32004D0904
L 381/52
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 2 декември 2004 година
за създаване на Европейския бежански фонд за периода 2005-2010 г.
(2004/904/ЕО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 63, параграф 2, буква б) от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
след консултации с Комитета на регионите,
като има предвид, че:
(1)
Общата политика в областта на убежището, включително общата европейска система за предоставяне на убежище, е съставна част на целта на Европейския съюз за постепенно създаване на пространство на свобода, сигурност и правосъдие, отворена за тези, които, принудени от обстоятелствата, търсят по законен път закрила в Европейския съюз.
(2)
Прилагането на такава политика трябва да се основава на солидарност между държавите-членки и изисква наличието на механизми, предназначени да съдействат за постигане на баланс в усилията, които държавите-членки правят за приемането, както и за поемането на отговорността за приемането на бежанци и разселени лица. За тази цел с Решение 2000/596/ЕО (3) беше създаден Европейски бежански фонд за периода 2000-2004 г.
(3)
Необходимо е създаването на Европейски бежански фонд (наречен по долу „Фондът“) за периода 2005-2010 г. с цел гарантиране на стабилно сътрудничество между държавите-членки в светлината на наскоро приетото законодателство на Общността в областта на убежището и като се взима предвид опитът, извлечен от прилагането на първата фаза на фонда в годините между 2000 и 2004.
(4)
Необходимо е да бъдат подкрепени усилията, направени от държавите-членки за предоставяне на бежанците и на разселени лица на подходящи условия на прием и прилагането на справедливи и ефективни процедури за предоставяне на убежище, с цел защита на правата на лицата, които се нуждаят от международна закрила.
(5)
Интегрирането на бежанците в обществото на страната, в която са се установили, е една от целите на Женевската конвенция от 28 юли 1951 г. относно статута на бежанците, изменена с Протокола от Ню Йорк от 31 януари 1967 г. Тези лица трябва да бъдат в състояние да споделят ценностите, записани в Хартата на основните права на Европейския съюз. За целта е необходима подкрепа за дейността на държавите-членки, предназначена да насърчава тяхното социално, икономическо и културно интегриране, доколкото то допринася за икономическо и социално сближаване, поддържането и укрепването на което е една от основните цели на Общността, упомената в член 2 и член 3, параграф 1, буква к) от Договора.
(6)
В интерес както на държавите-членки, така и на заинтересованите лица е на бежанците и разселените лица, на които е разрешено да останат на територията на държавите-членки, да бъде дадена възможност да си осигурят средства за съществуване, като работят съгласно разпоредбите на съответните правни инструменти на Общността.
(7)
Тъй като мерките, подкрепяни от структурните фондове и другите мерки на Общността в областта на образованието и професионалното обучение, сами по себе си не са достатъчни, за да поощряват такова интегриране, се налага да се подкрепят специални мерки, позволяващи на бежанците и разселените лица напълно да се възползват от програмите, които са организирани.
(8)
За да се създадат и подобрят условията, позволяващи на бежанците и разселените лица, които имат желание, да вземат информирано решение за напускане на територията на държавите-членки и завръщане в страната им на произход, е нужна конкретна помощ.
(9)
Необходимо е действията, обединяващи органи на две или повече държави-членки, и действията от интерес за Общността в тази област да се ползват от финансова подкрепа и да се насърчава обменът на опит между държавите-членки с цел идентифициране и насърчаване на най-ефективните практики.
(10)
Следва да се сформира финансов резерв, предопределен за прилагането на спешни мерки, с цел осигуряването на временна закрила в случай на масов приток на бежанци, в съответствие с Директива 2001/55/ЕО на Съвета от 20 юли 2001 г. относно минималните стандарти за предоставяне на временна закрила в случай на масово навлизане на разселени лица и за мерките за поддържане на баланс между държавите-членки в полагането на усилия за прием на такива лица и понасянето на последиците от този прием (4).
(11)
С цел ефективното и пропорционално реализиране на финансовата подкрепа и с цел вземане предвид на натрупания опит във връзка с реализацията на фонда между 2000 и 2004 г. следва отговорностите на Комисията и на държавите-членки при реализацията и управлението на фонда да бъдат разграничени. За целта държавите-членки следва да определят съответните национални органи, чиито задължения следва да бъдат уточнени.
(12)
Подкрепата за фонда би била по-ефективна и по-целенасочена, ако съфинансирането на действията, отговарящи на изискванията за приемане, се базира на две многогодишни програми и на годишна работна програма, изготвени от всяка от държавите-членки в зависимост от тяхното положение и установени нужди.
(13)
Справедливостта изисква ресурсите да бъдат разпределяни пропорционално на бремето, което носи всяка държава-членка, поради усилията, които прави за приемане на бежанци и разселени лица, включително бежанци, ползващи се от международна закрила в рамките на национални програми.
(14)
Уместно е да се набележат необходимите мерки за това изпълнението на настоящото решение да става в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за определяне на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (5).
(15)
Едно от средствата за гарантиране на ефективността на мерките за подпомагане от страна на фонда е ефективният мониторинг. Необходимо е да се определят условията, при които ще се провежда този мониторинг.
(16)
Без да се засягат правомощията на Комисията в областта на финансовия контрол, е необходимо да се установи сътрудничество в тази област между държавите-членки и Комисията.
(17)
Държавите-членки следва да предоставят достатъчни гаранции по отношение на условията, реда и качеството на изпълнение. Необходимо е да се определят отговорността на държавите-членки в областта на преследването и коригирането на нарушенията и престъпването на правилата, както и отговорността на Комисията, когато държавите-членки не изпълняват своите задължения.
(18)
Ефективността и въздействието на действията, подпомогнати от фонда, зависят също от оценката на тези действия. Следва честно да се определят отговорностите на държавите-членки и на Комисията в тази връзка, както и условията и редът, гарантиращи надеждност на оценката.
(19)
Действието следва, от една страна, да бъде оценено с оглед на междинния преглед и оценката на неговото въздействие, а от друга страна, се налага оценъчният процес да стане част от договореностите по мониторинга на действието.
(20)
Предвид това, че целта на настоящото решение, а именно насърчаване на баланса на усилията, положени от държавите-членки за прием на бежанци и разселени лица, не може да се постигне в достатъчна степен от държавите-членки, като по-успешно може да се осъществи от Общността, тя може да вземе мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, определени в член 5 от Договора. Съгласно принципа за пропорционалност, както е установен в посочения член, това решение се ограничава само до строго необходимото за постигането на тази цел.
(21)
В съответствие с член 3 от Протокола за позицията на Обединеното кралство и Ирландия, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за създаването на Европейската общност, Обединеното кралство е нотифицирало своето желание за участие и прилагане на настоящото решение.
(22)
В съответствие с член 3 от Протокола за позицията на Обединеното кралство и Ирландия, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за създаването на Европейската общност, Ирландия е нотифицирала своето желание за участие и прилагане на настоящото решение.
(23)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокола за позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за създаването на Европейската общност, Дания не участва в приемането на това решение и поради това не е обвързана с него и не е предмет на неговото прилагане,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА I
ЦЕЛИ И ЗАДАЧИ
Член 1
Създаване и цел
1. С настоящото решение се създава Европейски бежански фонд (наричан по-долу „Фондът“, обхващащ периода от 1 януари 2005 г. до 31 декември 2010 г.
2. Фондът е предназначен за подпомагане и насърчаване усилията, полагани от страна на държавите-членки за прием на бежанци и разселени лица, чрез съфинансиране на действията, предвидени с настоящото решение и с отчитане на законодателството на Общността в тези области.
Член 2
Финансови разпоредби
1. Референтната финансова сума за реализиране на фонда възлиза на 114 милиона EUR за периода 1 януари 2005 г. - 31 декември 2006 г.
2. Годишно отпусканите средствата от фонда се определят от бюджетния орган в рамките на финансовите прогнози.
Член 3
Целеви групи, разпределени по действия
По смисъла на настоящото решение целевите групи се състоят от следните категории:
1.
гражданите на трети страни или лицата без гражданство, ползващи се от статута, определен от Женевската конвенция от 28 юли 1951 г. относно статута на бежанците и протокола към нея от 1967 г., които са приели да пребивават в това си качество в една от държавите-членки;
2.
гражданите на трети страни или лицата без гражданство, ползващи се от определена форма на субсидиарна закрила по смисъла на Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 г. относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство, като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила (6);
3.
гражданите на трети страни или лицата без гражданство, поискали да се ползват от една от формите на закрила, посочени в параграфи 1 и 2;
4.
гражданите на трети страни или лицата без гражданство, ползващи се от режим на временна закрила по смисъла на Директива 2001/55/ЕО.
Член 4
Действия
1. Фондът поддържа действията, реализирани в държавите-членки, отнасящи се за един или няколко от следните елементи:
а)
условия за прием и процедури по предоставяне на убежище;
б)
интегриране на лицата, посочени в член 3, чието пребиваване в съответната страна има траен и устойчив характер;
в)
доброволно завръщане на лицата, посочени в член 3, когато тези лица не са получили ново гражданство и не са напуснали територията на тази държава-членка.
2. Действията, посочени в параграф 1, по-специално допринасят за изпълнението на разпоредбите от съответното законодателство на Общността, било то съществуващо или бъдещо, свързано с общия европейски режим на убежище.
3. Действията вземат предвид специфичното положение на лица в неравностойно положение, като малолетни, малолетни без настойник, лица с увреждания, възрастни хора, бременни жени, самотни родители с малолетни деца и лица, обект на изтезания, изнасилване и други тежки форми на психически, физически или сексуален тормоз.
Член 5
Допустими национални действия, свързани с условията за прием и процедурите за предоставяне на убежище
От подпомагане на фонда могат да се ползват действията, свързани с условията за прием и процедурите за предоставяне на убежище, и по-конкретно тези, свързани със:
а)
инфраструктурата или службите по настаняването;
б)
предоставянето на материална помощ, медицински и психологически грижи;
в)
социалното подпомагане, информацията или съдействието за административните процедури;
г)
правната и лингвистичната помощ;
д)
образованието, езиковото обучение и други инициативи, съвместими със статута на лицето;
е)
предлагането на помощни услуги, като превод и обучение, с цел допринасяне за подобряване на условията за прием, както и за ефективност и по-добро качество на процедурите по предоставяне на убежище;
ж)
информиране на местните общности, които се налага да общуват с тези, приети от страната домакин.
Член 6
Допустими национални действия, свързани с интеграцията
От подпомагането от фонда могат да се ползват действията, отнасящи се за социалната интеграция в държавите-членки на лицата, посочени в член 4, параграф 1, буква б), както и членовете на техните семейства, и по-специално:
а)
действия, свързани с консултации и подпомагане в области като жилищното настаняване, средства за съществуване, интегриране на пазара на труда, здравни, психологически и социални грижи;
б)
действия, чрез които бенефициерите получават възможност за адаптация в обществото на държавата-членка в социално-културен план и възможност да споделят ценностите, записани в Хартата на основните права в Европейския съюз;
в)
действия, целящи насърчаване на трайно и устойчиво участие на бенефициерите в гражданския и културния живот;
г)
действия, насочени към образование, професионално обучение и признаване на квалификация и дипломи;
д)
действия, насърчаващи автономността и целящи да предоставят възможност на тези лица за самоиздръжка;
е)
действия, целящи насърчаването на значим контакт и конструктивен диалог между тези лица и приемащото ги общество, включително действия, целящи насърчаването на участието на ключови партньори, като гражданите по принцип, местните власти, сдруженията на бежанци, сдруженията на доброволна основа, социалните партньори гражданското общество в най-широк смисъл;
ж)
мерки, предназначени за придобиването на умения от тези лица, включително езиково обучение;
з)
действия, целящи насърчаване на равни права на достъп и равни права на третиране при взаимоотношенията между тези лица и държавните институции.
