koulutuksena tai koulutuksena, jonka jäsenvaltio päättää ottaa käyttöön.
4. Jos komissio on vahvistanut jäsenvaltion kansallisten säännösten vastaavan vähintään tämän direktiivin säännöksiä, niiden mukaisesti ennen tämän direktiivin täytäntöönpanopäiviä annetut todistukset tunnustetaan tässä direktiivissä tarkoitetuiksi ammatillista koulutusta osoittaviksi todistuksiksi niiden voimassaoloajan loppumiseen asti kuitenkin enintään viiden vuoden ajan.
5 artikla
1. Edellä 1 artiklassa tarkoitettu ammatillista koulutusta osoittava todistus on voimassa viisi vuotta.
2. Todistuksen voimassaoloaikaa voidaan pidentää viidellä vuodella kerrallaan, jos todistuksen haltija:
a) on todistuksen voimassaolon päättymistä edeltävänä vuonna suorittanut toimivaltaisen viranomaisen hyväksymän kertauskurssin ja läpäissyt sen hyväksymän kokeen; tai
b) voi todistaa toimivaltaiselle viranomaiselle tai laitokselle harjoittaneensa ammattia keskeytyksettä todistuksensa antamisesta tai sen viimeisestä uudistamisesta alkaen. Sallittuja ovat työsuhteiden väliset kausiluonteiset lomautukset, lomat ja keskeytykset, joiden pituus on enintään kuusi kuukautta kutakin 12 kuukauden jaksoa kohti.
3. Jäsenvaltio voi säätää kyseisessä jäsenvaltiossa rekisteröidyillä ajoneuvoilla vaarallisia aineita kuljettavien kuljettajien ammatillista koulutusta osoittavan todistuksen voimassaoloajan lyhyemmäksi.
6 artikla
Jäsenvaltioiden on tunnustettava muissa jäsenvaltioissa annetut 1 artiklassa tarkoitetut ammatillista koulutusta osoittavat todistukset, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta 4 artiklan 2 kohdan soveltamista.
7 artikla
1. Tämän direktiivin muuttamisessa sovelletaan 2 kohdassa säädettyä menettelyä:
- ADR-sopimuksen tulevien muutosten huomioon ottamiseksi; ja
- tämän direktiivin mukauttamiseksi sen soveltamisalan tieteen ja tekniikan kehitykseen.
2. Komissiota avustaa komitea, jossa on jäsenvaltioiden edustajat ja puheenjohtajana komission edustaja.
Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen toteutettavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.
Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset.
Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai jos lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä.
Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden kuluessa päivästä, jona asia on tullut vireille neuvostossa, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä.
8 artikla
Täytäntöönpano
Vaarallisten aineiden kuljetuksessa käytettävien ajoneuvojen kuljettajilla on oltava ammatillista koulutusta osoittava todistus:
a) 1 päivästä heinäkuuta 1992 alkaen
- vaarallisten aineiden säiliökuljetuksiin säiliöautolla tai kuljetusyksiköllä, joka koostuu tilavuudeltaan yli 3 000 litran säiliöistä tai säiliökonteista,
- räjähdysaineiden kuljetuksiin;
b) 1 päivästä tammikuuta 1995 alkaen kaikkia muita 1 artiklassa tarkoitettuja vaarallisten aineiden kuljetuksia varten.
Portugalissa rekisteröityjen ajoneuvojen kuljettajien osalta päivämäärä 1 päivästä tammikuuta 1995 korvataan kuitenkin päivämäärällä 1 päivästä tammikuuta 1996.
Jäsenvaltio voi vahvistaa ensimmäisessä alakohdassa mainittuja aikaisemmat määräajat kyseisessä jäsenvaltiossa rekisteröidyillä ajoneuvoilla vaarallisia aineita kuljettavien kuljettajien osalta.
9 artikla
1. Jäsenvaltioiden on komissiota kuultuaan annettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
3. Komissio toimittaa neuvostolle ennen 1 päivää syyskuuta 1990 kertomuksen tämän direktiivin täytäntöönpanemisesta jäsenvaltioissa ja tarvittaessa liittää siihen muutosehdotukset.
10 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 21 päivänä joulukuuta 1989.