32000L0009
L 106/21
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2000/9/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 20 март 2000 година
относно въжените линии за превоз на хора
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 47, параграф 2, и членове 55 и 95 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (3),
като имат предвид, че:
(1)
Въжените линии за превоз на хора (наричани по-долу „въжени линии“) се проектират, изграждат, пускат в експлоатация и използват с цел да се превозват хора. Въжените линии са съоръжения за превоз, които се използват предимно в планинските курорти и към тях спадат въжените железници, лифтовете, едновъжените кабинкови въздушни линии, седалковите въздушни линии, ски-влековете, но към тях могат да спадат и въжени линии, използвани в градския транспорт. Някои видове въжени линии могат да се основават на други, напълно различни основни принципи, които не могат да бъдат изключени a priori. Поради това би следвало да се приемат мерки за въвеждане на специфични изисквания, които да отговарят на същите условия за сигурност като тези, предвидени в настоящата директива.
(2)
Въжени линии се използват главно в туризма, особено в планинските региони, като този факт играе важна роля за икономиката на съответните региони и придобива все по-голямо значение в търговския баланс на държавите-членки. От техническа гледна точка, секторът на въжените линии има отношение и към индустриалните дейности, свързани с производството на оборудване, както и със сектора на строителните работи и гражданското строителство.
(3)
Държавите-членки отговарят за гарантирането на безопасността на въжените линии при тяхното изграждане, пускане в експлоатация, както и по време на тяхната експлоатация. Също така, заедно с компетентните органи, те носят отговорност в областта на използването на земите, благоустройството и опазването на околната среда. В националните законодателства има съществени различия, свързани с техники, специфични за дадена национална промишленост, както и с местни обичаи и производствени практики. Те предписват специфични размери и устройства, както и специфични характеристики. В светлината на тези обстоятелства производителите се задължават да определят продукцията си съобразно всеки пазар. Този факт възпрепятства намирането на стандартни решения и съответно влияе отрицателно на конкурентоспособността.
(4)
Съществените изисквания за сигурност и опазване на здравето следва да бъдат спазвани, за да се гарантира сигурността на въжените линии. Тези изисквания следва да бъдат прилагани разумно, за да може бъде отчетено същестуващото технологично равнище към момента на изграждането, както и задължителните технически и икономически изисквания.
(5)
Освен това, въжените линии могат да бъдат трансгранични и тогава тяхното изграждане може да се натъкне на противоречиви национални правни уредби.
(6)
Основните изисквания за сигурност и опазване здравето на хората, за опазване на околната среда и за защита на потребителите, които да се прилагат по отношение на въжените линии, на подсистемите и на техните предпазни устройства, би следвало да се определят за цялата Общност. Ако това не бъде направено, взаимното признаване на националните уредби би поставило неразрешими трудности, що се отнася до тълкуването и отговорността както от политическа, така и от техническа гледна точка. Освен това, без предварително определяне на хармонизирани нормативни изисквания, стандартизацията не е в състояние да разреши възникналите проблеми.
(7)
Отговорността за одобряване на въжените линии обикновено е поверена на служба на компетентните национални органи в различните държави-членки. В някои случаи одобрението на устройствата не може да бъде получено a priori, а само по молба на клиента. Освен това, задължителната проверка преди пускането в експлоатация на въжените линии може да доведе до отхвърляне на някои елементи или на някои технологични решения. Подобно състояние на нещата води до оскъпяване и удължаване на сроковете за доставка и е особено неблагоприятно за чуждите производители. От друга страна, въжените линии са обект на строго наблюдение от страна на публичните служби, включително и по време на тяхната експлоатация. Причините за тежки злополуки могат да бъдат свързани с избора на местността, със самата транспортна система, с изпълнението на строителството, или още с начина, по който системата се експлоатира и поддържа.
(8)
При това положение, сигурността на въжените линии зависи в еднаква степен от условията, свързани с местността, от качеството на промишлените продукти и от начина, по който те са сглобени, инсталирани на обекта и наблюдавани по време на експлоатацията. Това подчертава значението на наличието на всеобхватна концепция за въжените линии за оценка степента на сигурност, както и на общ подход на общностно равнище относно гаранциите за качество. При тези условия, за да се даде възможност на производителите да превъзмогнат трудностите, с които се сблъскват понастоящем, а на ползващите ги лица да се възползват пълноценно от въжените линии, както и за да се гарантира еднакво равнище на развитие във всички държави-членки, следва да се определи съвкупност от изисквания, както и процедури на контрол и проверка, които да се прилагат по еднакъв начин във всички държави-членки.
(9)
Ползващите въжени линии лица от всички държави-членки и от други държави трябва да имат гаранции, че ще се ползват със задоволително равнище на сигурност. Това изискване налага определянето на процедури и методи за преглед, контрол и проверка. Това води до използването на стандартизирани технически съоръжения, които трябва да бъдат вградени във въжените линии.
(10)
Когато Директива 85/337/ЕИО (4) на Съвета изисква това, следва да се оценява въздействието на въжените линии върху околната среда. Важно е, освен въздействията, посочени в цитираната директива, едновременно с това да се вземат под внимание опазването на околната среда и изискванията за устойчиво развитие на туризма.
(11)
Въжените линии могат да попаднат в приложното поле на Директива 93/38/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 г. относно съгласуване на процедурите за възлагане на обществени поръчки в областта на водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги (5).
(12)
Техническите спецификации би следвало да бъдат включени в общите документи и в техническите спецификации, типични за всяка поръчка. Тези технически спецификации следва да бъдат определени чрез позоваване на европейски спецификации, когато има такива.
(13)
За да може по-лесно да се докаже съобразяването със съществените изисквания, е полезно да са налице хармонизирани европейски стандарти, чието спазване дава възможност да се предполага, че продуктът съответства на цитираните съществени изисквания. Хармонизирани европейски стандарти се изготвят от частни организации и следва да запазят статута си на незадължителни стандарти. За тази цел, Европейският комитет по стандартизация (СEN) и Европейският комитет по стандартизация на електротехниката (Cenelec) са признати като органи, които са компетентни да приемат хармонизирани стандарти, съобразени с общите насоки на сътрудничеството между Комисията и тези два органа, подписани на 13 ноември 1984 г.
(14)
За целите на настоящата директива, хармонизиран стандарт е техническа спецификация (европейски стандарт или документ за хармонизиране), приета от единия или от другия от тези органи или и от двата, по заявление на Комисията, съгласно Директива 98/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 1998 г., предвиждаща процедура за информиране в областта на техническите стандарти и предписания и за правилата, отнасящи се до услугите на информационното общество (6), и в съответствие с посочените по-горе общи насоки. В областта на стандартизацията е добре Комисията да бъде подпомагана от комитета, посочен в цитираната директива, който ползва, когато това е необходимо, съветите на техническите експерти.
(15)
Само за предпазните устройства или подсистемите на съоръжение, съответстващи на национален стандарт, въвеждащ в националното законодателство хармонизиран стандарт, който е бил публикуван в Официален вестник на Европейските общности, се предполага, че отговарят на съответните съществени изисквания на настоящата директива, без да е необходима специална обосновка.
(16)
При липса на европейски спецификации, техническите спецификации би следвало, доколкото е възможно, да бъдат определени чрез позоваване на други стандарти, които се използват в Общността. Главните възложители на съоръжения могат да определят допълнителни спецификации, които са необходими, за да допълнят европейските спецификации или други стандарти. Тези разпоредби трябва, във всички случаи, да гарантират спазването на изискванията, хармонизирани на равнищена Общността, на които трябва да отговарят въжените линии.
(17)
Освен това, държавите-членки са заинтересовани да имат международна система на стандартизация, годна да създава стандарти, които на практика да се използват от партньорите в международната търговия и да отговарят на изискванията на политиката на Общността.
(18)
Понастоящем в някои държави-членки възложителите на съоръжения могат да посочат за всяка поръчка процедури на контрол и проверка в общите документи или в техническите спецификации. Тези процедури трябва в бъдеще, по-специално що се относя до предпазните устройства, да бъдат включени в рамките на Резолюция на Съвета от 21 декември 1989 г. относно общ подход при оценката на съответствието (7). Понятието предпазно устройство се отнася не само до материални обекти, а и до нематериални обекти, като например компютърни програми. Процедурите за оценка на съответствието на предпазните устройства трябва да се базират на използването на модулите, които са предмет на Решение 93/465/ЕИО на Съвета (8). За важните предпазни устройства следва да бъдат определени принципите и условията за прилагането на гаранцията за качество при проектирането. Това е необходимо, за да се подпомогне общото въвеждане на системата за гарантиране на каче ството в самите предприятия.
(19)
В рамките на методическия анализ на сигурността на въжените линии следва да се посочат устройствата, на които се основава сигурността на въжената линия.
(20)
Възложителите на изпълнението на съоръженията, като се позовават на европейските спецификации, определят в техническите си условия характеристиките, по-специално за предпазните устройства, които трябва да бъдат спазени от производителите съгласно договорните им задължения. При това положение, съответствието на устройствата е свързано главно с областта на тяхното използване, а не само с тяхното свободно движение на пазара на Общността.