Член 7
Допустими национални действия, свързани с доброволното завръщане
От подпомагането от фонда могат да се ползват действията, отнасящи се до доброволното завръщане, и по-специално:
а)
предоставяне на информация и консултантски услуги, свързани с действия или програми за доброволно завръщане;
б)
предоставяне на информация относно положението в страните или регионите на произход или за бившето обичайно местопребиваване на лицата;
в)
действия в общообразователната сфера и сферата на професионално обучение и подпомагане на реинтеграцията;
г)
действия на общностите по произход, с местопребиваване в Европейския съюз, които целят улесняването на доброволното завръщане на лицата, посочени в настоящото решение;
д)
действия, улесняващи организацията и изпълнението на националните програми за доброволно завръщане.
Член 8
Действия на Общността
1. Освен действията, посочени в членове 5, 6 и 7, Фондът може да финансира също така, по инициатива на Комисията и в рамките на 7 % от наличните средства, транснационални действия или действия от интерес за Общността, свързани с политиката за предоставяне на убежище и мерките, прилагани по отношение на бежанците и разселените лица, както е посочено в параграф 2.
2. Допустимите действия на Общността се отнасят принципно до следните области:
а)
насърчаване на сътрудничеството в Общността за прилагане на законодателството на Общността и на добрите практики;
б)
подкрепа за реализирането на мрежи и пилотни проекти за транснационално сътрудничество, основаващи се на транснационални партньорства между организации, които се намират най-малко в две държави-членки, създадени за стимулиране на иновациите, за улесняване на обмяната на опит и на добрите практики, както и за подобряване на качеството на политиката по предоставяне на убежище;
в)
подкрепа на транснационални операции по повишаване на осведомеността и ангажиране на общественото мнение по въпросите на европейската политика за убежището, както и за положението и обстоятелствата, свързани с лицата, посочени в член 3;
г)
подкрепа за разпространението и обмена, включително чрез използването на информационни технологии и комуникация, на информация за добрите практики и всички аспекти на фонда.
3. Годишната работна програма, определяща приоритетите за действията на Общността, се приема по процедурата, посочена в член 11, параграф 2.
Член 9
Спешни мерки
1. В случай на задействането на механизмите за временна закрила по смисъла на Директива 2001/55/ЕО Фондът финансира също така, извън действията, посочени в член 4, и в допълнение към последните, спешни мерки в полза на държавите-членки.
2. Допустимите спешни мерки включват следните видове действия:
а)
приемане и настаняване;
б)
предоставяне на средства за съществуване, включително храна и дрехи;
в)
медицинска, психологическа или друга помощ;
г)
разходи за персонал и администриране, направени в резултат от приемането на съответните лица и прилагането на спешните мерки;
д)
разходи за логистична помощ и транспорт.
ГЛАВА II
РАЗПОРЕДБИ ОТНОСНО ИЗПЪЛНЕНИЕТО И УПРАВЛЕНИЕТО
Член 10
Изпълнение
Комисията отговаря за изпълнението на настоящото решение и приема необходимите за целта правила.
Член 11
Комитет
1. Комисията се подпомага от комитет.
2. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 4 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.
Периодът, предвиден в член 4, параграф 3 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на три месеца.
3. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 3 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.
4. Комитетът приема свой процедурен правилник.
Член 12
Отговорности съответно на Комисията и на държавите-членки
1. Комисията:
а)
приема съгласно процедурата, посочена в член 11, параграф 2, насоките относно приоритетите на многогодишните програми, предвидени в член 15, и съобщава на държавите-членки индикативния размер на отпусканите финансови средства от фонда;
б)
в рамките на своята отговорност по изпълнение на общия бюджет на Европейския съюз проверява за наличието, съответствието и доброто функциониране в държавите-членки на управление и контрол, така че средствата на Общността да се използват правомерно и ефективно. Тези мерки включват по-специално предварителен преглед, по документи и на място, на процедурите по прилагането, на системите за контрол, на системите за счетоводно отчитане и тръжните процедури, както и на процедурите по отпускането на субсидии, които се прилагат от отговорните органи. Комисията извършва необходимото преразглеждане на тези елементи при всяка основна промяна, свързана с тези процедури или системи;
в)
осигурява изпълнението на действията на Общността, посочени в член 8.
2. Държавите-членки:
а)
отговарят за прилагането на националните действия, подпомагани от фонда;
б)
приемат необходимите мерки за ефективното функциониране на фонда на национално равнище и приобщават всички страни, заинтересовани от политиката за предоставяне на убежище, съгласно националната практика;
в)
назначават отговорен орган, който следва да управлява националните действия, ползващи се от подкрепата на фонда, съгласно приложимото законодателство на Общността и принципите за добро финансово управление;
г)
отговарят на първа инстанция за финансовия контрол на действията и проверяват дали системите за управление и контрол са приложени, така че да гарантират ефективното и правомерно използване на средствата на Общността. Те предоставят на Комисията описание на тези системи;
д)
потвърждават, че представените декларации за разходи пред Комисията са точни и следят те да са на базата на счетоводни системи, основаващи се на доказателствен материал, който може да бъде проверен;
е)
сътрудничат на Комисията при събиране на статистическите данни, необходими за прилагане на член 17.
3. Комисията в сътрудничество с държавите-членки:
а)
отговаря за разпространение на резултатите от действията, предприети в рамките на етап 2000-2004 г. на фонда, и тези, приложени в рамките на етап 2005-2010 г.;
б)
следят действията, подпомагани от фонда, да са обект на задоволителна информация, публичност и мониторинг;
в)
гарантират общото съгласуване и допълване между действията и останалите политики, инструменти и действия на Общността в тази връзка.
Член 13
Отговорни органи
1. Всяка държава-членка определя отговорния орган, с който единствено Комисията следва да контактува. Този орган е работен орган на държавата-членка или е национален орган на държавната администрация. Отговорният орган може да делегира част или всички свои задължения по прилагането на друг орган от държавната администрация или на неправителствена организация, която се урежда от законодателството на държавата-членка и е с общественополезна мисия. В случаите, когато държавата-членка определи отговорен орган, различен от нея, тя определя условията и реда, по които се уреждат отношенията ѝ с този орган и отношенията му с Комисията.
2. Органът, определен за отговорен орган, или всеки друг упълномощен орган следва да отговаря на следните минимални изисквания:
а)
да е юридическо лице, освен в случаите, когато отговорният орган е работен орган на държавата-членка;
б)
да има съизмерим финансов и управленски ресурс на обема на средствата на Общността, които отговорният орган ще управлява, и да дава възможност за надлежно изпълнение на поетите задължения съобразно правилата, регулиращи управлението на средства на Общността.
3. Отговорните органи следва да осигуряват следните задачи:
a)
да консултират съответните партньори при изготвянето на многогодишната програма;
б)
да организират и публикуват покани за участие в тръжни процедури и предложения;
в)
да организират процедури за подбор и предоставяне на средства, съфинансирани от фонда, спазвайки принципите за прозрачност и равнопоставеност и предприемайки необходимите мерки за избягване на евентуален конфликт на интереси;
г)
да гарантират съгласуваността и допълването на средствата, съфинансирани от фонда, и тези, предвидени в рамките на различните финансови инструменти на национално равнище и на равнище Общност в тази сфера;
д)
да осигурят административното, договорното и финансовото управление на действията;
е)
да изпълняват дейности по информацията, консултацията и разпространението на резултатите;
ж)
да осигурят мониторинга и оценката;
з)
да осигурят сътрудничеството и връзката с Общността и с отговорните органи на останалите държави-членки.
4. Държавата-членка осигурява съответните ресурси за отговорния орган или за органа, на който са делегирани правомощия, така че той да е в състояние да даде в достатъчна степен своя принос за изпълнението на задачите си за периода на прилагане на действията, финансирани от фонда. Дейностите по прилагането могат да бъдат финансирани по реда на техническата и административната помощ, определен в член 18.
5. Комисията приема в съответствие с процедурата, предвидена в член 11, параграф 2, правилата относно системите за управление и контрол на държавите-членки, включително правилата за административно и финансово управление на национални действия, съфинансирани от фонда.
Член 14
Критерии за подбор
Отговорният орган пристъпва към подбор на проектите на базата на следните критерии:
а)
положението и изискванията на държавите-членки;
б)
съотношението между стойност и ефективност на разходите, с отчитането на броя на заинтересованите от проекта лица;
в)
опит, експертни възможности, надеждност и финансов принос на организацията, която е подала заявление за участие, и всяка друга партньорска организация;
г)
характер на допълване между проектите и други действия, финансирани от общия бюджет на Европейския съюз или в рамките на националните програми.
ГЛАВА III
ИЗГОТВЯНЕ НА ПРОГРАМИ
Член 15
Многогодишни програми
1. Действията на държавите-членки се прилагат на база два многогодишни програмни периода, всеки от тях с тригодишна продължителност (2005-2007 г. и 2008-2010 г.).
2. За всеки програмен период, на база на насоките за приоритетите на многогодишните програми и индикативния размер на отпусканите финансови средства, съобщен от Комисията и посочен в член 12, параграф 1, буква а), всяка държава-членка предлага проект за многогодишна програма, който съдържа по-специално следните елементи:
а)
описание на приетите от държавите-членки разпоредби в областта на приемането, процедурите за предоставяне на убежище, интегрирането и доброволното завръщане на лицата, посочени в член 3;
б)
анализ на изискванията на съответната държава-членка в областта на приемането, процедурите за предоставяне на убежище, интегрирането и доброволното завръщане и посочване на оперативните цели, които позволяват да бъде отговорено на тези нужди в рамките на периода, обхванат от програмата;
в)
представяне на съответната стратегия, подходяща за постигане на тези цели и приоритетното им изпълнение, предвид резултатите от консултациите с партньорите, посочени в член 13, параграф 3, буква а), както и кратко описание на предвижданите действия за изпълнение на приоритетите;
г)
указание, касаещо съвместимостта на тази стратегия с други регионални, национални и общностни инструменти;
д)
план за финансиране с показателен характер, който установява за всяка цел и за всяка година какво е планираното финансово участие на фонда, както и общия размер на средствата, идващи от държавно и частно съфинансиране.
3. Държавите-членки предоставят на Комисията своите проекти за многогодишни програми в срок четири месеца след предоставяне от страна на Комисията на насоките и показателния размер на отпусканите финансови средства за съответния период.
4. Комисията одобрява съгласно процедурата, предвидена в член 11, параграф 3, проектите за многогодишни програми в срок три месеца считано от тяхното получаване, като отчита насоките, приети съгласно член 12, параграф 1, буква а).
