31991L0630
L 340/33
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 19 ноември 1991 година
относно определяне на минималните стандарти за защита на свинете
(91/630/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 43 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че всички държави-членки са ратифицирали Европейската конвенция за защита на животните, отглеждани за селскостопански цели; като има предвид, че Общността също така е одобрила тази конвенция с Решение 78/923/ЕИО (4) и е депозирала инструмента си за одобрение;
като има предвид, че Европейският парламент в резолюцията си от 20 февруари 1987 г. относно политиката за хуманно отношение към животните (5), е поискал от Комисията да направи предложения за минимални стандарти за интензивното отглеждане на свине;
като има предвид, че свинете, като живи животни, фигурират в списъка на продуктите, изброени в приложение II към Договора;
като има предвид, че отглеждането на свине е неразделна част от селското стопанство; като има предвид, че то представлява източник на доходи за част от селскостопанското население;
като има предвид, че разликите, които могат да нарушат условията на конкуренция, възпрепятстват гладкото функциониране на общия пазар на свине и на продукти от свине;
като има предвид, че поради това е необходимо да се определят минимални общи стандарти за защита на свинете, отглеждани за разплод и за угояване, за да се гарантира рационалното развитие на производството;
като има предвид, че е необходимо официалните служби, производителите, потребителите и други да бъдат информирани за развитието в тази област; като има предвид следователно, че Комисията, въз основа на доклад на Научния ветеринарен комитет, следва да продължава активно да извършва научни изследвания в областта на най-ефективната(те) система(и) за отглеждане на животни от гледна точка на хуманното отношение към животните; като има предвид, че следва съответно да се предвиди преходен период, който да даде възможност на Комисията да изпълни успешно таза задача,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Настоящата директива определя минималните стандарти на защита на свинете, отглеждани в затворено пространство за разплод и угояване.
Член 2
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
1)
„свиня“ - животно от рода на свинете, независимо от възрастта, отглеждано за разплод или за угояване;
2)
„нерез“ - мъжка свиня, в полова зрялост, предназначена за разплод;
3)
„млада свиня“ - женска свиня в полова зрялост, която не е раждала;
4)
„свиня“ - женска свиня след първото раждане;
5)
„свиня-майка“ - женска свиня в периода от раждането до отбиването на прасенцата;
6)
„суха бременна свиня“ - женска свиня в периода от отбиването на прасенцата до периода около раждането;
7)
„бозаещо прасе“ - прасе в периода от раждането до отбиването;
8)
„подрастващо прасе“ - небозаещо прасе на възраст до десет седмици;
9)
„прасе за угояване“ - прасе на възраст над 10 седмици до клането или използването му за разплод;
10)
„компетентен орган“ - органът, който е компетентен по смисъла на член 2, параграф 6 от Директива 90/425/ЕИО (6).
Член 3
Държавите-членки гарантират, че:
1.
-
считано от 1 януари 1994 г. всички новопостроени или реконструирани свиневъдни обекти и/или тези, които са започнали дейност за пръв път след тази дата, отговарят поне на следното изискване:
Свободната площ, с която да разполага всяко подрастващо прасе или прасе за угояване, отглеждани в групи, да бъде:
-
0,15 кв. м за свинете със средно тегло 10 кг или по-малко,
-
0,20 кв. м за свинете със средно тегло между 10 и 20 кг,
-
0,30 кв. м за свинете със средно тегло между 20 и 30 кг,
-
0,40 кв. м за свинете със средно тегло между 30 и 50 кг,
-
0,55 кв. м за свинете със средно тегло между 50 и 85 кг,
-
0,65 кв. м за свинете със средно тегло между 85 и 110 кг,
-
1,00 кв. м за свинете със средно тегло над 110 кг;
-
считано от 1 януари 1998 г. горепосочените минимални стандарти се прилагат за всички свиневъдни обекти;
2)
Считано от 31 декември 1995 г. се забраняват строежът и престрояването на помещения, в които младите женски свине и женските свине-майки са вързани.