(21)
Би следвало върху предпазните устройства да фигурира маркировката на ЕО, поставена или от производителя, или от упълномощено от него лице, което е установено в рамките на Общността; маркировката на ЕО означава, че предпазното устройство е съгласувано с разпоредбите на настоящата директива, както и с тези от други приложими директиви на Общността, отнасящи се до поставянето на маркировка на ЕО.
(22)
Не е необходимо да се поставя маркировката на ЕО върху подсистемите, по отношение на които се прилагат разпоредбите на настоящата директива, но въз основа на оценката на съответствие, осъществена според процедурата, предвидена за тази цел в настоящата директива, декларацията за съответствие е достатъчна. Това не засяга задължението на производителите да поставят върху някои подсистеми маркировката на ЕО, удостоверяваща съответствието им на други разпоредби на Общността, приложими за тях.
(23)
Отговорността на държавите-членки за сигурността, здравето и други аспекти, обхванати от съществените изисквания на тяхна територия, трябва да бъде призната в защитна клауза, която предвижда подходящи процедури на общностно равнище;
(24)
Необходима е процедура за проверка на подсистемите на дадена въжена линия преди тяхното пускане в експлоатация. Тази проверка трябва да дава възможност на органите да се уверят, че на всеки етап от проектирането, изграждането и пускането в експлоатация, полученият резултат отговаря на приложимите разпоредби на настоящата директива. Това трябва също да даде възможност на производителите да могат да разчитат на равно третиране в която и да е държава-членка. Следователно, трябва също да се установят принципите и условията на проверката на ЕО на подсистемите на една въжена линия.
(25)
Изискванията, свързани с експлоатацията на въжените линии, трябва да бъдат взети под внимание при анализа на безопасността, без все пак да се поставя под съмнение принципът на свободно движение на стоки или безопасността на въжените линии. Следователно, независимо, че самата експлоатация на въжените линии не е предмет на настоящата директива, Комисията трябва да предложи на държавите-членки серия от препоръки, за да гарантира висока степен на защита на ползващите лица, на персонала по експлоатацията и на третите лица при експлоатацията на въжените линии, разположени на тяхната територия.
(26)
За въжените линии технологични нововъведения могат да бъдат изпробвани в естествена големина само по повод направата на ново съоръжение. При това положение следва да се предвиди процедура, която да дава възможност за създаване на специални условия, като следи за спазване на съществените изисквания.
(27)
Въжените линии, за които вече е било получено разрешение, без да е започнало изпълнение на строителството, или които се намират вече в стадий на изграждане, трябва да бъдат съобразени с разпоредбите на настоящата директива, освен ако държавите-членки не вземат друго решение, което да бъде аргументирано и което същевременно гарантира също толкова високо равнище на защита. Разпоредбите на настоящата директива трябва да се спазват при преустройство на съществуващи въжени линии,, ако националното законодателство предвижда, че за тези изменения трябва да бъде получено разрешение.
(28)
Не е необходимо да се изисква привеждане в съответствие на всички съществуващи въжени линии с разпоредбите, приложими за новите въжени линии. Това обаче може да се окаже необходимо, ако основните цели във връзка със сигурността не са изпълнени. В такъв случай Комисията трябва да предложи серия от препоръки на държавите-членки, за да се осигури високо равнище на защита на потребителите на въжени линии, съществуващи на тяхна територия, в светлината на приложимите в тази област разпоредби за нови въжени линии.
(29)
Уведомените органи, отговорни за процедурите за оценка на съответствието както на предпазните устройства, така и на подсистемите на въжените линии трябва, особено при липса на европейски спецификации, да съгласуват решенията си във възможно най-голяма степен. Комисията трябва да следи за изпълнението на това.
(30)
Прилагането на съществените изисквания, особено по отношение на сигурността на съоръженията, както и съгласуването на процедурите, налага създаването на отделен комитет.
(31)
Необходимите мерки за привеждане в изпълнение на настоящата директива следва да се приемат в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно установяването на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (9),
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
1. Настоящата директива се прилага за въжените линии за превоз на хора.
2. За целите на настоящата директива под „въжени линии за превоз на хора“ се разбират съоръжения, състоящи се от множество съставни части, проектирани, произведени, монтирани и пуснати в експлоатация с цел превоз на хора.
Тези съоръжения, изградени на място, се използват за превоз на хора с транспортни средства или теглени от тегличи, чието окачване и/или теглене се осигурява от въжета, разположени по дължината на трасето.
3. Тези съоръжения включват:
а)
въжени железници и други съоръжения с превозни средства, носени от колела или от други устройства за окачване, където теглителната сила се осигурява от едно или повече въжета;
б)
лифтове, чиито превозни средства се носят и/или преместват посредством едно или повече носещи въжета; тази категория включва също кабинковите и седалковите лифтове;
в)
ски-влекове, при които ползващите ги лица биват изтегляни чрез тегличи посредством въже.
4. Настоящата директива се прилага по отношение на:
-
съоръженията, изградени и пуснати в експлоатация след нейното влизане в сила,
-
подсистемите и предпазните устройства, пуснати на пазара след нейното влизане в сила.
Тя се отнася до разпоредбите за хармонизиране, които са необходими и достатъчни, за да осигурят и гарантират спазването на съществените изисквания, посочени в член 3, параграф 1.
Ако важни характеристики на подсистемите или на предпазните устройства на съществуващи съоръжения са обект на промени, изискващи от страна на съответната държава-членка ново разрешение за пускане в експлоатация, тези изменения и тяхното въздействие върху съоръжението като цяло трябва да отговарят на съществените изисквания, посочени в член 3, параграф 1.
5. По смисъла на настоящата директива:
-
„съоръжение“ е пълната система, изградена на място, включваща инфраструктурата и подсистемите, изброени в приложение I; инфраструктурата, проектирана специално за всяко съоръжение и изградена на място, се съобразява с трасето на линията, характеристиките на системата, съоръженията на линията и станциите, които са необходими за изграждането и функционирането на съоръжението, включително и основите,
-
„предпазно устройство“ е всеки прост елемент, група от елементи, част от оборудване или пълно оборудване и всяко устройство, включено в съоръжението, за да гарантира сигурността му, определено посредством анализ за безопасност, чиято липса създава риск за безопасността на хората: ползващи лица, персонал по експлоатацията или трети лица,
-
„възложител на съоръжението“ е всяко физическо или юридическо лице, което възлага поръчката за изпълнение на въжената линия,
-
„функционална пригодност“ е съвкупността от техническите решения и мерки, които оказват влияние върху проектирането и изграждането и са необходими за безопасното функциониране на въжената линия,
-
„пригодност за поддържане“ е съвкупността от техническите решения и мерки, които имат влияние върху проектирането и изграждането и които са необходими за поддържането с оглед безопасното функциониране на въжената линия.
6. От приложното поле на настоящата директива са изключени:
-
асансьорите по смисъла на Директива 95/16/ЕО (10),
-
трамваите с традиционна конструкция, движени от кабели,
-
съоръжения, използвани за селскостопански цели,
-
специфичното оборудване за панаири, изградено на място или подвижно, както и съоръженията в увеселителните паркове, предназначени за свободното време и неизползвани като превозно средство за хора,
-
съоръжения в мините, както и съоръжения, изградени и използвани за промишлени цели,
-
речните салове, движени с въжета,
-
зъбчатите железници,
-
съоръженията, движени с вериги.
Член 2
1. Разпоредбите на настоящата директива се прилагат, без да се засяга приложението на другите директиви на Общността; спазването на съществените изисквания на настоящата директива може, все пак, да налага да се прибегне до специфични европейски спецификации, изготвени за тази цел.
2. Под „европейска спецификация“ се разбира обща техническа спецификация, европейско техническо одобрение или национален стандарт, въвеждащ в националното законодателство европейски стандарт.
3. Данните за европейските спецификации, които могат да бъдат общи технически спецификации, европейски технически решения по смисъла на Директива 93/38/ЕИО или национални стандарти, въвеждащи хармонизираните европейски стандари, се публикуват в Официален вестник на Европейските общности.
4. Държавите-членки публикуват данните за вътрешноправните норми, въвеждащи хармонизираните европейски стандарти.
5. При липса на европейски хармонизиран стандарт, държавите-членки приемат необходимите мерки, за да бъдат доведени до знанието на заинтересуваните страни вътрешноправните норми и съществуващите технически спецификации, които се смятат за важни или полезни за правилното въвеждане на съществените изисквания, посочени в член 3, параграф 1.
6. Допълнителните технически спецификации, необходими за допълване на европейските спецификации или другите стандарти, не трябва да застрашават спазването на съществените изисквания, посочени в член 3, параграф 1.
7. Когато една държава-членка или Комисията смята, че европейските спецификации, посочени в параграф 2, не отговарят напълно на съществените изисквания, посочени в член 3, параграф 1, Комисията или държавата-членка сезира комитета, посочен в член 17, като излага основанията си. Комитетът излиза със становище незабавно.
В светлината на становището на този комитет и когато се касае за хармонизирани европейски стандарти, след допитване до комитета, учреден по силата на Директива 98/34/ЕО, Комисията съобщава на държавите-членки дали е необходимо или не да се изключат съответните европейски спецификации от публикациите, посочени в параграф 3.