Член 16
Годишни програми
1. Многогодишните програми, приети от Комисията, се изпълняват чрез годишните работни програми.
2. Всяка година, най-късно до 1 юли, Комисията предоставя на държавите-членки размера на средствата, които ще им бъдат отпуснати за следващата година от общите отпуснати средства в рамките на годишната бюджетна процедура, като прилага начините за изчисление, както е предвидено в член 17.
3. Всяка година, най-късно до 1 ноември, държавите-членки представят на Комисията предложение за годишната програма за следващата година, изготвена съгласно приетата многогодишна програма, която съдържа по-специално:
а)
условията и реда на подбор на действия за финансиране в рамките на годишната програма, ако се различават от установените условия в многогодишната програма;
б)
описанието на задачите, които трябва да бъдат реализирани от отговорните за изпълнението на годишната програма органи;
в)
планираното разпределение на финансовия принос от фонда за отделните действия на програмата, както и искания размер на средствата за техническа и административна помощ съгласно член 18 за прилагане на годишната програма.
4. Комисията разглежда предложението на държавата-членка, като взема предвид окончателния размер на отпусканите от фонда в рамките на бюджетната процедура целеви суми, и взема решение за съфинансирането от фонда не по-късно от 1 март на съответната година. Решението посочва размера на отпуснатите средства за държавата-членка, както и периода, в който е допустимо да се извършат разходите.
5. Ако изпълнението на годишната програма е предмет на значителни изменения, налагащи прехвърлянето на средства от едно действие към друго в рамките на над 10 % от общата отпусната сума за една държава-членка за съответната година, последната предлага за одобрение от Комисията преразгледаната годишна програма най-късно до датата, на която депозира отчета за състоянието на изпълнение, посочено в член 23, параграф 3.
Член 17
Годишно разпределение на средствата за действията, посочени в членове 5, 6 и 7, изпълнявани в държавите-членки
1. Всяка държава-членка получава от годишните отпускани средства на фонда фиксирана сума от 300 000 EUR. Тази сума възлиза на 500 000 EUR годишно за 2005, 2006 и 2007 г. съгласно финансовите прогнози за държавите, присъединили се към Европейския съюз на 1 май 2004 г.
2. Останалата част от наличния годишен ресурс се разпределя между държавите-членки:
а)
30 % от обема, пропорционално на броя на лицата, влизащи в категориите, посочени в член 3, параграфи 1 и 2, за предходните три години;
б)
70 % от обема, пропорционално на броя на лицата, влизащи в категориите, посочени в член 3, параграфи 3 и 4, за предходните три години;
3. Референтните стойности са последните статистики, установени от Статистическата служба на Европейските общности, съгласно законодателството на Общността по отношение на събирането и анализа на статистически данни в областта на убежището.
Член 18
Техническа и административна помощ
Част от отпусканите годишно финансови средства за определена държава-членка могат да се отделят за покриване на разходи за техническата и административната помощ, необходими за подготовката, мониторинга и оценката на действията.
Размерът на отпусканите в рамките на годината средства за техническата и административната помощ не бива да надхвърля 7 % от общия годишен размер на средствата за съфинансиране на определена държава-членка, плюс 30 000 EUR.
Член 19
Специални разпоредби и ред по отношение на спешните мерки
1. Държавите-членки представят на Комисията становище за необходимостта и плана за прилагане на спешните мерки, посочени в член 9, с описание на планираните действия и органите, отговарящи за тяхното изпълнение.
2. Финансовата помощ от Фонда за спешни мерки, така както са предвидени в член 9, се ограничава до продължителност от шест месеца и не може да надхвърля 80 % от стойността на всяка от мерките.
3. Наличните средства се разпределят между държавите-членки в зависимост от броя на лицата, ползващи се във всяка една държава-членка от временната закрила, посочена в член 9, параграф 1.
4. Прилагат се член 20, параграфи 1 и 2 и членове 21 и 23 - 26.
ГЛАВА IV
ФИНАСОВО УПРАВЛЕНИЕ И КОНТРОЛ
Член 20
Структура на финансиране
1. Финансовото участие на Фонда е под формата на безвъзмездни субсидии.
2. Действията, които се ползват от подпомагане от Фонда, са съфинансирани от държавни или частни източници, те са с идеална цел и не могат да бъдат финансирани по реда на други източници, които се поемат от общия бюджет на Европейския съюз.
3. Целевите суми отпускани от фонда, следва да допълват направените публични или други допустими разходи на държавите-членки, свързани с действията и мерките, обхванати с настоящото решение.
4. Приносът на Общността за подпомогнатите мерки не може да надхвърля:
а)
50 % от общата стойност на специалното действие, за изпълняваните от държавите-членки действия, посочени в членове 5, 6 и 7. Този процент може да нарасне на 60 % за изключително иновационни действия, като действията, провеждани от транснационалните партньори, или действията, включващи активното участие на лицата, посочени в член 3, или на организациите, създадени от тези целеви групи, и възлиза на 75 % за държавите-членки, обхванати от кохезионния фонд;
б)
в рамките на организирани тръжни процедури в рамките на действията на Общността, посочени в член 8, този принос е 80 % от общата стойност за определено специално действие.
5. По принцип финансовата помощ от Общността, отпускана за проекти в рамките на фонда, се предоставя за максимален период три години, при условие че се прави периодичен преглед на напредъка на работата.
Член 21
Допустимост
1. Разходите следва да съответстват на извършваните плащания от крайните бенефициери на субсидиите и да бъдат доказани с изплатени фактури или счетоводни документи с равностойно значение.
2. За да бъде допустимо подпомагането от Фонда, разходът следва да е действително направен най-рано на първи януари на годината, към която се отнася решението за съфинансиране на Комисията, посочено в член 16, параграф 4.
3. Комисията определя съгласно процедурата, предвидена в член 11, параграф 3, правилата относно допустимостта на разходите за действията, изпълнявани от държавите-членки по реда на членове 5, 6 и 7 и съфинансирани от фонда.
Член 22
Бюджетни задължения
Бюджетните задължения на Общността се определят ежегодно на базата на решение за съфинансиране, прието от Комисията, посочено в член 16, параграф 4.
Член 23
Плащания
1. Приносът на фонда се превежда от Комисията на отговорния орган съгласно поетите бюджетни задължения.
2. Предварително финансиране, съставляващо 50 % от отпусканата сума съгласно годишното решение на Комисията за съфинансиране от фонда, се превежда на държавата-членка в срок шестдесет дни след приемането на упоменатото решение за съфинансиране.
3. Второ предварително плащане по финансиране се осъществява в срок не повече от три месеца от датата на одобряване от Комисията на доклада за напредъка в изпълнението на годишната работна програма, както и декларирането на разходите, при което равнището на разходите следва да е минимум 70 % от размера на първото направено предварително финансиране. Размерът на второто предварително финансиране, изплатено от Комисията, не следва да надхвърля 50 % от общата сума, отпусната с решението за съфинансиране, или при всички случаи не по-голям от разликата между размера на средствата на Общността, действително отредени от държавата-членка за изпълнение на подбраното действие в рамките на годишната програма, и размера на първото направено предварително финансиране.
4. Изплащането по баланса или искането за възстановяване на сумите, платени по реда на предварителните финансирания, надхвърлящи окончателно одобрените разходи в рамките на фонда, се извършва в срок не повече от три месеца след приемане от Комисията на окончателния доклад за изпълнение и деклариране на окончателните разходи по годишната програма, посочени в член 24, параграф 3 и член 28, параграф 2.
Член 24
Деклариране на разходите
1. За всички разходи, които декларира пред Комисията, отговорният орган дава гаранции, че националните програми за изпълнение се управляват в съответствие с прилаганата нормативна база на Общността и че средствата са използвани в съответствие с принципа за добро финансово управление.
2. Декларациите на разходи се сертифицират от лице или служба, които са функционално независими от службата разпоредител на средствата на отговорния орган.
3. В срок девет месеца от датата, определена с решението за съфинансиране на направените разходи, отговорният орган предава на Комисията окончателната декларация на разходите. Ако тази декларация не бъде предадена на Комисията в срок, тя автоматично пристъпва към приключване на годишната програма и освобождаване на свързаните с нея целеви суми.
Член 25
Финансов контрол и корекции, осъществявани от държавите-членки
1. Без да се засяга отговорността на Комисията за изпълнението на общия бюджет на Европейския съюз, държавите-членки поемат първоинстанционно отговорността за финансовия контрол на действията. За целта те вземат по-конкретно следните мерки:
а)
организират, на основата на подходяща извадка, проверка на действията, отнасяща се за минимум 10 % от общите допустими разходи по всяка годишна програма за изпълнение и върху представителна извадка на одобрените действия. Държавите-членки гарантират правилното разграничаване на тези проверки от процедурите за прилагане или изплащане, свързани с действията;
б)
предотвратяват, откриват и коригират нередности, нотифицират Комисията, която държат в течение за развоя на административното и съдебното преследване;
в)
сътрудничат на Комисията, за да гарантират, че средствата на Общността са използвани в съответствие с принципа за добро финансово управление.
2. Държавите-членки пристъпват към изискващите се финансови корекции, свързани с установената нередност и с отчитане на нейния изолиран или систематичен характер. Финансовите корекции, към които пристъпва държавата-членка, се състоят от временното цялостно или частично спиране на участието на Общността и са предмет, в случай на невъзстановяване на средствата към датата на падеж, определена от държавата-членка, на изплащането на лихви за просрочване при лихвения процент, предвиден в член 26, параграф 4.
3. Комисията определя, в съответствие с предвидената в член 11, параграф 3 процедура, правилата и процедурите за финансовите корекции, извършвани от държавите-членки в рамките на изпълнени действия в държавите-членки по реда на членове 5, 6 и 7 и съфинансирани от фонда.
Член 26
Финансов одит и корекции, осъществявани от Комисията
1. Без да се засягат правомощията на Сметната палата, както и проверките от страна на държавите-членки в съответствие с националните законови, подзаконови и административни актове, служители или длъжностни лица на Комисията могат да извършват проверки на място, по избирателния способ, на действия, финансирани от фонда, и на системите за управление и контрол, като връчат предизвестие от минимум три работни дни за предстоящата проверка. Комисията известява за това съответната държава-членка и следва да получи цялата необходима помощ за изпълнението ѝ. Служители или длъжностни лица от съответната държава-членка могат да вземат участие в тази проверка.
Комисията може да поиска от съответната държава-членка да извърши инспекция на място с цел да провери правомерността на една или няколко сделки. Служители или длъжностни лица на Комисията могат да вземат участие в тези инспекции.
2. Ако след като е направила необходимите проверки, Комисията заключи, че определена държава-членка не изпълнява задълженията, които произтичат за нея по силата на член 25, тя преустановява превеждането на предварителното финансиране или на окончателното изплащане, свързани със съфинансиране от фонда за съответните годишни програми, в следните случаи:
а)
когато държавата-членка не изпълнява действията, които са договорени в решението за съфинансиране; или
б)
в случаите, когато част или цялото съфинансиране на едно или няколко действия от фонда не е обосновано; или
в)
в случаите, когато са налице сериозни недостатъци в системите за управление и контрол, които биха довели до нередности със системен характер.