Въпреки това използването на съоръжения, построени преди 1 януари 1996 г., които не отговарят на изискванията на точка 1, може да бъде разрешено от компетентния орган с оглед резултатите от инспекциите, предвидени в член 7, параграф 1 за период, който при никакви обстоятелства не може да бъде продължаван след 31 декември 2005 г.
Разпоредбите на настоящия член не се прилагат за свиневъдни обекти, където се отглеждат по-малко от шест свине или шест свине-майки с техните прасенца.
Член 4
1. Държавите-членки гарантират, че условията за отглеждането на свине са в съответствие с общите разпоредби, определени в приложението.
Въпреки това до 30 юни 1995 г. компетентните органи на държавите-членки може да разрешат дерогации от разпоредбите на глава I, параграфи 3, 5, 8 и 11 от приложението.
2. Освен това преди влизането на настоящата директива в сила Комисията, в сътрудничество с държавите-членки, издава препоръка, в която се определят минимални стандарти за защита на свинете, допълващи тези, съдържащи се в приложението.
Член 5
Разпоредбите, съдържащи се в приложението, могат да бъдат изменяни в съответствие с процедурата, предвидена в член 10, като се отчита научният прогрес.
Член 6
Най-късно в срок до 1 октомври 1997 г. Комисията представя на Съвета доклад, изготвен на базата на становище на Постоянния ветеринарен комитет относно системата(ите) за интензивно отглеждане, които отговарят на изискванията за хуманно отношение към свинете от патологична, зоотехническа, физиологична и поведенческа гледна точка, както и на социално-икономическите последици на различните системи. Докладът отчита по-специално хуманното отношение към свинете-майки, отглеждани в пространство с различна степен на затвореност или на групи и се придружава от съответни предложения, свързани със заключенията в доклада.
В срок най-късно до три месеца след представянето на предложенията Съветът се произнася с квалифицирано мнозинство.
Член 7
1. Държавите-членки гарантират, че инспекциите се извършват под отговорността на компетентния орган, с цел да се проверява спазването на разпоредбите на настоящата директива и на приложението към нея.
Тези инспекции, които могат да се извършват в рамките на проверки за други цели, обхващат всяка година статистически представителна извадка за различните системи за отглеждане във всяка държава-членка.
2. Съгласно процедурата, предвидена в член 10, Комисията съставя кодекс с правилата, приложими при извършване на инспекциите, предвидени в параграф 1.
3. На всеки две години, до последния работен ден на месец април и за пръв път до 30 април 1996 г., държавите-членки информират Комисията за резултатите от инспекциите, извършени през последните две години, в съответствие с настоящия член, включително и за броя на извършените инспекции спрямо общия брой на свиневъдните обекти на територията им.
Член 8
Животните, които са внесени в Общността от страни, които не са членки, трябва, по отношение на изискванията за доброто им състояние, да получават третиране поне равностойно на това, което се гарантира от настоящата директива на животните с произход от Общността.
Член 9
Когато е необходимо за еднаквото прилагане на настоящата директива, ветеринарните експерти от Комисията могат, в сътрудниче ство с компетентните органи, да извършват проверки на място. Лицата, извършващи тези проверки, прилагат специални мерки за лична хигиена, необходими за да се изключи всякакъв риск от пренасянето на болести.
Държавата-членка, на територията на която се извършва проверката, оказва пълно съдействие на експертите при изпълнение на задачите им. Комисията информира компетентния орган на държавата-членка за резултатите от извършените проверки.
Компетентният орган на държавата-членка взима съответните мерки, които биха могли да се окажат необходими с оглед резултатите от проверката.
По отношение на връзките със страни, които не са членки, се прилагат разпоредбите на глава III от Директива 91/496/ЕИО (7).
Общите правила за прилагането на настоящия член се приемат в съответствие с процедурата, определена в член 10.
Член 10
1. Когато трябва да се следва процедурата, определена в настоящия член, Постоянният ветеринарен комитет, създаден с Решение 68/361/ЕИО (8), по-нататък наричан „Комитетът“, се сезира незабавно от председателя му по негова инициатива или по молба на представител на държава-членка.