Член 3
1. Съоръженията, както и тяхната инфраструктура, подсистемите, както и предпазните устройства на едно съоръжение, трябва да отговарят на съществените изисквания, посочени в приложение II, и да са приложими за тях.
2. Когато една вътрешноправна норма, въвеждаща хармонизиран европейски стандарт, данните за който са били публикувани в Официален вестник на Европейските общности, отговаря на съществените изисквания за безопасност, посочени в приложение II, се предполага, че съоръженията и тяхната инфраструктура, подсистемите, както и предпазните устройства на едно съоръжение, изградени в съответствие с тази норма, отговарят на съответните съществени изисквания.
Член 4
1. Всеки проект за съоръжение трябва да бъде подложен, по молба на възложителя на съоръжението или на упълномощено от него лице, на анализ за безопасност, извършен в съответствие с приложение III, който взима предвид всички аспекти, отнасящи се до безопасността на системата и на заобикалящата я среда в рамките на проектирането, изграждането и пускането в експлоатация и дава възможност да се определят, въз основа на придобития опит, опасностите, които могат да възникнат по време на експлоатация.
2. Въз основа на анализа на безопасността се изготвя доклад за безопасността, който трябва да посочва предвидените мерки, за да се реагира на опасностите, и който трябва да включва списък на предпазните устройства и на подсистемите, които трябва да бъдат съобразени с разпоредбите на глави II и III.
ГЛАВА II
ПРЕДПАЗНИ УСТРОЙСТВА
Член 5
1. Държавите-членки взимат всички необходими мерки предпазните устройства да:
-
бъдат пуснати на пазара, само ако дават възможност за изграждане на съоръжения, отговарящи на съществените изисквания, посочени в член 3, параграф 1,
-
бъдат пуснати в експлоатация, само ако дават възможност да се създадат съоръжения, които няма опасност да засегнат сигурността и здравето на лицата и, според случая, сигурността на имуществото, когато са монтирани и поддържани по подходящ начин и използвани съобразно предназначението си.
2. Разпоредбите на настоящата директива не засягат възможността за държавите-членки да предписват, при спазване на Договора, изискванията, които те считат необходими за гарантиране защитата на хората, и по-специално на работниците, при използването на въпросните съоръжения, доколкото това не води до изменения на тези съоръжения по начин, който не е предвиден в настоящата директива.
Член 6
Държавите-членки не могат, въз основа на настоящата директива, да забраняват, ограничават или пречат на пускането на тяхна територия на пазара на предпазните устройства, предназначени да бъдат използвани в съоръжения, когато тези устройства отговарят на разпоредбите на настоящата директива.
Член 7
1. Държавите-членки приемат за съответстващи на разпоредбите на настоящата директива, отнасящи се до тях, предпазните устройства, посочени в член 4, параграф 2, които са снабдени с маркировката на ЕО за съответствие, чийто образец е включен в приложение IХ и към които е приложена декларацията на ЕО за съответствие, предвидена в приложение IV.
2. Преди пускането на пазара на едно предпазно устройство, производителят или упълномощено от него лице, установено в Общността, трябва:
а)
да подложи предпазното устройство на процедура по оценка на съответствието в съответствие с приложение V, и
б)
да постави маркировката на ЕО за съответствие върху предпазното устройство и въз основа на модулите на Решение 93/465/ЕИО да състави декларация на ЕО за съответствие съобразно приложение IV.
3. Процедурата за оценка на съответствието на едно предпазно устройство се извършва по заявление на производителя или на упълномощено от него лице, установено в Общността, от уведомения орган посочен в член 16 и се избира от него за тази цел.
4. Когато предпазните устройства са предмет на други директиви, отнасящи се до други аспекти и предвиждащи поставянето на маркировката на ЕО за съответствие, тя трябва да обозначава, че предпазните устройства съответстват и на разпоредбите на тези други директиви.
5. Когато нито производителят, нито упълномощено от него лице, установено в Общността, не са изпълнили задълженията по параграфи от 1 до 4, тези задължения преминават върху всяко лице, което пуска предпазното устройство на пазара в Общността. Същите задължения се прилагат и по отношение на този, който произвежда предпазното устройство за собствени нужди.
ГЛАВА III
ПОДСИСТЕМИ
Член 8
Държавите-членки вземат всички необходими мерки, за да бъдат подсистемите, предвидени в приложение I, пускани на пазара, само ако дават възможност за изграждане на съоръжения, които отговарят на съществените изисквания, посочени в член 3, параграф 1.
Член 9
Държавите-членки не могат, въз основа на настоящата директива, да забраняват, ограничават или затрудняват пускането на тяхна територия на пазара на подсистеми, предназначени да бъдат използвани в съоръжения, когато тези подсистеми отговарят на разпоредбите на настоящата директива.
Член 10
1. По смисъла на член 3, параграф 1 държавите-членки приемат за отговарящи на съответните съществени изисквания подсистемите, посочени в приложение I, към които е приложена декларацията на ЕО за съответствие, предвидена в приложение VI, и техническата документация, предвидена в параграф 3 на настоящия член.
2. Процедурата за изпитване на ЕО на подсистемите се извършва по искане на производителя или на упълномощено от него лице, установено в Общността, или, при липса на такова, на физическото или юридическо лице, което пуска съответната подсистема на пазара, от уведомения орган, посочен в член 16, който е избран от производителя, упълномощено от него лице или гореспоменатото трето лице за тази цел. Декларацията на ЕО за съответствие се изготвя от производителя, упълномощено от него лице или от гореспоменатото трето лице, въз основа на изпитването на ЕО, в съответствие с приложение VII.
3. Уведоменият орган изготвя сертификат на ЕО за изпитване в съответствие с приложение VII и техническата документация, която се прилага към него. Техническата документация трябва да съдържа всички необходими документи, отнасящи се до характеристиките на подсистемата, а в случаите, когато е необходимо, всички документи, удостоверяващи съответствието на предпазните устройства. Тя трябва, освен това, да съдържа всички относими подробности, отнасящи се до условията и ограничението на употребата им и до изискванията за поддръжката.
ГЛАВА IV
СЪОРЪЖЕНИЯ
Член 11
1. Всяка държава-членка определя процедурите за разрешаване строителството и пускането в експлоатация на съоръженията, разположени на нейна територия.
2. Държавите-членки взимат всички подходящи мерки и определят процедурите, необходими, за да се гарантира, че посочените в приложение I предпазни устройства и подсистеми, вградени в съоръженията, изградени на тяхна територия, са монтирани и пуснати в експлоатация, само ако позволяват изграждането на съоръжения, които е малко вероятно да застрашат сигурността и здравето на хората или, в зависимост от случая, сигурността на имуществото, когато са монтирани и поддържани по подходящ начин и използвани в съответствие с тяхното предназначение.
3. Когато една държава-членка прецени, че проектирането или изпълнението на едно предпазно устройство или на една подсистема, посочени в приложение I, съдържа новаторски елементи, тя взима всички подходящи мерки и може да постави специални условия за изграждането и/или пускането в експлоатация на съоръжения, съдържащи такива новаторски предпазни устройства или подсистеми. Тя уведомява незабавно Комисията, като посочва съображенията си. Комисията сезира незабавно комитета, посочен в член 17.
4. Държавите-членки взимат всички подходящи мерки съоръженията да могат да бъдат изграждани и пускани в експлоатация, само ако тяхното проектиране и изграждане гарантират спазването на съществените изисквания, посочени в член 3, параграф 1.
5. Държавите-членки не могат, на основание на разпоредбите, посочени в параграф 1, да забранят, ограничат или затруднят свободното движение на предпазните устройства и на подсистемите, предвидени в приложение I, към които е приложена декларация на ЕО за съответствие, по смисъла на членове 7 или 10.
6. Анализът за безопасност, декларациите на ЕО за съответствие и допълнителната техническа документация за предпазните устройства и за подсистемите, предвидени в приложение I, трябва да бъдат представени на компетентния орган, отговорен за одобрението на съоръжението, от възложителя на съоръжението или от упълномощено от него лице и едно копие трябва да бъде запазено на самото място, където се намира съоръжението.
7. Държавите-членки трябва да се уверят, че анализът за безопасност, докладът за безопасност и техническата документация са налице и че съдържат цялата документация за характеристиките на съоръжението, и в случаите, когато се налага, всички документи, удостоверяващи съответствието на предпазните устройства и на подсистемите, посочени в приложение I. Освен това, трябва да съществуват и документи, съдържащи необходимите условия, включително и ограниченията при експлоатацията, както и пълни указания относно техническото поддържане, надзора, настройването и поддръжката.
Член 12
Без да нарушават други законови разпоредби, държавите-членки не могат на тяхна територия да забраняват, ограничават или затрудняват изграждането и пускането в експлоатация на съоръжения, които отговарят на разпоредбите на настоящата директива.
Член 13
Държавите-членки гарантират едно съоръжение да остане в експлоатация, само ако то отговаря на условията, установени в доклада за безопасност.