В тези случаи Комисията, като посочва своите мотиви за това, изисква от държавата-членка да представи своите съображения и, когато е уместно, да направи евентуалните корекции в определения за целта срок.
3. След изтичането на определения от Комисията период, при липса на споразумение и ако държавата-членка не е извършила корекциите и предвид евентуалните ѝ съображения, Комисията може да реши в срок от три месеца:
a)
да ограничи изплащането на сумите по предварителните финансирания или окончателното плащане; или
б)
да пристъпи към изискваните финансови корекции, като прекрати отчасти или изцяло участието на фонда в съответните действия.
При липса на решение за действие в съответствие с буква а) или б) временното спиране на плащанията незабавно се прекратява.
4. Всяка неправомерно получена или подлежаща на възстановяване сума следва да се преведе на Комисията. В случай на неизплащане към определения от Комисията краен срок размерът на дължимата сума нараства с лихвата за просрочване с лихвения процент, приложим от Централната европейска банка, валиден за основните ѝ сделки по рефинансиране в еуро, умножен с три и половина пункта. Референтният лихвен процент, по отношение на който се прилага увеличението, е действащият лихвен процент в първия ден на месеца на крайния срок за плащане, публикуван в Официален вестник на Европейския съюз, серии С.
5. Комисията определя, в съответствие с процедурата, посочена в член 11, параграф 3, правилата и процедурите, свързани с финансови корекции, извършвани от нея в рамките на действията, изпълнявани в държавите-членки съгласно членове 5, 6 и 7 и съфинансирани от фонда.
ГЛАВА V
МОНИТОРИНГ, ОЦЕНКА И ОТЧЕТИ
Член 27
Мониторинг и оценка
1. Комисията осъществява редовен мониторинг на фонда в сътрудничество с държавите-членки.
2. Фондът е предмет на редовна оценка, извършвана от Комисията съвместно с държавите-членки и свързана със съответствието, ефективността и въздействието на изпълняваните действия във връзка с целите, посочени в член 1. Тази оценка се отнася също така и за допълващия характер между действията, изпълнявани в рамките на фонда, и тези, които са резултат от другите съответни политики, инструменти и действия на Общността.
Член 28
Отчет
1. Отговорният орган на всяка държава-членка взема необходимите мерки за гарантиране на мониторинг и оценка на действията.
За целта споразуменията и договорите, които той сключва с организациите, отговарящи за изпълнението на действия, включват клаузи, свързани със задължение за редовен подробен отчет за напредъка в изпълнението на тези действия и подробен окончателен отчет за изпълнението, в което се посочва и степента на постигане на обявените цели.
2. В рамките на девет месеца след крайната дата, към която са допустими разходите, установена в решението за съфинансиране, отнасящо се за годишната програма, отговорният орган изпраща на Комисията окончателен отчет на изпълнението на действията, както и декларация за окончателните разходи съгласно член 24, параграф 3.
3. Държавите-членки предоставят на Комисията:
а)
не по-късно от 31 декември 2006 г. доклад за оценка на изпълнението на съфинансираните от фонда действия;
б)
не по-късно от 30 юни 2009 г. и 30 юни 2012 г. доклад за оценка на резултатите и въздействието от действията, съфинансирани от фонда.
4. Комисията представя на Европейския парламент, на Съвета, на Икономическия и социален комитет и на Комитета на регионите:
a)
най-късно до 30 април 2007 г. междинен отчет за получените резултати, за количествените и качествените аспекти на изпълнението на фонда, както и, когато е приложимо, на всяко предложение за корекции;
б)
най-късно до 31 декември 2009 г. доклад за междинна оценка, както и предложение за удължаване срока на действие на фонда;
в)
най-късно до 31 декември 2012 г. доклад за оценка ex post.
ГЛАВА VI
ПРЕХОДНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 29
Многогодишна програма 2005-2007 г.
Чрез дерогация от член 15 при осъществяването на многогодишната програма за периода 2005-2007 г. се прилага следният график:
а)
не по-късно от 31 януари 2005 г. Комисията предоставя на държавите-членки насоките за програмите и указание за размера на отпусканите финансови средства за всяка от тях;
б)
не по-късно от 1 май 2005 г. държавите-членки определят националния отговорен орган, посочен в член 13, и представят на Комисията предложение за многогодишна програма за периода 2005-2007 г., посочено в член 15;
в)
в срок два месеца от получаването на предложението за многогодишна програма Комисията одобрява в съответствие с процедурата, предвидена в член 11, параграф 3, многогодишните програми.
Член 30
Годишна програма 2005 г.
Чрез дерогация от член 16 при осъществяването на програмата за финансовоотчетната 2005 г. се прилага следният график:
а)
до 31 януари 2005 г. Комисията предоставя на държавите-членки оценка на средствата, които им се разпределят;
б)
най-късно до 1 юни 2005 г. държавите-членки представят на Комисията предложението за годишна програма, посочено в член 16; това предложение следва да е придружено с изложение на системите за управление и контрол, които ще се използват, така че да се осигури ефективното и правомерно използване на средствата на Общността;
в)
Комисията приема решенията за съфинансиране в рамките на двата месеца след получаване на предложението на годишната програма, след проверка на елементите, предвидени в член 12, параграф 1, буква б).
Действително заплатените разходи в периода между 1 януари 2005 г. и датата на приемане на решенията за съфинансиране са допустими за подпомагане от страна на Фонда.
ГЛАВА VII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 31
Преразглеждане
По предложение на Комисията Съветът преразглежда настоящото решение най-късно до 31 декември 2010 г.
Член 32
Адресати
Адресати на настоящото решение, в съответствие с Договора за създаване на Европейската общност, са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 2 декември 2004 година.
NEUVOSTON PÄÄTÖS,
tehty 2 päivänä joulukuuta 2004,
Euroopan pakolaisrahaston perustamisesta kaudelle 2005-2010
(2004/904/EY)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 63 artiklan 2 kohdan b alakohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
on kuullut alueiden komiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Turvapaikka-asioita koskeva yhteinen politiikka, yhteinen eurooppalainen turvapaikkajärjestelmä mukaan lukien, on olennainen osa Euroopan unionin tavoitetta muodostaa vähitellen vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue, joka on avoin niille, jotka olosuhteiden pakosta oikeutetusti hakevat suojelua Euroopan unionissa.
(2)
Tällaisen politiikan täytäntöönpanon olisi perustuttava jäsenvaltioiden solidaarisuuteen, ja se edellyttää järjestelyjä, joilla pyritään edistämään pakolaisten ja siirtymään joutuneiden henkilöiden vastaanottamisesta ja vastaanottamisen seurauksista jäsenvaltioille aiheutuvien rasitusten tasapuolista jakautumista. Tätä varten päätöksellä 2000/596/EY (3) perustettiin Euroopan pakolaisrahasto kaudelle 2000-2004.
(3)
On tarpeen perustaa Euroopan pakolaisrahasto, jäljempänä ’rahasto’, kaudelle 2005-2010, jotta varmistetaan jatkuva solidaarisuus jäsenvaltioiden kesken ottaen huomioon turvapaikka-asioiden alalla äskettäin hyväksytty yhteisön lainsäädäntö ja pakolaisrahaston ensimmäisen vaiheen täytäntöönpanosta vuosina 2000-2004 saadut kokemukset.
(4)
On tarpeen tukea jäsenvaltioiden toimintaa asianmukaisten vastaanotto-olosuhteiden tarjoamiseksi pakolaisille ja siirtymään joutuneille henkilöille, mukaan luettuina tasapuoliset ja tehokkaat turvapaikkamenettelyt kansainvälistä suojelua tarvitsevien henkilöiden oikeuksien suojelemiseksi.
(5)
Pakolaisten kotouttaminen sijoittautumismaansa yhteiskuntaan on yksi tavoitteista, jotka on vahvistettu 28 päivänä heinäkuuta 1951 tehdyssä, pakolaisten oikeusasemaa koskevassa Geneven yleissopimuksessa, sellaisena kuin se on täydennettynä 31 päivänä tammikuuta 1967 tehdyllä New Yorkin pöytäkirjalla. Euroopan unionin perusoikeuskirjaan kirjatut arvot on ulotettava koskemaan myös heitä. Tätä varten on tuettava jäsenvaltioiden toimia, joiden tarkoituksena on edistää näiden henkilöiden kotoutumista vastaanottavan valtion yhteiskuntaan, talouselämään ja kulttuuriin, sillä näin edistetään muun muassa taloudellista ja sosiaalista koheesiota, joiden ylläpitäminen ja vahvistaminen kuuluvat perustamissopimuksen 2 artiklassa sekä 3 artiklan 1 kohdan k alakohdassa mainittuihin yhteisön keskeisiin tavoitteisiin.
(6)
On sekä jäsenvaltioiden että asianomaisten henkilöiden edun mukaista, että silloin kun pakolaisten ja siirtymään joutuneiden henkilöiden sallitaan oleskella jäsenvaltioiden alueella, heille annetaan myös mahdollisuus tulla toimeen omalla työllään asiaa koskevien yhteisön välineiden säännösten mukaisesti.
(7)
Koska rakennerahastoista tuettavat toimenpiteet ja muut yhteisön toimenpiteet yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen alalla eivät yksin riitä kotoutumisen edistämiseen, on suotavaa tukea erityistoimia, jotta pakolaiset ja siirtymään joutuneet henkilöt voisivat täysimääräisesti hyötyä käyttöön otetuista ohjelmista.
(8)
Tarvitaan konkreettista tukea sellaisten olosuhteiden luomiseksi tai parantamiseksi, joissa pakolaiset ja siirtymään joutuneet henkilöt voivat halutessaan tehdä tietoisen päätöksen lähteä jäsenvaltioiden alueelta ja palata kotimaahansa.
(9)
Rahastosta olisi voitava myöntää tukea toimiin, joihin osallistuu toimijoita kahdesta tai useammasta jäsenvaltiosta, sekä yhteisön edun mukaisiin toimiin näillä aloilla, ja olisi kannustettava jäsenvaltioiden välistä kokemustenvaihtoa tehokkaimpien menettelytapojen löytämiseksi ja edistämiseksi.
(10)
Olisi muodostettava vararahasto hätätoimenpiteitä varten tilapäisen suojelun tarjoamiseksi tilanteissa, joissa suuri joukko siirtymään joutuneita henkilöitä hakee turvaa, vähimmäisvaatimuksista tilapäisen suojelun antamiseksi siirtymään joutuneiden henkilöiden joukoittaisen maahantulon tilanteissa, ja toimenpiteistä näiden henkilöiden vastaanottamisen ja vastaanottamisesta jäsenvaltioille aiheutuvien rasitusten tasapuolisen jakautumisen edistämiseksi 20 päivänä heinäkuuta 2001 annetun neuvoston direktiivin 2001/55/EY (4) mukaisesti.
(11)
Jotta taloudellinen yhteisvastuu voidaan toteuttaa tehokkaalla ja oikeasuhteisella tavalla ja ottaen huomioon Euroopan pakolaisrahaston täytäntöönpanosta vuosina 2000-2004 saadut kokemukset, olisi erotettava toisistaan komission ja jäsenvaltioiden vastuualueet rahaston täytäntöönpanon ja hallinnoinnin osalta. Tätä varten jäsenvaltioiden olisi nimettävä asiaankuuluvat kansalliset viranomaiset ja määritettävä näiden tehtävät.