2. Представителят на Комисията представя на комитета проект за мерките, които следва да се вземат. В срок, определен от председателя, в зависимост от спешността на въпроса, комитетът приема становище с мнозинство, предвидено в член 148, параграф 2 от Договора в случай на вземане на решения от Съвета по предложение на Комисията. Гласовете на представителите на държавите-членки се претеглят по начина, определен в горепосочения член. Председателят не гласува.
3. Комисията приема мерките, когато те са в съответствие със становището на комитета.
4. Когато предложените мерки не са в съответствие със становището на комитета или ако не е представено становище, Комисията незабавно внася в Съвета предложение за мерките, които следва да се приемат. Съветът се произнася с квалифицирано мнозинство.
Ако след изтичането на тримесечен срок от датата на сезирането Съветът не се е произнесъл, предложените мерки се приемат от Комисията, освен случаите когато Съветът се е произнесъл срещу тях с обикновено мнозинство.
Член 11
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива преди 1 януари 1994 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, посочени в параграф 1, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваването се определят от държавите-членки.
2. Въпреки това от датата, определена в параграф 1, държавите-членки могат, при спазване на общите разпоредби на Договора, да прилагат на териториите си по-строги разпоредби за защита на свинете от тези, съдържащи се в настоящата директива. Те информират Комисията за всички такива мерки.
Член 12
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 19 ноември 1991 година.
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 19 päivänä marraskuuta 1991,
sikojen suojelun vähimmäisvaatimuksista (91/630/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),
sekä katsoo, että
kaikki jäsenvaltiot ovat ratifioineet tuotantoeläinten suojelua koskevan eurooppalaisen yleissopimuksen; yhteisö on myös hyväksynyt yleissopimuksen päätöksellä 78/923/ETY(4) ja esittänyt hyväksymiskirjansa,
Euroopan parlamentti on tuotantoeläinten hyvinvointiin pyrkivästä politiikasta 20 päivänä helmikuuta 1987(5) antamassaan päätöslauselmassa pyytänyt komissiota tekemään ehdotuksia teurassikojen intensiiviseen tuotantoon liittyvistä vähimmäisvaatimuksista,
elävinä eläiminä siat kuuluvat sopimuksen liitteessä II lueteltujen tuotteiden luetteloon,
sikojen tuotanto on olennainen osa maataloutta; se on tulonlähde osalle maatalousväestöstä,
eroavaisuudet, jotka voivat vääristää kilpailuedellytyksiä, häiritsevät sikojen ja johdettujen tuotteiden yhteisen markkinajärjestelyn toimivuutta,
on tarpeen vahvistaa yhteiset vähimmäisvaatimukset kasvatus- ja lihotussioille tuotannon järkiperäisen kehittymisen takaamiseksi, ja
on tarpeen, että viralliset laitokset, tuottajat, kuluttajat ja muut ovat tietoisia alan kehittymisestä; komission olisi tämän vuoksi eläinlääkintäalan tiedekomitean lausunnon perusteella jatkettava aktiivisesti sen tuotantojärjestelmän tai niiden tuotantojärjestelmien tieteellistä tutkimusta, joka mahdollistaa/jotka mahdollistavat sikojen hyvinvoinnin turvaamisen; tämän vuoksi olisi säädettävä siirtymäkaudesta, jotta komissio voisi saattaa tehtävän päätökseen,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tässä direktiivissä vahvistetaan kasvatukseen ja lihotukseen tarkoitettujen sikojen suojelun vähimmäisvaatimukset.
2 artikla
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
1) `sialla` minkä tahansa ikäistä sikaa, jota kasvatetaan siitosta tai lihotusta varten;
2) `karjulla` sukukypsää urospuolista sikaa, joka on tarkoitettu siitokseen;
3) `nuorella emakolla` sukukypsää naaraspuolista sikaa, joka ei ole vielä porsinut;
4) `emakolla` naaraspuolista sikaa ensimmäisen porsimisen jälkeen;
5) `imettävällä emakolla` naaraspuolista sikaa syntymää edeltävästä vaiheesta porsaiden vieroittamiseen;
6) `ummessa olevalla ja kantavalla emakolla` emakkoa vieroitusvaiheen ja syntymää edeltävän vaiheen välillä;
7) `porsaalla` sikaa syntymähetkestä vieroittamiseen;
8) `vieroitetulla sialla` vieroitettua porsasta kymmenen viikon ikään asti;
9) `tuotantosialla` sikaa kymmenen viikon iästä teurastushetkeen, tai siitossikaa;
10) `toimivaltaisella viranomaisella` toimivaltaista viranomaista direktiivin 90/425/ETY(6) 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti.