ГЛАВА V
ПРЕДПАЗНИ МЕРКИ
Член 14
1. Когато държава-членка установи, че има опасност едно предпазно устройство, притежаващо маркировката на ЕО за съответствие, пуснато на пазара и използвано в съответствие с предназначението си, или една подсистема, към която има декларация на ЕО за съответствие, посочена в член 10, параграф 1, и използвана в съответствие с предназначението си, да застраши здравето и сигурността на хората и, според случая, сигурността на имуществото, тя взима всички подходящи мерки, за да ограничи условията за използване на това устройство или на тази подсистема или да забрани използването им.
Заинтересованата държава-членка уведомява незабавно Комисията за взетите мерки и посочва причините за своето решение, като уточнява дали несъответствието е следствие на, по-специално:
а)
неспазване на съществените изисквания, посочени в член 3, параграф 1;
б)
неточно прилагане на европейските спецификации, посочени в член 2, параграф 2, доколкото има позоваване на прилагането на тези спецификации;
в)
празноти в европейските спецификации, посочени в член 2, параграф 2.
2. Комисията се допитва до заинтересуваните страни в най-кратък срок. Когато в резултат на това допитване Комисията установи:
-
че мерките са оправдани, тя уведомява незабавно държавата-членка, която е поела инициативата, както и другите държави-членки; в случай че решението, посочено в параграф 1, се основава на празнота в европейските спецификации, Комисията, след допитване до заинтересуваните страни, започва процедурата, посочена в член 2, параграф 7, ако държавата-членка, взела решението, смята да продължи действието му,
-
че мерките, отнасящи се до едно предпазно устройство, са неоправдани, тя уведомява незабавно за това производителя или упълномощено от него лице, установено в Общността, както и държавата-членка, която е взела посочените мерки,
-
че мерките, отнасящи се до една подсистема, са неоправдани, тя уведомява незабавно за това производителя, упълномощено от него лице, установено в Общността, или, при липса на такъв, физическото или юридическото лице, пуснало подсистемата на пазара, както и държавата-членка, която е взела посочените мерки.
3. Когато едно предпазно устройство, което има маркировката на ЕО за съответствие, се окаже несъответстващо, компетентната държава-членка взима подходящи мерки срещу този, който е поставил тази маркировка и който е изготвил декларацията на ЕО за съответствие и уведомява за това Комисията и другите държави-членки.
4. Когато една подсистема, към която е приложена декларацията на ЕО за съответствие, се окаже несъответстваща, компетентната държава-членка взима подходящи мерки срещу този, който е изготвил декларацията на ЕО за съответствие, и уведомява за това Комисията и другите държави-членки.
5. Комисията следи държавите-членки да бъдат уведомени за резултатите от процедурата.
Член 15
Когато една държава-членка установи, че едно одобрено съоръжение, използвано в съответствие с предназначението си, би могло да застраши сигурността и здравето на хората и, според случая, сигурността на имуществото, тя взима всички подходящи мерки, за да ограничи условията за експлоатация на това съоръжение или за да забрани експлоатацията му.
ГЛАВА VI
УВЕДОМЕНИ ОРГАНИ
Член 16
1. Държавите-членки съобщават на Комисията и на другите държави-членки за органите, отговорни за извършването на процедурата за оценка на съответствието, посочена в членове 7 и 10, като посочват сферата на компетентност на всеки от тях. Комисията им дава идентификационни номера. Тя публикува в Официален вестник на Европейските общности списъка на тези органи, заедно с идентификационния им номер, както и със сферите им на компетентност, и следи за актуализирането на този списък.
2. Държавите-членки трябва да прилагат критериите, предвидени в приложение VIII, за оценка на органите, които трябва да бъдат уведомени. Предполага се, че органите, които отговарят на критериите за оценка, предвидени в приложимите хармонизирани европейски стандарти, отговарят на посочените критерии.
3. Държава-членка, която е уведомила един орган, трябва да оттегли уведомлението си, ако установи, че този орган не отговаря вече на критериите, посочени в приложение VIII. Тя уведомява незабавно Комисията и другите държави-членки за това.
4. При нужда координирането на уведомените органи се осъществява в съответствие с член 17.
ГЛАВА VII
КОМИТЕТ
Член 17
1. Комисията се подпомага от Комитет.
2. В случай, че се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 3 и 7 от Решение 1999/468/ЕО, при спазване на разпоредбите на член 8 от него.
3. Комитетът изготвя свой процедурен правилник.
ГЛАВА VIII
МАРКИРОВКА НА ЕО ЗА СЪОТВЕТСТВИЕ
Член 18
1. Маркировката на ЕО за съответствие се състои от инициалите „ЕО“. Приложение IХ определя типа, който трябва да се използва.
2. Маркировката на ЕО за съответствие се поставя по отчетлив и видим начин върху всяко предпазно устройство или, ако това не е възможно, върху етикет, прикрепен към устройството.
3. Забранено е върху предпазните устройства да се поставят маркировки и надписи, които могат да заблудят трети лица относно значението и външната форма на шрифта на маркировката на ЕО за съответствие. Всяко друго маркиране може да бъде поставено, при условие че не намалява видимостта и възможността за прочитане на маркировката на ЕО за съответствие.
4. Без да се засяга член 14:
а)
всяко констатирано от една държава-членка неоснователно поставяне на маркировката на ЕО за съответствие води до задължение за производителя или за упълномощено от него лице, установено в Общността, да приведе предпазното устройство в съответствие с разпоредбите за маркировката на ЕО за съответствие и да преустанови нарушението при условията, определени от тази държава-членка;
б)
ако несъответствието продължи да съществува, държавата-членка трябва да вземе всички подходящи мерки за ограничаване или забрана на пускането на пазара на съответното предпазно устройство или да гарантира неговото изтегляне от пазара при спазване на процедурите, предвидени в член 14.
ГЛАВА IХ
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 19
Всяко решение, взето в изпълнение на настоящата директива и водещо до ограничаване на използването на предпазните устройства или на подсистемите в едно съоръжение, или на тяхното пускане на пазара, трябва да бъде обосновано. То трябва да бъде съобщено на заинтересованата страна във възможно най-кратък срок, с указание за средствата за правна защита според действащото законодателство в съответната държава-членка и за сроковете на тази правна защита.
Член 20
Съоръженията, за които има разрешение преди влизане в сила на настоящата директива и за които изпълнението на строителството още не е започнало, трябва да бъдат съобразени с разпоредбите на настоящата директива, освен ако държавите-членки вземат друго обосновано решение, с което да се постигне също толкова високо равнище на защита.
Член 21
1. Държавите-членки приемат и публикуват законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 3 май 2002 година. Те информират незабавно Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на разпоредбите от националното си законодателство в областта, уредена с настоящата директива.
3. Държавите-членки допускат, за период от четири години след влизането в сила на настоящата директива:
-
изграждането и пускането в експлоатация на съоръжения,
-
пускането на пазара на подсистеми и на предпазни устройства,
които отговарят на разпоредбите, действащи на тяхна територия към момента на влизане в сила на настоящата директива.
4. Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета за привеждането в действие на настоящата директива, и по-специално на член 1, параграф 6, и член 17 от нея, най-късно до 3 май 2004 година и, ако е необходимо, прави предложения за подходящи изменения.
Член 22
Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 23
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 20 март 2000 година.
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/9/EY,
annettu 20 päivänä maaliskuuta 2000,
henkilökuljetukseen tarkoitetuista köysiratalaitteistoista
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 47 artiklan 2 kohdan sekä sen 55 ja 95 artiklan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen(1),
ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä(3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1) Henkilökuljetukseen tarkoitettuja köysiratalaitteistoja, jäljempänä "köysiratalaitteistot", suunnitellaan, rakennetaan, otetaan käyttöön ja käytetään henkilökuljetuksia varten. Köysiratalaitteistot ovat pääasiassa vuoristoalueiden matkailukohteissa käytettyjä liikennevälineitä, joihin kuuluvat raiteilla kulkevat köysiradat, köysiriippuradat, korihissit, tuolihissit ja vetohissit. Niihin voivat kuulua myös kaupunkiliikennettä palvelevat köysiratalaitteistot. Tietyntyppiset köysiratalaitteistot voivat perustua kokonaan toisenlaisille periaatteille, eikä niitä voida sulkea ennakolta pois. Siksi olisi sallittava mahdollisuus ottaa käyttöön erityisvaatimuksia samojen turvallisuustavoitteiden saavuttamiseksi kuin mitä tässä direktiivissä on säädetty.
(2) Köysiratalaitteistojen käyttö liittyy varsinkin vuoristoalueilla erityisesti matkailuun, jolla on kyseisten alueiden taloudessa tärkeä sija ja jonka merkitys jäsenvaltioiden kauppataseelle kasvaa jatkuvasti. Toisaalta köysiratalaitteistot kuuluvat teknisessä mielessä myös investointihyödyketeollisuuden ja rakennus- sekä maa- ja vesirakennusalaan.