(12)
Euroopan pakolaisrahaston tuki on tehokkaampaa ja se voidaan kohdentaa paremmin, jos tukikelpoisten toimien yhteisrahoitus perustuu kahteen monivuotiseen suunnitelmaan ja kunkin jäsenvaltion oman tilanteensa ja tarpeidensa perusteella laatimaan vuotuiseen työohjelmaan.
(13)
On kohtuullista jakaa varoja suhteessa niihin rasituksiin, joita kullekin jäsenvaltiolle aiheutuu sen vastaanottaessa pakolaisia ja siirtymään joutuneita henkilöitä sekä kansallisten ohjelmien puitteissa kansainvälistä suojelua saavia pakolaisia.
(14)
Tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (5) mukaisesti.
(15)
Euroopan pakolaisrahastosta tuettujen toimien tehokkuuden yhtenä takeena on tehokas seuranta. On tarpeen määritellä edellytykset seurannan toteuttamiselle.
(16)
Rajoittamatta komission vastuuta varainhoidon valvonnan alalla olisi säädettävä jäsenvaltioiden ja komission yhteistyöstä tällä alalla.
(17)
Jäsenvaltioiden olisi annettava riittävät takeet täytäntöönpanon järjestelyjen ja laadun osalta. On tarpeen täsmentää jäsenvaltioiden vastuu sääntöjenvastaisuuksien ja rikkomisten selvittämisestä ja oikaisemisesta sekä komission vastuu siinä tapauksessa, että jäsenvaltiot eivät täytä velvoitteitaan.
(18)
Euroopan pakolaisrahastosta tuettavien toimien tehokkuus ja vaikutukset riippuvat myös toimenpiteiden arvioinnista. Olisi määriteltävä selkeästi tähän liittyvät jäsenvaltioiden ja komission vastuualueet sekä järjestelyt, joiden avulla voidaan varmistaa arvioinnin luotettavuus.
(19)
Toimien arviointi olisi järjestettävä siten, että niitä voidaan tarkistaa ohjelmakauden aikana ja arvioida niiden vaikutuksia, ja arviointimenettely olisi nivottava toimien seurantaan.
(20)
Tämän päätöksen tavoitetta, eli pakolaisten ja siirtymään joutuneiden henkilöiden vastaanottamisen ja siitä jäsenvaltioille aiheutuvien rasitusten tasapuolisen jakautumisen edistämistä, ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, vaan se voidaan saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimia perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Kyseisessä artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä päätöksessä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi.
(21)
Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta tehdyn pöytäkirjan 3 artiklan mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta on ilmoittanut haluavansa osallistua tämän päätöksen tekemiseen ja soveltamiseen.
(22)
Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta tehdyn pöytäkirjan 3 artiklan mukaisesti Irlanti on ilmoittanut haluavansa osallistua tämän päätöksen tekemiseen ja soveltamiseen.
(23)
Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Tanskan asemasta tehdyn pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen tekemiseen, se ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
I LUKU
TAVOITTEET JA TEHTÄVÄT
1 artikla
Perustaminen ja tavoitteet
1. Tällä päätöksellä perustetaan Euroopan pakolaisrahasto, jäljempänä ’rahasto’, kaudelle, joka alkaa 1 päivänä tammikuuta 2005 ja päättyy 31 päivänä joulukuuta 2010.
2. Rahaston tarkoituksena on tukea ja edistää jäsenvaltioiden toimia, jotka koskevat pakolaisten ja siirtymään joutuneiden henkilöiden vastaanottamista ja vastaanottamisen seurauksien kantamista, myöntämällä yhteisrahoitusta tässä päätöksessä tarkoitettuihin toimiin ottaen huomioon näitä aloja koskeva yhteisön lainsäädäntö.
2 artikla
Rahoitussäännökset
1. Rahoitusohje tämän rahaston täytäntöönpanemiseksi 1 päivästä tammikuuta 200531 päivään joulukuuta 2006 on 114 miljoonaa euroa.
2. Budjettivallan käyttäjä myöntää rahaston vuotuiset määrärahat rahoitusnäkymien puitteissa.
3 artikla
Toimien kohderyhmät
Tässä päätöksessä tarkoitetut kohderyhmät ovat seuraavat:
1)
kolmansien maiden kansalaiset tai kansalaisuudettomat henkilöt, joilla on 28 päivänä heinäkuuta 1951 tehdyssä pakolaisten oikeusasemaa koskevassa Geneven yleissopimuksessa ja sen vuoden 1967 lisäpöytäkirjassa määritelty pakolaisasema ja tämän aseman perusteella lupa oleskella jossakin jäsenvaltiossa;
2)
kolmansien maiden kansalaiset tai kansalaisuudettomat henkilöt, jotka saavat kolmansien maiden kansalaisten tai kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua tarvitseviksi henkilöiksi koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä myönnetyn suojelun sisällöstä 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetussa neuvoston 2004/83/EY (6) direktiivissä tarkoitettua toissijaista suojelua;
3)
kolmansien maiden kansalaiset tai kansalaisuudettomat henkilöt, jotka ovat hakeneet 1 tai 2 kohdassa mainittua suojelua;
4)
kolmansien maiden kansalaiset tai kansalaisuudettomat henkilöt, jotka saavat direktiivissä 2001/55/EY tarkoitettua tilapäistä suojelua.
4 artikla
Toimet
1. Rahastosta tuetaan jäsenvaltioissa toteutettavia toimia, jotka liittyvät yhteen tai useampaan seuraavista asioista:
a)
vastaanotto-olosuhteisiin ja turvapaikkamenettelyihin;
b)
sellaisten 3 artiklassa tarkoitettujen henkilöiden kotouttamiseen, joiden oleskelu jäsenvaltiossa on pysyvää ja vakiintunutta;
c)
3 artiklassa tarkoitettujen henkilöiden vapaaehtoiseen paluuseen edellyttäen, että asianomaiset henkilöt eivät ole saaneet uutta kansalaisuutta eivätkä poistuneet jäsenvaltion alueelta.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen toimien avulla tuetaan erityisesti asiaa koskevan voimassa olevan ja tulevan yhteisön lainsäädännön säännösten täytäntöönpanoa yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän alalla.
3. Toimien täytäntöönpanossa on otettava huomioon hädänalaisten henkilöiden, kuten alaikäisten, vailla huoltajaa olevien alaikäisten, vammaisten, vanhuksien, raskaana olevien naisten, alaikäisten lasten yksinhuoltajien sekä kidutuksen, raiskauksen tai muun vakavan psyykkisen, fyysisen tai seksuaalisen väkivallan kohteeksi joutuneiden henkilöiden erityistilanne.
5 artikla
Vastaanotto-olosuhteisiin ja turvapaikkamenettelyihin liittyvät tukikelpoiset kansalliset toimet
Rahastosta voidaan myöntää tukea toimille, jotka liittyvät vastaanotto-olosuhteisiin ja turvapaikkamenettelyihin ja erityisesti:
a)
majoittamiseen liittyviin perusrakenteisiin tai palveluihin;
b)
aineellisen avun antamiseen ja fyysisten tai psyykkisten sairauksien hoitoon;
c)
sosiaaliapuun taikka hallinnollisia menettelyjä koskevien tietojen ja avun antamiseen;
d)
oikeus- ja kieliapuun;
e)
koulutukseen, kielenopintoihin ja muihin aloitteisiin, jotka vastaavat asianomaisten henkilöiden asemaa;
f)
tukipalvelujen, kuten kääntämisen ja koulutuksen, tarjontaan vastaanotto-olosuhteiden parantamiseksi sekä turvapaikkamenettelyjen tehokkuuden ja laadun parantamiseksi;
g)
niille paikallisille yhteisöille tarkoitettuun tiedottamiseen, jotka joutuvat tekemisiin vastaanotettavien kanssa vastaanottavassa maassa.
6 artikla
Kotouttamiseen liittyvät tukikelpoiset kansalliset toimet
Rahastosta voidaan myöntää tukea toimille, jotka liittyvät 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen henkilöiden sekä heidän perheenjäsentensä kotouttamiseen jäsenvaltion yhteiskuntaan ja erityisesti:
a)
neuvontaan ja apuun muun muassa majoituksen, toimeentulon, työmarkkinoille pääsyn, fyysisten ja psyykkisten sairauksien hoidon sekä sosiaalihuollon alalla;
b)
edunsaajien sopeuttamiseen jäsenvaltion yhteiskuntaan sosiaalisella ja kulttuurisella tasolla sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjassa vahvistettujen arvojen sisäistämiseen;
c)
asianomaisten henkilöiden kannustamiseen osallistumaan pysyvästi ja kestävästi jäsenvaltion yhteiskunnalliseen ja kulttuurielämään;
d)
yleissivistävään ja ammatilliseen koulutukseen sekä kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen ja tutkintojen tunnustamiseen kohdistuviin toimenpiteisiin;
e)
asianomaisten auttamiseen omatoimisuuteen ja toimeentulonsa hankkimiseen;
f)
mielekkään kanssakäymisen ja rakentavan vuoropuhelun edistämiseen asianomaisten henkilöiden ja vastaanottavan yhteiskunnan välillä, mukaan lukien keskeisten kumppanien kuten kansalaisten, paikallisviranomaisten, pakolaisjärjestöjen, vapaaehtoisryhmien, ammattijärjestöjen ja erilaisten kansalaisyhteiskunnan edustajien osallistumisen edistäminen;
g)
asianomaisten henkilöiden taitojen kartuttamisen tukemistoimenpiteisiin, kielenopiskelu mukaan luettuna;
h)
asianomaisten henkilöiden tasavertaisuuden edistämiseen suhteessa julkisviranomaisten kanssa asiointiin ja näiden tekemiin päätöksiin.
7 artikla
Vapaaehtoiseen paluuseen liittyvät tukikelpoiset kansalliset toimet
Rahastosta voidaan myöntää tukea toimille, jotka liittyvät vapaaehtoiseen paluuseen ja erityisesti:
a)
vapaaehtoista paluuta koskeviin toimiin tai ohjelmiin sisältyvään tiedottamiseen ja neuvontaan;
b)
lähtömaissa tai -alueilla tai edellisessä asuinpaikassa vallitsevasta tilanteesta tiedottamiseen;
c)
yleissivistävää tai ammatillista koulutusta ja uudelleenasettautumista koskevaan tukeen;
d)
toimiin, joita Euroopan unionissa asuvien lähtömaasta tulleiden henkilöiden muodostamat yhteisöt toteuttavat helpottaakseen tässä päätöksessä tarkoitettujen henkilöiden vapaaehtoista paluuta;
e)
toimiin, jotka helpottavat vapaaehtoista paluuta koskevien kansallisten ohjelmien järjestämistä ja täytäntöönpanoa.
8 artikla
Yhteisön toimet
1. Edellä 5, 6 ja 7 artiklassa tarkoitettujen toimien lisäksi rahaston käytettävissä olevista varoista enintään 7 prosenttia voidaan komission aloitteesta käyttää 2 kohdassa tarkoitettujen turvapaikkapolitiikkaa sekä pakolaisia ja siirtymään joutuneita henkilöitä koskevien, valtioiden rajat ylittävien tai koko yhteisön edun mukaisten toimien rahoittamiseen.