3 artikla
Jäsenvaltioiden on valvottava, että:
1) - 1 päivästä tammikuuta 1994 alkaen kaikki hiljattain rakennetut tai uudelleenrakennetut ja/tai ensimmäistä kertaa tämän päivämäärän jälkeen käyttöönotetut tilat täyttävät ainakin seuraavan vaatimuksen:
vapaan tilan pinta-ala, joka kullakin ryhmässä kasvatetulla vieroitetulla sialla tai tuotantosialla on käytössään, on vähintään:
- 0,15 neliömetriä sioille, joiden keskipaino on enintään kuin 10 kilogrammaa,
- 0,20 neliömetriä sioille, joiden keskipaino on 10-20 kilogrammaa,
- 0,30 neliömetriä sioille, joiden keskipaino on 20-30 kilogrammaa,
- 0,40 neliömetriä sioille, joiden keskipaino on 30-50 kilogrammaa,
- 0,55 neliömetriä sioille, joiden keskipaino on 50-85 kilogrammaa,
- 0,65 neliömetriä sioille, joiden keskipaino on 85-110 kilogrammaa,
- 1,00 neliömetri sioille, joiden keskipaino on suurempi kuin 110 kilogrammaa;
- 1 päivästä tammikuuta 1998 alkaen edellä säädettyjä vähimmäisvaatimuksia on sovellettava kaikilla tiloilla;
2) sellaisten rakennelmien rakentaminen tai järjestäminen, joihin emakot ja nuoret emakot sidotaan kiinni, on kiellettyä 31 päivän joulukuuta 1995 jälkeen;
kuitenkin toimivaltainen viranomainen voi sallia ennen 1 päivää tammikuuta 1996 sellaisten rakennettujen rakennelmien käytön, jotka eivät täytä 1 kohdan vaatimuksia, 7 artiklan 1 kohdassa säädetyissä tarkastuksissa saatujen tulosten perusteella ajaksi, joka ei missään tapauksessa saa ylittää 31 päivää joulukuuta 2005.
Tämän artiklan säännöksiä ei sovelleta tiloihin, joissa on alle kuusi sikaa tai viisi emakkoa porsaineen.
4 artikla
1 Jäsenvaltioiden on valvottava, että sikojen tuotantoon liittyvät olosuhteet vastaavat liitteessä vahvistettuja yleisiä määräyksiä.
Kuitenkin 30 päivään kesäkuuta 1995 asti jäsenvaltioiden toimivaltainen viranomainen voi sallia poikkeamisen mainitussa liitteessä olevan I luvun 3, 5, 8 ja 11 kohdasta.
2 Lisäksi komission on määritettävä ennen tämän direktiivin voimaantuloa yhdessä jäsenvaltioiden kanssa suosituksen muodossa mahdolliset täydentävät vähimmäisvaatimukset liitteessä esitettyihin vaatimuksiin sikojensuojelun osalta.
5 artikla
Liitteen määräyksiä voidaan muuttaa 10 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen siten, että tieteen edistyminen otetaan huomioon.
6 artikla
Komission on annettava viimeistään 1 päivänä lokakuuta 1997 neuvostolle kertomus, joka on laadittu eläinlääkintäalan tiedekomitean lausunnon perusteella siitä intensiivisestä tuotantojärjestelmästä tai niistä intensiivisistä tuotantojärjestelmistä, joka täyttää/jotka täyttävät sikojen hyvinvoinnille asetetut vaatimukset patologiselta, kotieläinjalostukselliselta, fysiologiselta ja käyttäytymiseen liittyvältä kannalta, sekä eri järjestelmien yhteiskunnallis-taloudellisista seurauksista. Tämän raportin on erityisesti otettava huomioon asteeltaan erilaisissa suljetuissa ryhmissä kasvatettujen emakoiden hyvinvointi ja oltava varustettu asianmukaisin ehdotuksin, joissa otetaan huomioon raportin johtopäätökset.