(3) Jäsenvaltioilla on vastuu henkilöiden kuljettamiseen tarkoitettujen köysiratalaitteistojen turvallisuuden varmistamisesta rakennusvaiheen, käyttöönoton ja käytön aikana; ne vastaavat lisäksi yhdessä toimivaltaisten viranomaisten kanssa maankäyttöoikeudesta, aluesuunnittelusta ja ympäristönsuojelusta; jäsenvaltioiden lainsäädännöt eroavat huomattavasti kunkin maan kansallisessa tuotannossa käytettyjen teknisten ratkaisujen samoin kuin paikallisten käytäntöjen ja taitotiedon osalta. Lisäksi lainsäädännöissä säädetään erityisistä mitoituksista ja laitteista ja erityisominaisuuksista. Tämä tilanne velvoittaa valmistajat määrittelemään tuotteensa uudelleen jokaisten markkinoiden osalta, on standardiratkaisujen tarjoamiselle kielteinen ja vaikuttaa haitallisesti kilpailukykyyn.
(4) Köysiratalaitteistojen turvallisuuden varmistamiseksi on noudatettava olennaisia terveys- ja turvallisuusvaatimuksia; näitä vaatimuksia on sovellettava harkiten rakentamisajankohdan teknisen tason sekä teknisten ja taloudellisten vaatimusten huomioon ottamiseksi.
(5) Lisäksi köysiratalaitteistot voivat olla rajojen yli rakennettuja. Siten niiden toteuttamisessa voidaan joutua ristiriitaan eri valtioiden keskenään ristiriitaisten säännöstöjen kanssa.
(6) Olisi määriteltävä koko yhteisöä varten ihmisten turvallisuutta ja terveyttä, ympäristön suojelua ja kuluttajansuojaa koskevat köysiratalaitteistoihin, osajärjestelmiin ja niiden turvakomponentteihin sovellettavat olennaiset vaatimukset. Ilman mainittuja erityisvaatimuksia kansallisten säädösten vastavuoroisessa tunnustamisessa syntyy tulkintaa ja vastuuta koskevia poliittisia ja teknisiä ongelmia, jotka eivät ole ratkaistavissa. Standardointi ei myöskään edistä ilmenevien ongelmien ratkaisua, ellei sitä edellä yhdenmukaisten olennaisten vaatimusten määrittely.
(7) Eri jäsenvaltioissa köysiratalaitteistojen hyväksymisestä vastaavat yleensä toimivaltaisen viranomaisen yksiköt. Joissain tapauksissa komponentteja ei hyväksytä etukäteen vaan ainoastaan asiakkaan hakemuksesta. Samoin köysiratalaitteiston käyttöönottotarkastus voi johtaa joidenkin komponenttien tai tiettyjen teknisten ratkaisujen hylkäämiseen. Tästä aiheutuu ylimääräisiä kuluja ja toimitusaikojen pidentymistä sekä haittaa erityisesti ulkomaisille valmistajille. Toisaalta viranomaiset valvovat tarkasti köysiratalaitteistoja myös niiden käytön aikana. Vakavien onnettomuuksien syyt voivat liittyä paikan valintaan, itse kuljetusjärjestelmään, rakennustyöhön tai tapaan, jolla järjestelmää käytetään ja huolletaan.
(8) Köysiratalaitteistojen turvallisuus riippuu näin ollen yhtä paljon ympäristöön liittyvistä olosuhteista kuin teollisesti valmistetuista osista sekä laitteen kokoonpanosta ja asennuksesta sijaintipaikalla ja sen käytönaikaisesta valvonnasta. Siksi turvallisuustason arvioimiseksi on erityisen tärkeää tarkastella köysiratalaitteistoa kokonaisuutena ja kehittää yhteisön tasolla yhdenmukaista lähestymistapaa laadunvarmistukseen liittyviin kysymyksiin. Valmistajien nykyisten vaikeuksien poistamiseksi ja parhaan mahdollisen hyödyn tarjoamiseksi käyttäjille ja lisäksi saman kehitystason takaamiseksi maasta riippumatta olisi näin ollen määriteltävä joukko vaatimuksia sekä valvonta- ja tarkastusmenettelyt, joita sovelletaan yhdenmukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa.
(9) Jäsenvaltioista ja sen lisäksi monista yhteisön ulkopuolisista maista peräisin oleville köysiratalaitteistoja käyttäville henkilöille on taattava tyydyttävä turvallisuustaso. Mainittu vaatimus edellyttää tutkimus-, valvonta- ja tarkastusmenettelyjen ja -menetelmien määrittämistä. Sen vuoksi on tarpeen käyttää köysiratalaitteistoihin kiinteästi asennettavia standardoituja teknisiä laitteita.
(10) Köysiratalaitteiston ympäristövaikutukset on arvioitava, silloin kun neuvoston direktiivissä 85/337/ETY(4) niin vaaditaan. Kyseisessä direktiivissä käsiteltyjen vaikutusten lisäksi on otettava huomioon ympäristönsuojelu ja matkailun kestävän kehittämisen asettamat vaatimukset.
(11) Köysiratalaitteistot voivat kuulua vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun direktiivin 93/98/ETY(5) soveltamisalaan.
(12) Teknisten eritelmien on sisällyttävä kaikkiin hankintasopimuksiin liittyviin yleisiin asiakirjoihin tai urakka-asiakirjoihin. Näiden teknisten eritelmien määrittelyssä on viitattava eurooppalaisiin eritelmiin, jos tällaisia on.
(13) Eurooppalaiset yhdenmukaistetut standardit ovat hyödyllisiä olennaisten vaatimusten noudattamisen osoittamisen helpottamiseksi, koska tällaisten standardien noudattamisen ansiosta voidaan olettaa, että tuote on edellä mainittujen olennaisten vaatimusten mukainen. Eurooppalaiset yhdenmukaistetut standardit ovat yksityisten elinten laatimia ja niiden on säilytettävä valinnainen luonteensa. Tätä tarkoitusta varten Euroopan standardointikomitea (CEN) ja Euroopan sähkötekniikan standardointikomitea (Cenelec) nimetään toimivaltaisiksi elimiksi vahvistamaan yhdenmukaistettuja standardeja 13 päivänä marraskuuta 1984 allekirjoitettuja, komission ja näiden kahden elimen välisen yhteistyön yleisiä suuntaviivoja noudattaen.
(14) Tässä direktiivissä yhdenmukaistetulla standardilla tarkoitetaan teknistä eritelmää (eurooppalaista standardia tai yhdenmukaistamisasiakirjaa), jonka toinen tai molemmat näistä elimistä on vahvistanut komission pyynnöstä sovellettaessa teknisiä standardeja ja määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22 päivänä kesäkuuta 1998 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 98/34/EY(6) ja edellä tarkoitettujen yleisten suuntaviivojen mukaisesti. Standardoinnin osalta on tarkoituksenmukaista, että komissiota avustaa kyseisessä direktiivissä tarkoitettu komitea. Komitea kuulee tarvittaessa teknisiä asiantuntijoita.
(15) Tämän direktiivin vaatimusten mukaisina pidetään ilman eri perusteluja ainoastaan niitä laitteiston turvakomponentteja tai osajärjestelmiä, jotka ovat sellaisen kansallisen standardin mukaisia, jolla yhdenmukaistettu standardi saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä ja jota koskeva viittaus on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
(16) Jos eurooppalaisia eritelmiä ei ole, tekniset eritelmät on määriteltävä mahdollisuuksien mukaan toisten yhteisössä käytettyjen standardien mukaan. Rakennuttajat voivat tarvittaessa määritellä lisävaatimuksia, jotka ovat tarpeen eurooppalaisten eritelmien tai muiden standardien täydentämiseksi. Määräysten on kaikissa tapauksissa varmistettava yhteisön tasolla yhdenmukaistettujen köysiratalaitteistoja koskevien vaatimusten täyttyminen.
(17) On lisäksi otettava huomioon, että on jäsenvaltioiden etujen mukaista, että on olemassa sellainen kansainvälinen standardointijärjestelmä, jonka mukaisesti voidaan laatia standardit, joita myös kansainvälisen kaupan osapuolet käyttävät ja jotka vastaavat yhteisön politiikan vaatimuksia.
(18) Nykyisin tietyissä jäsenvaltioissa rakennuttajat voivat ilmoittaa yleisissä asiakirjoissa tai yksittäisiin tilauksiin liittyvissä urakka-asiakirjoissa valvonta- ja tarkastusmenettelyt. Tulevaisuudessa näiden menettelyjen olisi erityisesti turvakomponenttien osalta oltava vaatimustenmukaisuuden arviointia koskevasta laaja-alaisesta lähestymistavasta 21 päivänä joulukuuta 1989 tehdyn neuvoston päätöksen(7) mukaisia. Käsitteeseen komponentti kuuluu materiaalisten osien lisäksi immateriaaliset osat, kuten tietokoneohjelmat. Turvakomponenttien vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyn on perustuttava neuvoston päätöksessä 93/465/ETY(8) tarkoitettujen moduulien käyttöön, turvakomponenttien osalta on määriteltävä suunnitteluvaiheessa noudatettavat laadunvarmistuksen periaatteet ja edellytykset. Mainitut toimet ovat tarpeen laadunvarmistusjärjestelmien yleisen käytön edistämiseksi yrityksissä.
(19) Osana köysiratalaitteiston järjestelmällistä turvallisuusanalyysia on määritettävä komponentit, joista laitteen turvallisuus riippuu.