2. Tukikelpoiset yhteisön toimet voivat koskea erityisesti:
a)
yhteisön lainsäädännön ja hyvien käytänteiden täytäntöönpanoon liittyvän yhteisön tason yhteistyön edistämistä;
b)
tukea valtioiden rajat ylittävien yhteistyöverkostojen perustamiseen ja pilottihankkeisiin, jotka perustuvat valtioiden rajat ylittävään kumppanuuteen kahdessa tai useammassa jäsenvaltiossa sijaitsevien laitosten välillä, innovoinnin edistämiseksi, kokemusten ja hyvien käytänteiden vaihdon helpottamiseksi sekä turvapaikkapolitiikan laadun parantamiseksi;
c)
tukea unionin turvapaikkapolitiikkaa ja 3 artiklassa tarkoitettujen henkilöiden tilannetta ja olosuhteita koskeville valtioiden rajat ylittäville tiedotushankkeille;
d)
tukea parhaita käytänteitä ja rahaston kaikkia muita näkökohtia koskevien tietojen levittämiselle ja vaihdolle, tieto- ja viestintätekniikoiden käyttö mukaan luettuna.
3. Vuotuinen työohjelma, jossa määrätään yhteisön toimien painopisteistä, hyväksytään 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla menettelyllä.
9 artikla
Hätätoimenpiteet
1. Direktiivissä 2001/55/EY tarkoitettuja tilapäiseen suojeluun liittyviä järjestelyjä toteutettaessa rahastosta myönnetään jäsenvaltioille tukea myös hätätoimenpiteiden toteuttamiseen 4 artiklassa tarkoitettujen toimien ohella ja niiden lisäksi.
2. Tukikelpoiset hätätoimenpiteet voivat käsittää seuraavantyyppisiä toimia:
a)
vastaanotto ja majoitus;
b)
perustoimeentulo, mukaan lukien ruoka ja vaatetus;
c)
lääkinnällinen, psykologinen tai muu apu;
d)
asianomaisten henkilöiden vastaanottamisesta ja hätätoimenpiteiden toteuttamisesta aiheutuvat henkilöstö- ja hallintokulut;
e)
logistiikka- ja kuljetuskulut.
II LUKU
TÄYTÄNTÖÖNPANO- JA HALLINNOINTISÄÄNNÖKSET
10 artikla
Soveltaminen
Komissio vastaa tämän päätöksen panemisesta täytäntöön ja hyväksyy tarvittavat täytäntöönpanosäännöt.
11 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa komitea.
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 4 ja 7 artiklaa.
Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.
3. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 3 ja 7 artiklaa.
4. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
12 artikla
Komission ja jäsenvaltioiden vastuualueet
1. Komissio:
a)
hyväksyy 15 artiklassa säädettyjen monivuotisten ohjelmien painopisteitä koskevat suuntaviivat 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti ja ilmoittaa jäsenvaltioille rahaston alustavat rahoitusosuudet;
b)
varmistaa Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamista koskevan vastuunsa mukaisesti, että jäsenvaltioissa on käytössä asianmukaiset ja moitteettomasti toimivat hallinnointi- ja valvontajärjestelmät, jotta yhteisön varoja käytetään sääntöjen mukaisesti ja tehokkaasti. Tätä varten se tarkastaa etukäteen asiakirjojen ja tarkastuskäyntien perusteella vastuuviranomaisten soveltamat täytäntöönpanomenettelyt, valvontajärjestelmät, kirjanpitomenettelyt sekä hankinta- ja avustusten myöntämismenettelyt. Komissio suorittaa tarvittaessa uusia tarkastuksia, kun menettelyihin tai järjestelmiin tehdään olennaisia muutoksia;
c)
vastaa 8 artiklassa tarkoitettujen yhteisön toimien täytäntöönpanosta.
2. Jäsenvaltiot:
a)
vastaavat rahastosta tuettavien kansallisten toimien täytäntöönpanosta;
b)
toteuttavat toimenpiteet, jotka ovat tarpeen rahaston tehokkaan toiminnan varmistamiseksi kansallisella tasolla, ja ottavat siihen mukaan kaikki turvapaikkapolitiikan toimijat kansallisten käytänteiden mukaisesti;
c)
nimeävät vastuuviranomaisen, jonka tehtävänä on hallinnoida rahastosta tuettavia kansallisia toimia asiaa koskevan yhteisön lainsäädännön ja moitteettoman varainhoidon periaatteen mukaisesti;
d)
kantavat ensisijaisen vastuun toimiin liittyvästä varainhoidon valvonnasta ja huolehtivat siitä, että hallinnointi- ja valvontajärjestelmiä sovelletaan siten, että varmistetaan yhteisön varojen tehokas ja sääntöjenmukainen käyttö. Jäsenvaltioiden on esitettävä komissiolle kuvaus näistä järjestelmistä;
e)
varmistavat, että komissiolle esitettävät menoilmoitukset ovat asianmukaisia ja että ne pohjautuvat kirjanpitoon, joka perustuu tarkistettavissa oleviin tositteisiin;
f)
tekevät komission kanssa yhteistyötä 17 artiklan täytäntöönpanon edellyttämien tilastotietojen keräämiseksi.
3. Komissio huolehtii yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa:
a)
Euroopan pakolaisrahaston tuella vuosina 2000-2004 toteutettujen ja vuosina 2005-2010 toteutettavien toimien tulosten levittämisestä;
b)
rahastosta tuettuihin toimiin liittyvästä tarkoituksenmukaisesta tiedottamisesta, julkisuudesta ja seurannasta;
c)
toimien yleisestä johdonmukaisuudesta ja siitä, että ne täydentävät muita yhteisön asiaa koskevia politiikkoja, välineitä ja toimia.
13 artikla
Vastuuviranomaiset
1. Kukin jäsenvaltio nimeää vastuuviranomaisen, joka hoitaa kaiken yhteydenpidon komissioon. Tämä viranomainen on jäsenvaltion hallintoyksikkö tai kansallinen julkishallinnon laitos. Vastuuviranomainen voi siirtää täytäntöönpanotehtävistään osan tai kaikki muulle julkishallinnon laitokselle tai jäsenvaltion lainsäädännön mukaan toimivalle yksityisoikeudelliselle laitokselle, jolla on julkisen palvelun tehtävä. Jos jäsenvaltio nimeää vastuuviranomaiseksi muun kuin itsensä, sen on määrättävä kaikista yhteyksiään vastuuviranomaiseen ja vastuuviranomaisen yhteyksiä komissioon koskevista järjestelyistä.
2. Vastuuviranomaiseksi nimetyn laitoksen tai muun valtuutetun viranomaisen on täytettävä seuraavat vähimmäisvaatimukset:
a)
sen on oltava oikeushenkilö, paitsi jos se on jäsenvaltion hallintoyksikkö;
b)
sillä on oltava hallinnoitavikseen saamiensa yhteisön varojen määrää vastaavat taloudelliset ja hallinnolliset edellytykset, joiden avulla se kykenee hoitamaan tehtävänsä asianmukaisesti yhteisön varainhoitoa koskevia sääntöjä noudattaen.
3. Vastuuviranomaisen on hoidettava muun muassa seuraavat tehtävät:
a)
asiaankuuluvien yhteistyökumppanien konsultointi monivuotisen ohjelman laatimista varten;
b)
tarjouskilpailujen ja ehdotuspyyntöjen organisointi ja julkaiseminen;
c)
rahastosta myönnettävää yhteisrahoitusta koskevien valinta- ja myöntämismenettelyjen järjestäminen seurattavuuden ja tasapuolisen kohtelun periaatteita noudattaen sekä toteuttaen kaikki tarpeelliset toimenpiteet mahdollisten eturistiriitojen välttämiseksi;
d)
sen varmistaminen, että rahastosta myönnetty yhteisrahoitus nivoutuu saman alan kansallisista ja yhteisön rahoitusvälineistä myönnettävään rahoitukseen ja täydentää sitä;
e)
toimien yleis-, sopimus- ja rahoitushallinnointi;
f)
tiedotus ja neuvonta sekä tulosten levittäminen;
g)
seuranta ja arviointi;
h)
yhteistyö ja yhteydenpito komission sekä muiden jäsenvaltioiden vastuuviranomaisten kanssa.
4. Jäsenvaltio antaa vastuuviranomaiselle tai valtuutetulle viranomaiselle riittävät resurssit, jotta se pystyy suorittamaan tehtävänsä asianmukaisesti ja jatkamaan toimintaansa rahastosta rahoitettavien toimien täytäntöönpanon ajan. Kyseiset toimet voidaan rahoittaa 18 artiklassa tarkoitetusta teknisestä ja hallinnollisesta tuesta.
5. Komissio vahvistaa 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti säännöt, jotka koskevat jäsenvaltioiden hallinnointi- ja valvontajärjestelmiä, rahastosta myönnetyn yhteisrahoituksen avulla toteutettujen kansallisten toimien yleis- ja taloushallintoa koskevat säännöt mukaan luettuina.
14 artikla
Valintaperusteet
Vastuuviranomainen valitsee toimet seuraavin perustein:
a)
jäsenvaltion tilanne ja tarpeet;
b)
kustannustehokkuus, ottaen huomioon toimen kohteena olevien henkilöiden määrän;
c)
rahoitusta hakevan järjestön ja sen mahdollisten yhteistyökumppaneiden kokemus, asiantuntemus, luotettavuus sekä niiden rahoitusosuus;
d)
kyseisten toimien ja muiden Euroopan unionin yleisestä talousarviosta tai osana kansallisia ohjelmia rahoitettavien toimien keskinäinen täydentävyys.
III LUKU
OHJELMAT
15 artikla
Monivuotiset ohjelmat
1. Toimet toteutetaan jäsenvaltioissa kahden monivuotisen ohjelmakauden perusteella, jotka kumpikin kestävät kolme vuotta (2005-2007 ja 2008-2010).
2. Jokainen jäsenvaltio esittää 12 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen, monivuotisten ohjelmien painopisteitä koskevien suuntaviivojen ja komission ilmoittamien alustavien rahoitusosuuksien pohjalta kutakin ohjelmakautta varten ehdotuksen monivuotiseksi ohjelmaksi, joka sisältää muun muassa seuraavat seikat:
a)
kuvaus jäsenvaltiossa vallitsevasta tilanteesta 3 artiklassa tarkoitettujen henkilöiden vastaanottojärjestelyjen, turvapaikkamenettelyjen, kotouttamisen ja vapaaehtoisen paluun alalla;
b)
analyysi vastaanottojärjestelyjä, turvapaikkamenettelyjä, kotouttamista ja vapaaehtoista paluuta koskevista jäsenvaltion tarpeista sekä selvitys toiminnallisista tavoitteista, joiden avulla näihin tarpeisiin on tarkoitus vastata ohjelmakauden aikana;
c)
strategia, jonka avulla näihin tavoitteisiin pyritään, ja niiden saavuttamista koskevat painopisteet, joiden määrittelyssä on otettu huomioon 13 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetun yhteistyökumppanien konsultoinnin tulokset, sekä lyhyt selvitys toimista, joiden avulla painopisteet on tarkoitus toteuttaa;
d)
strategian yhteensopivuus muiden alueellisten, kansallisten ja yhteisön välineiden kanssa;
e)
ohjeellinen rahoitussuunnitelma, jossa täsmennetään kunkin tavoitteen ja vuoden osalta rahaston ehdotettu rahoitusosuus sekä julkisista tai yksityisistä lähteistä saatavan yhteisrahoituksen kokonaismäärä.