Neuvosto tekee määräenemmistöllä päätöksen näistä ehdotuksista viimeistään niiden esittämistä seuraavien kolme kuukauden aikana.
7 artikla
1 Jäsenvaltioiden on valvottava, että tarkastukset suoritetaan toimivaltaisen viranomaisen vastuulla tämän direktiivin ja sen liitteiden määräysten noudattamisen varmistamiseksi.
Näiden tarkastusten, jotka voidaan suorittaa muihin tarkoituksiin tehtyjen tarkastusten yhteydessä, on kunakin vuonna käsitettävä tilastollisesti edustava otos kunkin jäsenvaltion erilaisista tuotantojärjestelmistä.
2 Komissio vahvistaa 10 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen kokoelma 1 kohdassa säädettyjen tarkastusten yhteydessä noudatettavista säännöistä.
3 Jäsenvaltioiden on ilmoitettava joka toinen vuosi ennen huhtikuun viimeistä työpäivää ja ensimmäisen kerran ennen 30 päivää huhtikuuta 1996, komissiolle tämän artiklan mukaisesti kahden edellisen vuoden aikana tehtyjen tarkastusten tulokset mukaan lukien suoritettujen tarkastusten lukumäärä suhteessa niiden alueella oleviin tiloihin.
8 artikla
Jotta kolmansista maista lähtöisin olevia eläimiä voidaan tuoda yhteisöön, on niiden mukana seurattava kyseisen maan toimivaltaisen viranomaisen antama todistus, josta ilmenee, että eläimiä on kohdeltu vähintään vastaavalla tavalla kuin tässä direktiivissä säädetään yhteisön alkuperää olevien eläinten kohdalla.
9 artikla
Komission eläinlääkintäasiantuntijat voivat tehdä yhdessä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa tarkastuksia paikan päällä, siinä määrin kuin tämä on välttämätöntä tämän direktiivin yhdenmukaisen noudattamisen varmistamiseksi. Tällöin tarkastajien on otettava omalta osaltaan käyttöön erityisiä hygieniatoimenpiteitä, jotka sulkevat pois kaiken sairauksien tartuntariskin.
Jäsenvaltion, jonka alueella tarkastus tehdään, on annettava kaikki tarvittava apu asiantuntijoille heidän suorittaessaan tehtäviään. Komissio ilmoittaa kyseiselle jäsenvaltiolle tutkimuksen tuloksista.
Kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet tutkimuksen tulosten huomioon ottamiseksi.
Kolmansien maiden suhteiden osalta sovelletaan direktiivin 91/496/ETY(7) III luvun säännöksiä.
Tämän artiklan yleiset soveltamissäännökset on vahvistettava 10 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
10 artikla
1 Kun tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa pysyvän eläinlääkintäkomitean, joka on perustettu päätöksellä 68/361/ETY(8), jäljempänä `komitea`, käsiteltäväksi viivytyksettä puheenjohtaja joko omasta aloitteestaan tai jonkin jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.
2 Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.
3 Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset.
4 Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto päättää asiasta määräenemmistöllä.
Jos neuvosto ei ole päättänyt asiasta kolmen kuukauden kuluessa ehdotuksen tekemisestä, komissio vahvistaa ehdotetut toimenpiteet, jollei neuvosto ole yksinkertaisella enemmistöllä hylännyt mainittuja toimenpiteitä.
11 artikla
1 Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset mahdollisine sanktioineen voimaan viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1994. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
2 Kuitenkin 1 kohdassa vahvistetusta päivämäärästä alkaen jäsenvaltiot voivat sikojensuojelun osalta sopimuksen yleisiä sääntöjä noudattaen ylläpitää tai soveltaa omalla alueellaan tässä direktiivissä annettuja säännöksiä tiukempia säännöksiä. Niiden on ilmoitettava komissiolle kaikista tällaisista toimenpiteistä.
12 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 19 päivänä marraskuuta 1991.