(20) Rakennuttajien on urakka-asiakirjoissa vahvistettava eurooppalaisiin eritelmiin viitaten erityisesti turvakomponenttien osalta ominaisuudet, joita valmistajien on sopimuksen mukaan noudatettava. Tällöin turvakomponenttien vaatimustenmukaisuus liittyy pääasiassa niiden käyttöalaan eikä yksinomaan niiden vapaaseen liikkumiseen yhteisön markkinoilla.
(21) Turvakomponentissa olisi oltava valmistajan tai tämän yhteisöön sijoittautuneen valtuutetun edustajan kiinnittämä "CE"-merkintä; "CE"-merkinnästä on käytävä ilmi se, että kyseiset turvakomponentit vastaavat tämän ja muiden sovellettavien "CE"-merkinnän kiinnittämistä koskevien yhteisön direktiivien säännöksiä.
(22) "CE"-merkintää ei tarvitse kiinnittää tämän direktiivin säännöksissä tarkoitettuihin osajärjestelmiin, vaan riittää, kun niille myönnetään tässä direktiivissä säädetyn menettelyn mukaisesti suoritetun vaatimustenmukaisuusarvioinnin perusteella vaatimustenmukaisuusvakuutus. Tämä ei kuitenkaan rajoita valmistajalle kuuluvaa velvollisuutta varustaa "CE"-merkinnällä tietyt osajärjestelmät sen osoittamiseksi, että ne ovat muiden niitä koskevien yhteisön säännösten mukaisia.
(23) Jäsenvaltioiden vastuu turvallisuudesta ja terveydestä ja muista olennaisten vaatimusten piiriin kuuluvista seikoista alueellaan on todettava turvallisuuslausekkeessa, jossa määritellään asianmukaiset yhteisön menettelyt.
(24) Olisi luotava menettely laitteiston osajärjestelmien tarkastamiseksi ennen niiden käyttöönottoa. Tarkastuksen on oltava sellainen, että toimivaltaiset viranomaiset voivat suunnittelun, rakentamisen ja käyttöönoton kaikissa vaiheissa olla varmoja siitä, että tulos on tämän direktiivin asiaa koskevien säännösten mukainen. Valmistajien on voitava luottaa siihen, että jäsenvaltiosta riippumatta kaikille taataan yhtäläinen kohtelu. Siksi on määriteltävä laitteiston osajärjestelmiä koskevan EY-tarkastuksen periaatteet ja ehdot.
(25) Turvallisuusanalyysissä on otettava huomioon laitteistojen toimintaan liittyvät rajoitukset vaarantamatta kuitenkaan tavaroiden vapaan liikkumisen periaatetta tai näiden laitteistojen turvallisuutta. Siten vaikka tämä direktiivi ei koske laitteistojen varsinaista käyttöä, komission on annettava jäsenvaltioille joukko suosituksia, joiden tarkoituksena on varmistaa laitteistojen käyttäjiä, käyttöhenkilöstöä ja ulkopuolisia koskeva korkea suojelun taso käytettäessä jäsenvaltioiden alueella sijaitsevia laitteistoja.
(26) Köysiratalaitteistoja koskevia teknisiä innovaatioita voidaan testata täysimittaisesti vain uusien laitteistojen rakentamisen yhteydessä. Siksi olisi otettava käyttöön menettely, jota voidaan käyttää olennaisten vaatimusten noudattamisen varmistamisen lisäksi myös erityisehtojen määrittämiseen.
(27) Laitteistojen, jotka on jo hyväksytty mutta joiden rakentaminen ei ole vielä alkanut tai joita jo rakennetaan, on oltava tämän direktiivin säännösten mukaisia, paitsi jos jäsenvaltio luopuu perustellusti kyseisistä vaatimuksista taaten kuitenkin yhtä korkean suojelun tason. Olemassa olevien laitteiden muuttamisessa on noudatettava tämän direktiivin säännöksiä, jos kyseiseen muutokseen vaaditaan lupa jäsenvaltion lainsäädännön mukaan.
(28) Kaikkien olemassa olevien laitteistojen muuttaminen uusia laitteita koskevien säännösten mukaiseksi ei ole välttämätöntä. Se voi kuitenkin osoittautua tarpeelliseksi, jos olennaisia turvallisuustavoitteita ei noudateta. Tässä tapauksessa komission on annettava jäsenvaltioille joukko suosituksia niiden alueella olevien laitteistojen käyttäjien korkean suojelun tason takaamiseksi ottaen huomioon uusiin laitteistoihin tällä alalla sovellettavat säännökset.
(29) Ilmoitettujen laitosten, jotka vastaavat sekä turvakomponenttien että laitteistojen osajärjestelmien arviointimenettelyn toteuttamisesta, on erityisesti silloin, jos eurooppalaisia eritelmiä ei ole, tehtävä mahdollisimman tarkasti yhdenmukaisia päätöksiä. Komission on valvottava, että näin toimitaan.
(30) Olennaisten vaatimusten noudattamisen varmistamiseksi erityisesti laitteiston turvallisuus ja menettelyjen yhteensovittaminen huomioon ottaen olisi perustettava erityiskomitea.
(31) Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä noudatettavasta menettelystä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY(9) mukaisesti,
OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
1. Tätä direktiiviä sovelletaan henkilökuljetukseen tarkoitettuihin köysiratalaitteistoihin.
2. "Henkilökuljetukseen tarkoitetuilla köysiratalaitteistoilla" tarkoitetaan tässä direktiivissä useista komponenteista koostuvia laitteistoja, jotka suunnitellaan, rakennetaan, asennetaan ja otetaan käyttöön henkilöiden kuljettamiseksi.
Näillä paikalleen asennetuilla laitteistoilla kuljetetaan henkilöitä kulkuneuvoissa tai vetolaitteissa, joita liikutetaan ja/tai kannatetaan radan suuntaisesti sijoitettujen köysien avulla.
3. Kyseiset laitteistot ovat:
a) raiteilla kulkevia köysiratoja ja muita laitteistoja, joiden kulkuneuvot kulkevat pyörillä tai muilla kannatinlaitteilla ja joiden liikuttamiseen käytetään yhtä tai useampaa köyttä;
b) köysiriippuratoja, joiden kulkuneuvojen kuljettamiseen ja/tai liikuttamiseen käytetään yhtä tai useampaa köyttä; näihin kuuluvat myös korihissit ja tuolihissit;
c) vetohissejä, joissa köyden avulla kuljetetaan asianmukaisesti varustautuneita käyttäjiä.
4. Tätä direktiiviä sovelletaan:
- laitteistoihin, jotka rakennetaan ja otetaan käyttöön tämän direktiivin tultua voimaan,
- osajärjestelmiin ja turvakomponentteihin, jotka saatetaan markkinoille tämän direktiivin tultua voimaan.
Tämä direktiivi koskee yhdenmukaistamissäännöksiä, jotka ovat tarpeellisia ja riittäviä 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen olennaisten vaatimusten noudattamisen varmistamiseksi ja takaamiseksi.
Jos olemassa olevien laitteistojen merkittäviin ominaispiirteisiin, osajärjestelmiin ja turvakomponentteihin tehdään muutoksia, joiden takia niiden käyttöönottoon vaaditaan kyseisen jäsenvaltion uusi lupa, on muutosten ja niiden koko laitteistoon kohdistuvien vaikutusten täytettävä 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut olennaiset vaatimukset.
5. Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
- "laitteistolla" paikalleen asennettua infrastruktuurista ja liitteessä I luetelluista osajärjestelmistä koostuvaa täydellistä järjestelmää; kutakin laitteistoa varten erityisesti suunniteltavaan ja paikalla rakennettavaan infrastruktuuriin sisältyy linjan sijoitus, järjestelmätiedot, laitteiston rakentamisessa ja toiminnassa tarpeelliset linja- ja asemarakenteet, perustukset mukaan lukien,
- "turvakomponenteilla" laitteistoon kuuluvaa peruskomponenttia, komponenttiryhmää, osayksikköä tai kokonaista yksikköä ja kaikkia laitteita, jotka turvallisuuden takaamiseksi on sisällytetty laitteistoon ja jotka on yksilöity turvallisuusanalyysissä ja joiden puutteellinen toiminta vaarantaa henkilöiden - käyttäjien, käyttöhenkilökunnan tai ulkopuolisten - turvallisuuden tai terveyden,
- "rakennuttajalla" luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka antaa laitteiston rakentamista koskevan toimeksiannon,
- "käyttöön liittyvillä teknisillä vaatimuksilla" kaikkia niitä teknisiä määräyksiä ja toimenpiteitä, jotka vaikuttavat suunnitteluun ja rakentamiseen ja jotka ovat laitteen turvallisen käytön kannalta välttämättömiä,
- "huoltoon liittyvillä teknisillä vaatimuksilla" kaikkia teknisiä määräyksiä ja toimenpiteitä, jotka vaikuttavat suunnitteluun ja rakentamiseen ja jotka ovat laitteen turvallisen käytön takaavan kunnossapidon kannalta välttämättömiä.