3. Jäsenvaltioiden on esitettävä monivuotista ohjelmaa koskeva ehdotuksensa viimeistään neljän kuukauden kuluttua siitä, kun komissio on antanut niille tiedoksi asianomaista ohjelmakautta koskevat suuntaviivat ja alustavat rahoitusosuudet.
4. Komissio hyväksyy ehdotukset monivuotisiksi ohjelmiksi 11 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti kolmen kuukauden kuluessa niiden vastaanottamisesta 12 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuissa suuntaviivoissa esitettyjen suositusten perusteella.
16 artikla
Vuosiohjelmat
1. Komission hyväksymät monivuotiset ohjelmat pannaan täytäntöön vuotuisten työohjelmien avulla.
2. Komissio esittää jäsenvaltioille vuosittain viimeistään 1 päivänä heinäkuuta arvion määrärahoista, jotka niille myönnetään seuraavaksi vuodeksi vuosittaisessa talousarviomenettelyssä kohdennetuista kokonaisvaroista 17 artiklassa määriteltyjen laskentasääntöjen mukaisesti.
3. Jäsenvaltioiden on esitettävä komissiolle vuosittain viimeistään 1 päivänä marraskuuta ehdotus seuraavan vuoden ohjelmaksi, joka on laadittu hyväksytyn monivuotisen ohjelman perusteella ja jossa on:
a)
yleissäännöt, joiden mukaan vuosiohjelman perusteella rahoitettavat toimet valitaan, jos nämä eroavat monivuotisessa ohjelmassa vahvistetuista säännöistä;
b)
selvitys vuosiohjelman täytäntöönpanoon liittyvistä vastuuviranomaisen tehtävistä;
c)
ehdotus rahastosta myönnettävän rahoituksen jakautumisesta ohjelman eri toimien kesken sekä maininta vuosiohjelman täytäntöönpanoon tarvittavan 18 artiklassa tarkoitetun teknisen ja hallinnollisen tuen kattamiseksi haettavasta määrästä.
4. Komissio tutkii jäsenvaltion ehdotuksen ottaen huomioon rahaston talousarviomenettelyssä saamien määrärahojen lopullisen määrän ja tekee päätöksen rahastosta myönnettävästä yhteisrahoituksesta viimeistään kyseisen vuoden maaliskuun 1 päivänä. Päätöksessä ilmoitetaan jäsenvaltiolle myönnetty määrä sekä menojen tukikelpoisuusaika.
5. Jos merkittävät muutokset vaikuttavat vuotuiseen ohjelmaan siten, että toimien välinen varojen siirto ylittää 10 prosentilla kyseisenä vuonna jäsenvaltiolle osoitetun kokonaismäärän, jäsenvaltio toimittaa komission hyväksyttäväksi tarkistetun vuotuisen ohjelman viimeistään antaessaan 23 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun selvityksen.
17 artikla
Määrärahojen vuosittainen jakautuminen 5, 6 ja 7 artiklassa tarkoitettujen jäsenvaltioissa toteutettavien toimien kesken
1. Kukin jäsenvaltio saa rahaston vuotuisista määrärahoista 300 000 euron kiinteän määrän. Vuosina 2005, 2006 ja 2007 tämä määrä on uusien rahoitusnäkymien mukaisesti Euroopan unioniin 1 päivänä toukokuuta 2004 liittyneiden valtioiden osalta 500 000 euroa.
2. Loput vuosittain käytettävissä olevista määrärahoista jaetaan jäsenvaltioiden kesken seuraavasti:
a)
30 prosenttia määrärahoista suhteutettuna niiden henkilöiden määrään, jotka on hyväksytty johonkin 3 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuista kohderyhmistä kolmen edeltävän vuoden aikana;
b)
70 prosenttia määrärahoista suhteutettuna kolmen edeltävän vuoden aikana rekisteröityjen 3 artiklan 3 ja 4 kohdassa tarkoitettujen henkilöiden määrään.
3. Vertailulukuina käytetään viimeisimpiä lukuja, jotka Euroopan yhteisöjen tilastotoimisto on vahvistanut turvapaikka-alan tilastotietojen keräämistä ja analysointia koskevan yhteisön lainsäädännön mukaisesti.
18 artikla
Tekninen ja hallinnollinen tuki
Osa jäsenvaltiolle vuosittain myönnettävästä yhteisrahoituksesta voidaan varata toimien valmisteluun, seurantaan ja arviointiin tarvittavasta teknisestä ja hallinnollisesta tuesta aiheutuviin menoihin.
Tekniseen ja hallinnolliseen tukeen voidaan osoittaa vuosittain enintään 7 prosenttia jäsenvaltion koko vuotuisesta yhteisrahoitusosuudesta ja lisäksi 30 000 euroa.
19 artikla
Hätätoimenpiteitä koskevat erityiset säännökset
1. Jäsenvaltioiden on esitettävä komissiolle selvitys 9 artiklassa tarkoitettuja hätätoimenpiteitä koskevista tarpeista ja toimenpiteiden toteuttamissuunnitelma, jossa kuvataan suunnitellut toimet ja niiden toteuttamisesta vastaavat organisaatiot.
2. Rahastosta voidaan myöntää rahoitustukea 9 artiklassa tarkoitettuihin hätätoimenpiteisiin enintään kuuden kuukauden ajan, ja tuki voi olla enintään 80 prosenttia kunkin toimenpiteen kustannuksista.
3. Käytettävissä olevat varat jaetaan jäsenvaltioiden kesken niiden henkilöiden lukumäärän perusteella, jotka kussakin jäsenvaltiossa saavat 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tilapäistä suojelua.
4. Sovelletaan 20 artiklan 1 ja 2 kohtaa, 21 artiklaa sekä 23-26 artiklaa.
IV LUKU
VARAINHOITO JA VALVONTA
20 artikla
Rahoituksen rakenne
1. Rahastosta myönnetään rahoitusta avustuksina, joita ei tarvitse maksaa takaisin.
2. Rahastosta tuetuille toimille on myönnettävä yhteisrahoitusta julkisista tai yksityisistä lähteistä, niiden on oltava voittoa tavoittelemattomia, eivätkä ne saa olla oikeutettuja saamaan rahoitusta muista Euroopan unionin yleisestä talousarviosta rahoitettavista lähteistä.
3. Rahaston määrärahojen on täydennettävä jäsenvaltioiden tässä päätöksessä tarkoitettuihin toimiin myöntämiä julkisia tai muita vastaavia varoja.
4. Yhteisön osuus toimien rahoituksesta voi olla enintään:
a)
5, 6 ja 7 artiklassa tarkoitettujen jäsenvaltioissa toteutettavien toimien osalta 50 prosenttia yksittäisen toimen kokonaiskustannuksista. Osuutta voidaan korottaa 60 prosenttiin erityisen innovatiivisten, esimerkiksi valtioiden rajat ylittävien kumppanuuksien pohjalta toteutettavien toimien tai sellaisten toimien osalta, joihin osallistuu aktiivisesti 3 artiklassa mainittuja henkilöitä tai näiden kohderyhmien perustamia järjestöjä, ja korotetaan 75 prosenttiin koheesiorahaston piiriin kuuluvissa jäsenvaltioissa;
b)
8 artiklassa tarkoitettuihin yhteisön toimiin kuuluvien ehdotuspyyntöjen osalta 80 prosenttia yksittäisen toimen kokonaiskustannuksista.
5. Rahastosta myönnetään toimille yhteisön tukea yleensä enintään kolmeksi vuodeksi edellyttäen, että toimen edistymisestä annetaan säännöllisin väliajoin selvitys.
21 artikla
Tukikelpoisuus
1. Menojen on vastattava avustusten lopullisten edunsaajien suorittamia maksuja. Menojen tueksi on esitettävä maksukuitit tai kirjanpitoasiakirjat, joilla on vastaava todistusarvo.
2. Menoihin voidaan myöntää rahaston tukea vain, jos ne on todellisuudessa maksettu aikaisintaan 1 päivänä tammikuuta sinä vuonna, jota 16 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu yhteisrahoitusta koskeva komission päätös koskee.
3. Komissio vahvistaa 11 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti menojen tukikelpoisuutta koskevat säännöt 5, 6 ja 7 artiklassa tarkoitettujen, rahaston tuella jäsenvaltioissa toteutettavien toimien osalta.
22 artikla
Sitoumukset
Yhteisön talousarviositoumukset tehdään vuosittain 16 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun yhteisrahoitusta koskevan komission päätöksen perusteella.
23 artikla
Maksut
1. Komissio suorittaa rahastosta maksettavan rahoitustuen vastuuviranomaiselle talousarviositoumusten mukaisesti.
2. Jäsenvaltiolle maksetaan ensimmäisenä ennakkomaksuna 50 prosenttia määrästä, joka sille on myönnetty komission vuosittain tekemässä yhteisrahoituspäätöksessä, 60 päivän kuluessa siitä kun yhteisrahoitusta koskeva päätös on tehty.
3. Toinen ennakkomaksu maksetaan viimeistään kolmen kuukauden kuluttua siitä kun komissio on hyväksynyt selvityksen vuotuisen työohjelman täytäntöönpanosta sekä menoilmoituksen, jonka mukaan toteutuneet menot kattavat vähintään 70 prosenttia ensimmäisestä ennakkomaksusta. Komission maksama toinen ennakkomaksu voi olla enintään 50 prosenttia yhteisrahoituspäätöksessä myönnetystä kokonaismäärästä, eikä se missään tapauksessa voi olla enempää kuin erotus, joka saadaan, kun ensimmäisen ennakkomaksun määrä vähennetään niistä yhteisön varoista, jotka jäsenvaltio on sitonut vuosiohjelmaan sisältyvien toimien toteuttamiseen.
4. Loppumaksu on suoritettava viimeistään kolmen kuukauden kuluttua siitä, kun komissio on hyväksynyt vuosiohjelman lopullisen täytäntöönpanoselvityksen ja lopullisen menoilmoituksen, joista säädetään 24 artiklan 3 kohdassa ja 28 artiklan 2 kohdassa; muussa tapauksessa pyyntö palauttaa ne ensimmäisenä tai toisena ennakkomaksuna suoritetut määrät, jotka ylittävät lopullisen menoilmoituksen perusteella hyväksytyn rahaston rahoitusosuuden, on tehtävä samassa määräajassa.
24 artikla
Menoilmoitukset
1. Vastuuviranomaisen on huolehdittava kaikkien komissiolle tekemiensä menoilmoitusten osalta siitä, että kansallisia täytäntöönpano-ohjelmia hallinnoidaan asiaan sovellettavien yhteisön säädösten mukaisesti ja että varat käytetään moitteettoman varainhoidon periaatetta noudattaen.