6. Tämän direktiivin soveltamisalaan eivät kuulu
- direktiivissä 95/16/EY tarkoitetut hissit(10),
- köysikäyttöiset rakenteeltaan tavanomaiset raitiovaunut,
- maataloudessa käytettävät laitteistot,
- kiinteät ja siirrettävät markkina- ja huvipuistolaitteistot, jotka on tarkoitettu vapaa-ajan käyttöön ja joita ei käytetä henkilöiden kuljettamiseen,
- kaivoksissa käytettävät laitteistot sekä teollisiin tarkoituksiin rakennetut ja käytetyt laitteistot,
- köysivetoiset lautat,
- hammasradat,
- ketjuvetoiset laitteet.
2 artikla
1. Tämän direktiivin säännöksillä ei rajoiteta muiden yhteisön direktiivien soveltamista; direktiivin olennaisten vaatimusten noudattaminen saattaa kuitenkin edellyttää tätä varten laadittujen erityisten eurooppalaisten eritelmien soveltamista.
2. "Eurooppalaisilla eritelmillä" tarkoitetaan yhteisiä teknisiä eritelmiä, eurooppalaista teknistä hyväksyntää tai kansallista standardia, jolla eurooppalainen standardi saatetaan kansalliseksi.
3. Viittaukset eurooppalaisiin eritelmiin, jotka ovat joko direktiivissä 93/38/ETY tarkoitettuja yhteisiä teknisiä eritelmiä tai eurooppalaisia teknisiä hyväksyntöjä taikka kansallisia standardeja, joilla yhdenmukaistettu eurooppalainen standardi on saatettu kansalliseksi, on julkaistava Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
4. Jäsenvaltioiden on julkaistava viittaukset kansallisiin standardeihin, joilla yhdenmukaistetut eurooppalaiset standardit saatetaan kansalliseksi.
5. Jos yhdenmukaistettuja eurooppalaisia standardeja ei ole, jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet kiinnittääkseen asianomaisten osapuolten huomion niihin voimassa oleviin kansallisiin standardeihin ja teknisiin eritelmiin, joita pidetään tärkeinä tai hyödyllisinä 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen olennaisten vaatimusten asianmukaisen soveltamisen kannalta.
6. Eurooppalaisten eritelmien tai muiden standardien täydentämiseksi tarvittavat tekniset eritelmät eivät saa vaarantaa 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen olennaisten vaatimusten noudattamista.
7. Jos jokin jäsenvaltio tai komissio katsoo, että 2 kohdassa tarkoitetut eurooppalaiset eritelmät eivät ole täysin 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen olennaisten vaatimusten mukaisia, komissio tai jäsenvaltio saattaa asian 17 artiklassa tarkoitetun komitean käsiteltäväksi ja ilmoittaa perustelut menettelylle. Komitea antaa lausuntonsa viipymättä.
Komissio ilmoittaa jäsenvaltioille komitean lausunnon saatuaan - ja kun kyse on yhdenmukaistetuista eurooppalaisista standardeista, kuultuaan direktiivissä 98/34/EY tarkoitettua komiteaa - onko kyseiset eurooppalaiset eritelmät tarpeen poistaa 3 kohdassa tarkoitetuista julkaisuista vai ei.
3 artikla
1. Laitteistojen ja niiden infrastruktuurin, osajärjestelmien ja turvakomponenttien on täytettävä niihin sovellettavat liitteessä II esitetyt olennaiset vaatimukset.
2. Jos kansallinen standardi, jolla yhdenmukaistettu eurooppalainen standardi saatetaan kansalliseksi ja jota koskeva viittaus on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, vastaa liitteessä II tarkoitettuja olennaisia vaatimuksia, tämän standardin mukaisesti rakennettuja laitteistoja ja niiden infrastruktuuria, osajärjestelmiä sekä laitteiston turvakomponentteja on pidettävä asianomaisten olennaisten vaatimusten mukaisina.
4 artikla
1. Rakennuttajan tai hänen valtuuttamansa edustajan toimeksiannosta on jokaiselle suunnitellulle laitteistolle suoritettava liitteen III mukainen turvallisuusanalyysi, jossa otetaan huomioon kaikki järjestelmään ja sen ympäristöön liittyvät suunnittelua, rakentamista ja käyttöönottoa koskevat turvallisuusnäkökohdat ja jonka avulla on mahdollista aikaisemman kokemuksen perusteella ennakoida mahdolliset käytön aikana ilmenevät vaaratilanteet.
2. Turvallisuusanalyysin perusteella laaditaan turvallisuusselvitys, jossa on esitettävä mahdollisten vaaratilanteiden varalta suunnitellut toimenpiteet ja jossa on lisäksi oltava luettelo niistä turvakomponenteista ja osajärjestelmistä, joihin sovelletaan II tai III luvun määräyksiä.
II LUKU
TURVAKOMPONENTIT
5 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvat turvakomponentit
- voidaan saattaa markkinoille vain, jos niiden avulla voidaan varmistaa, että laitteistot, joihin ne asennetaan, täyttävät 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut olennaiset vaatimukset,
- voidaan ottaa käyttöön vain, jos niiden avulla voidaan varmistaa, että laitteistot, joihin ne on tarkoitus asentaa, eivät vaaranna ihmisten turvallisuutta tai terveyttä ja mahdollisesti omaisuutta silloin, kun ne asennetaan ja huolletaan asianmukaisesti ja niitä käytetään suunnitellun tarkoituksensa mukaisesti.
2. Tämä direktiivi ei vaikuta jäsenvaltioiden oikeuteen säätää, perustamissopimusta noudattaen, vaatimuksia, joita ne pitävät henkilöiden ja erityisesti työntekijöiden suojaamiseksi tarpeellisina kyseistä laitteistoa käytettäessä, edellyttäen, ettei tämä merkitse näiden laitteistojen muuttamista tämän direktiivin osalta.
6 artikla
Jäsenvaltiot eivät saa tämän direktiivin perusteella kieltää, rajoittaa tai estää alueellaan laitteistoissa käytettävien turvakomponenttien saattamista markkinoille, jos nämä komponentit ovat tämän direktiivin säännösten mukaisia.
7 artikla
1. Jäsenvaltioiden on pidettävä kaikkien tämän direktiivin säännösten mukaisina 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja turvakomponentteja, joissa on liitteessä IX olevan mallin mukainen "CE"-vaatimustenmukaisuusmerkintä ja joita seuraa liitteessä IV tarkoitettu EY-vaatimustenmukaisuusvakuutus.
2. Ennen turvakomponentin markkinoille saattamista valmistajan tai sen yhteisöön sijoittautuneen edustajan on:
a) suoritettava turvakomponentille liitteen V mukainen vaatimustenmukaisuusarviointi;
b) varustettava turvakomponentti "CE"-vaatimustenmukaisuusmerkinnällä ja laadittava turvakomponentille liitteen IV mukainen EY-vaatimustenmukaisuusvakuutus päätöksessä 93/465/ETY vahvistettujen moduulien perusteella.
3. Turvakomponentteja koskevan vaatimustenmukaisuusarvioinnin suorittaa valmistajan tai tämän yhteisöön sijoittautuneen edustajan pyynnöstä tämän tähän tehtävään valitsema 16 artiklassa tarkoitettu ilmoitettu laitos.
4. Jos turvakomponentit kuuluvat myös toisten, muita seikkoja koskevien muiden direktiivien soveltamisalaan, joissa säädetään "CE"-vaatimustenmukaisuusmerkinnän kiinnittämisestä, on "CE"-merkinnässä otettava huomioon myös näiden muiden direktiivien vaatimukset.
5. Jollei valmistaja tai tämän yhteisöön sijoittautunut edustaja täytä 1-4 kohdassa säädettyjä velvoitteita, näiden velvoitteiden täyttäminen on sen henkilön tehtävänä, joka saattaa turvakomponentin yhteisössä markkinoille. Samat velvoitteet koskevat myös jokaista, joka valmistaa turvakomponentteja omaan käyttöönsä.
III LUKU
OSAJÄRJESTELMÄT
8 artikla
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että liitteessä I tarkoitetut osajärjestelmät saatetaan markkinoille vain, jos niiden avulla voidaan rakentaa laitteistoja, jotka täyttävät 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut olennaiset vaatimukset.
9 artikla
Jäsenvaltiot eivät saa tämän direktiivin perusteella kieltää, rajoittaa tai estää köysiratalaitteistoissa käytettävien osajärjestelmien rakentamista tai markkinoille saattamista alueellaan, jos nämä osajärjestelmät ovat tämän direktiivin säännösten mukaisia.
10 artikla
1. Jäsenvaltioiden on pidettävä liitteen I mukaisia osajärjestelmiä, jotka on varustettu liitteen VI mukaisella EY-vaatimustenmukaisuusvakuutuksella ja tämän artiklan 3 kohdan mukaisilla teknisillä asiakirjoilla, tämän direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen, vastaavien olennaisten vaatimusten mukaisina.
2. Osajärjestelmien EY-tarkastuksen tekee vastuullisen valmistajan tai tämän yhteisöön sijoittautuneen edustajan tai, jos tällaista ei ole, osajärjestelmän markkinoille saattavan luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön toimeksiannosta 16 artiklan mukainen ilmoitettu laitos, jonka valmistaja tai tämän edustaja taikka kyseinen luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on valinnut tähän tarkoitukseen. Valmistaja tai tämän edustaja tai kyseinen luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö antaa EY-vaatimustenmukaisuusvakuutuksen liitteessä VII tarkoitetun EY-tarkastuksen perusteella.