2. Menoilmoitukset varmentaa vastuuviranomaisen hyväksyvästä osastosta toiminnallisesti riippumaton henkilö tai osasto.
3. Vastuuviranomaisen on toimitettava komissiolle lopullinen menoilmoitus yhdeksän kuukauden kuluessa siitä kun yhteisrahoituspäätöksessä menojen toteuttamiselle vahvistettu määräaika on päättynyt. Jos ilmoitusta ei ole toimitettu komissiolle määräajassa, komissio lopettaa vuotuisen ohjelman ja peruuttaa siihen liittyvät määrärahat ilman eri toimenpiteitä.
25 artikla
Jäsenvaltioiden suorittamat tilintarkastukset ja rahoitusoikaisut
1. Jäsenvaltioilla on ensisijainen vastuu valvoa toimien varainhoitoa, tämän kuitenkaan rajoittamatta komission vastuuta Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta. Tätä varten jäsenvaltioiden on toteutettava muun muassa seuraavat toimenpiteet:
a)
Ne suorittavat asianmukaisen otannan perusteella toimia koskevat tarkastukset, joiden on katettava vähintään 10 prosenttia kunkin vuosiohjelman tukikelpoisista kokonaismenoista ja edustava otos hyväksytyistä toimista. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tarkastukset ja toimien täytäntöönpano- tai maksumenettelyt on erotettu toisistaan asianmukaisesti.
b)
Ne ehkäisevät, tutkivat ja oikaisevat sääntöjenvastaisuudet ja ilmoittavat niistä komissiolle sääntöjen mukaisesti sekä tiedottavat sille hallinnollisten ja oikeudellisten toimenpiteiden edistymisestä.
c)
Ne varmistavat yhteistyössä komission kanssa, että yhteisön varoja käytetään moitteettoman varainhoidon periaatteen mukaisesti.
2. Jos sääntöjenvastaisuus on todettu, jäsenvaltiot tekevät vaadittavat rahoitusoikaisut sen mukaan, onko kyseessä yksittäinen vai järjestelmällinen sääntöjenvastaisuus. Jäsenvaltion tekemät rahoitusoikaisut toteutetaan siten, että rahastosta kyseisille toimille myönnetty yhteisön avustus peruutetaan joko kokonaan tai osittain, ja jos asianomainen jäsenvaltio ei palauta varoja asetetussa määräajassa, niistä peritään 26 artiklan 4 kohdan mukaista viivästyskorkoa.
3. Komissio vahvistaa 11 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti säännöt ja menettelyt niitä rahoitusoikaisuja varten, jotka jäsenvaltioiden on toteutettava 5, 6 ja 7 artiklassa tarkoitettujen, rahaston tuella jäsenvaltioissa toteutettujen toimien osalta.
26 artikla
Komission suorittamat tilintarkastukset ja rahoituskorjaukset
1. Tilintarkastustuomioistuimen toimivaltaa ja jäsenvaltioiden kansallisten lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten mukaisesti suorittamia tarkastuksia rajoittamatta komission virkamiehet ja muut sen palveluksessa olevat toimihenkilöt voivat tarkastaa paikalla erityisesti pistokokein rahastosta rahoitettuja toimia sekä hallinnointi- ja valvontajärjestelmiä vähintään kolmen työpäivän varoitusajalla. Komissio ilmoittaa asiasta asianomaiselle jäsenvaltiolle saadakseen kaiken tarvitsemansa avun. Asianomaisen jäsenvaltion virkamiehiä tai toimihenkilöitä voi osallistua näihin tarkastuksiin.
Komissio voi pyytää asianomaista jäsenvaltiota tekemään tarkastuksen paikalla todentaakseen yhden tai useamman toimen sääntöjenmukaisuuden. Komission virkamiehiä tai toimihenkilöitä voi osallistua näihin tarkastuksiin.
2. Jos komissio katsoo tarvittavat tarkastukset tehtyään, että jäsenvaltio ei ole täyttänyt sille 25 artiklan nojalla kuuluvia velvollisuuksiaan, se keskeyttää asianomaisia vuosiohjelmia koskeviin rahaston yhteisrahoituspäätöksiin liittyvien ennakkomaksujen tai loppumaksun maksatukset seuraavissa tapauksissa:
a)
jäsenvaltio ei pane toimia täytäntöön yhteisrahoituspäätöksessä sovitulla tavalla; tai
b)
toimi tai sen osa ei edellytä yhteisrahoitusta rahastosta kokonaan eikä osittain; tai
c)
hallinnointi- ja valvontajärjestelmissä on vakavia puutteita, jotka saattavat johtaa järjestelmään liittyviin sääntöjenvastaisuuksiin.
Tällaisessa tapauksessa komissio esittää jäsenvaltiolle perustellun pyynnön toimittaa selvitys asiasta ja tarvittaessa suorittaa oikaisut asetetussa määräajassa.
3. Jos asiasta ei ole päästy sopimukseen eikä jäsenvaltio ole tehnyt oikaisuja komission asettamassa määräajassa, komissio voi jäsenvaltion mahdolliset selvitykset huomioon ottaen päättää kolmen kuukauden kuluessa:
a)
vähentää ennakko- tai loppumaksujen määrää; tai
b)
tehdä tarvittavat rahoitusoikaisut peruuttamalla kyseisille toimille rahastosta myönnetyn avustuksen joko kokonaan tai osittain.
Jos a tai b alakohdan mukaista päätöstä ei tehdä, maksujen keskeytys päättyy välittömästi.
4. Aiheettomasti maksetut määrät tai palautettavat määrät on maksettava komissiolle. Jos maksettavaa määrää ei ole suoritettu komission asettamassa määräajassa, siihen lisätään Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioihinsa soveltaman korkokannan mukainen euromääräinen viivästyskorko korotettuna kolmella ja puolella prosenttiyksiköllä. Viitekorko, johon korotusta sovelletaan, on Euroopan unionin virallisen lehden C-sarjassa julkaistu viimeisen maksukuukauden ensimmäisen päivän korko.
5. Komissio vahvistaa 11 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti säännöt ja menettelyt niitä rahoitusoikaisuja varten, jotka se toteuttaa 5, 6 ja 7 artiklassa tarkoitettujen, rahaston yhteisrahoituksella jäsenvaltioissa toteutettujen toimien osalta.
V LUKU
SEURANTA, ARVIOINTI JA SELVITYKSET
27 artikla
Seuranta ja arviointi
1. Komissio suorittaa rahaston säännöllistä seurantaa yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa.
2. Komissio arvioi rahastoa säännöllisesti yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa arvioidakseen toteutettujen toimien tarkoituksenmukaisuutta, tehokkuutta ja vaikutuksia 1 artiklassa tarkoitettuihin tavoitteisiin nähden. Arvioinnissa komissio tarkastelee myös rahaston avulla ja yhteisön muiden asiaa koskevien politiikkojen, välineiden ja toimien mukaisesti toteutettujen toimien täydentävyyttä.
28 artikla
Selvitykset
1. Kunkin jäsenvaltion vastuuviranomainen toteuttaa tarvittavat toimenpiteet toimien seurannan ja arvioinnin varmistamiseksi.
Vastuuviranomaisen toimien täytäntöönpanosta vastaavien tahojen kanssa tekemissä sopimuksissa on oltava tätä varten lausekkeita, joissa velvoitetaan laatimaan säännöllisesti yksityiskohtainen selvitys toimien täytäntöönpanosta sekä yksityiskohtainen loppuselvitys asetettujen tavoitteiden saavuttamisesta.
2. Vastuuviranomaisen on toimitettava komissiolle toimien toteuttamista koskeva loppuselvitys sekä 24 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu lopullinen menoilmoitus yhdeksän kuukauden kuluessa siitä, kun kunkin vuosiohjelman yhteisrahoituspäätöksessä vahvistettu menojen tukikelpoisuusaika on päättynyt.
3. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle:
a)
viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2006 arviointiraportti rahastosta yhteisrahoitettujen toimien täytäntöönpanosta;
b)
viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2009 ja 30 päivänä kesäkuuta 2012 arviointiraportti rahastosta yhteisrahoitettujen toimien tuloksista ja vaikutuksista.
4. Komissio toimittaa Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle seuraavat asiakirjat:
a)
viimeistään 30 päivänä huhtikuuta 2007 välikertomuksen rahaston toiminnan tuloksista ja siihen liittyvistä laadullisista ja määrällisistä näkökohdista sekä tarvittaessa ehdotuksia sen muuttamiseksi;
b)
viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2009 väliarviointikertomuksen ja ehdotuksen rahaston toiminnan jatkamisesta;
c)
viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2012 jälkiarviointikertomuksen.
VI LUKU
SIIRTYMÄSÄÄNNÖKSET
29 artikla
Monivuotinen ohjelma kaudelle 2005-2007
Poiketen siitä, mitä 15 artiklassa säädetään, sovelletaan monivuotisen ohjelmasuunnitelman täytäntöönpanoon kaudella 2005-2007 seuraavaa aikataulua:
a)
komissio antaa jäsenvaltioille tiedoksi ohjelmasuunnittelun painopisteitä koskevat suuntaviivat ja niille myönnetyt alustavat rahoitusosuudet viimeistään 31 päivänä tammikuuta 2005;
b)
jäsenvaltioiden on nimettävä 13 artiklassa tarkoitettu kansallinen vastuuviranomainen ja esitettävä komissiolle 15 artiklassa tarkoitettu ehdotus kauden 2005-2007 monivuotiseksi ohjelmaksi viimeistään 1 päivänä toukokuuta 2005;
c)
komissio hyväksyy monivuotiset ohjelmat 11 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti kahden kuukauden kuluessa siitä kun se on saanut niitä koskevat ehdotukset.
30 artikla
Vuoden 2005 työohjelma
Poiketen siitä, mitä 16 artiklassa säädetään, täytäntöönpanossa varainhoitovuonna 2005 sovelletaan seuraavaa aikataulua:
a)
komissio toimittaa jäsenvaltioille arvion niille myönnettävistä määristä viimeistään 31 päivänä tammikuuta 2005;
b)
jäsenvaltiot toimittavat komissiolle 16 artiklassa tarkoitetun vuosiohjelmaehdotuksen viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2005; ehdotuksen mukana on toimitettava esitys niistä hallinnointi- ja valvontajärjestelmistä, joiden avulla on tarkoitus varmistaa, että yhteisöjen varoja käytetään tehokkaasti ja sääntöjen mukaisesti;
c)
komissio tekee yhteisrahoituspäätökset kahden kuukauden kuluessa siitä kun vuosiohjelmaehdotus on esitetty, tarkistettuaan 12 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut seikat.
Rahastosta voidaan myöntää tukea menoihin, jotka on suoritettu 1 päivän tammikuuta 2005 ja yhteisrahoituspäätöksen tekopäivän välisenä aikana.
VII LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
31 artikla
Uudelleentarkastelu
Neuvosto tarkastelee tätä päätöstä uudelleen komission ehdotuksen perusteella viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2010.
32 artikla
Osoitus
Tämä päätös on osoitettu jäsenvaltioille Euroopan yhteisön perustamissopimuksen mukaisesti.
Tehty Brysselissä 2 päivänä joulukuuta 2004.