3. Ilmoitetun laitoksen on annettava liitteen VII mukainen EY-tarkastustodistus ja laadittava siihen liittyvät tekniset asiakirjat. Teknisten asiakirjojen on sisällettävä tarvittavat osajärjestelmän ominaisuuksia koskevat asiakirjat sekä tarvittaessa ne asiakirjat, joiden avulla osoitetaan turvakomponenttien vaatimustenmukaisuus. Lisäksi niiden on sisällettävä asiakirjat, joissa esitetään käyttöehdot ja -rajoitukset sekä kunnossapito-ohjeet.
IV LUKU
LAITTEISTOT
11 artikla
1. Kunkin jäsenvaltion on vahvistettava menettelyt, joiden mukaisesti annetaan lupa sen alueella sijaitsevien laitteistojen rakentamiseen ja käyttöönottoon.
2. Jäsenvaltioiden on toteutettava aiheelliset toimenpiteet ja vahvistettava menettelyt, jotta jäsenvaltioiden alueelle rakennettujen laitteistojen turvakomponentit tai liitteessä I tarkoitetut osajärjestelmät asennetaan ja otetaan käyttöön vain, jos niiden avulla voidaan rakentaa sellaisia laitteistoja, joilla ei vaaranneta ihmisten turvallisuutta tai terveyttä ja mahdollisesti omaisuuden turvallisuutta, jos laitteistot asennetaan ja huolletaan asianmukaisesti ja niitä käytetään niille suunniteltuun tarkoitukseen.
3. Jos jäsenvaltio katsoo, että laitteiston turvakomponentin tai liitteessä I tarkoitetun osajärjestelmän suunnitteluun tai rakentamiseen sisältyy innovaatioita, sen on toteutettava aiheelliset toimenpiteet ja se voi asettaa erityisehtoja sellaisen laitteiston rakentamiselle ja/tai käyttöönotolle, jossa näitä innovatiivisia turvakomponentteja tai osajärjestelmiä on tarkoitus käyttää. Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle välittömästi erityisehdoista ja perusteltava ne. Komissio saattaa asian välittömästi 17 artiklassa tarkoitetun komitean käsiteltäväksi.
4. Jäsenvaltioiden on toteutettava aiheelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että laitteistoja saa rakentaa ja ottaa käyttöön vain, jos niiden suunnittelussa ja rakentamisessa täytetään 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut olennaiset vaatimukset.
5. Jäsenvaltiot eivät saa 1 kohdassa tarkoitettuihin säännöksiin vedoten kieltää, rajoittaa tai estää sellaisten liitteessä I tarkoitettujen turvakomponenttien ja osajärjestelmien vapaata liikkuvuutta, joihin liittyy 7 artiklan tai 10 artiklan mukainen EY-vaatimustenmukaisuusvakuutus.
6. Rakennuttajan tai tämän yhteisöön sijoittautuneen edustajan on esitettävä turvakomponenttia ja liitteessä I tarkoitettua osajärjestelmää koskevat turvallisuusanalyysit, EY-vaatimustenmukaisuusvakuutukset ja niihin liittyvät tekniset asiakirjat laitteiston hyväksymisestä vastaavalle laitokselle, ja niistä on säilytettävä jäljennös laitteiston yhteydessä.
7. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että turvallisuusanalyysi, turvallisuusselvitys ja tekniset asiakirjat ovat saatavilla ja että ne sisältävät laitteistojen erityispiirteitä koskevat asiakirjat ja tarvittaessa asiakirjat, joilla vahvistetaan turvakomponenttien ja liitteessä I tarkoitettujen osajärjestelmien vaatimustenmukaisuus. Lisäksi on oltava ne asiakirjat, joissa vahvistetaan käyttöä koskevat tarpeelliset edellytykset, mukaan lukien käytön rajoitukset, sekä kunnossapitoa, korjausta, säätöä ja huoltoa koskevat täydelliset tiedot.
12 artikla
Jäsenvaltiot eivät saa kieltää, rajoittaa tai estää sellaisten laitteistojen rakentamista ja käyttöönottoa alueellaan, jotka ovat tämän direktiivin säännösten mukaisia, tämän kuitenkaan rajoittamatta muiden säädösten soveltamista.
13 artikla
Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että laitteistoa voidaan pitää käytössä edelleen ainoastaan, jos täytetään turvallisuusselvityksessä vahvistetut ehdot.
V LUKU
TURVALLISUUSTOIMENPITEET
14 artikla
1. Jos jäsenvaltio toteaa, että "CE"-vaatimustenmukaisuusmerkinnällä varustettu turvakomponentti, joka on saatettu markkinoille ja jota käytetään sille suunniteltuun tarkoitukseen, tai osajärjestelmä, jota seuraa 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu EY-vaatimustenmukaisuusvakuutus ja jota käytetään sille suunniteltuun tarkoitukseen, saattaa vaarantaa ihmisten terveyden ja turvallisuuden ja mahdollisesti omaisuuden turvallisuuden, sen on toteutettava aiheelliset toimenpiteet kyseisen turvakomponentin tai osajärjestelmän käyttöalan rajoittamiseksi tai sen käytön kieltämiseksi.
Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle viipymättä toteuttamistaan toimenpiteistä ja perusteltava päätöksensä täsmentäen, johtuuko vaatimustenvastaisuus erityisesti:
a) siitä, ettei 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja olennaisia vaatimuksia ole noudatettu;
b) 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen eurooppalaisten eritelmien virheellisestä soveltamisesta, jos kyseisiä eritelmiä sovelletaan;
c) 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen eurooppalaisten eritelmien puutteellisuudesta.
2. Komissio kuulee viipymättä asianomaisia osapuolia. Jos komissio näitä kuultuaan katsoo, että
- toimenpiteet ovat perusteltuja, se ilmoittaa tästä heti toimenpiteet toteuttaneelle jäsenvaltiolle ja muille jäsenvaltioille; jos 1 kohdassa mainittu päätös perustuu eurooppalaisten eritelmien puutteellisuuteen, komissio asianomaisia osapuolia kuultuaan aloittaa 2 artiklan 7 kohdassa tarkoitetun menettelyn, jos päätöksen tehnyt jäsenvaltio pysyttää päätöksen,
- turvakomponenttiin liittyvät toimenpiteet eivät ole perusteltuja, se ilmoittaa siitä heti valmistajalle tai tämän yhteisöön sijoittautuneelle edustajalle ja toimenpiteet toteuttaneelle jäsenvaltiolle,
- osajärjestelmään liittyvät toimenpiteet eivät ole perusteltuja, se ilmoittaa siitä heti valmistajalle tai tämän yhteisöön sijoittautuneelle edustajalle tai, jos tällaista ei ole, osajärjestelmän markkinoille saattaneelle luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle sekä toimenpiteet toteuttaneelle jäsenvaltiolle.
3. Jos osoittautuu, että "CE"-vaatimustenmukaisuusmerkinnällä varustettu turvakomponentti ei ole vaatimusten mukainen, toimivaltaisen jäsenvaltion on toteutettava aiheelliset toimenpiteet sitä vastaan, joka on varustanut turvakomponentin tällä merkinnällä ja laatinut EY-vaatimustenmukaisuusvakuutuksen, ja ilmoitettava tästä komissiolle ja muille jäsenvaltioille.
4. Jos osoittautuu, että osajärjestelmä, jolla on EY-vaatimustenmukaisuusvakuutus, ei ole vaatimusten mukainen, toimivaltaisen jäsenvaltion on toteutettava aiheelliset toimenpiteet sitä vastaan, joka on laatinut EY-vaatimustenmukaisuusvakuutuksen, ja ilmoitettava tästä komissiolle ja muille jäsenvaltioille.
5. Komissio huolehtii siitä, että jäsenvaltiot saavat tiedon menettelyn tuloksista.
15 artikla
Jos jäsenvaltio toteaa, että hyväksytty laitteisto, jota käytetään sille suunniteltuun tarkoitukseen, voi vaarantaa ihmisten terveyden ja turvallisuuden ja mahdollisesti omaisuuden turvallisuuden, sen on toteutettava aiheelliset toimenpiteet laitteiston käyttöedellytysten rajoittamiseksi tai sen käytön kieltämiseksi.
VI LUKU
ILMOITETUT LAITOKSET
16 artikla
1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille 7 artiklassa ja 11 artiklassa tarkoitetun EY-vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyn suorittamisesta vastaavat laitokset sekä kunkin laitoksen tehtäväalue. Komissio antaa laitoksille tunnistenumerot. Komissio julkaisee Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä luettelon näistä laitoksista ja niiden tunnistenumeroista sekä niiden tehtäväalueista ja huolehtii luettelon ajan tasalla pitämisestä.
2. Ilmoitettuja laitoksia arvioidessaan jäsenvaltioiden on sovellettava tämän direktiivin liitteessä VIII säädettyjä perusteita. Laitosten, jotka vastaavat asiaa koskevien yhdenmukaistettujen eurooppalaisten standardien mukaisia arviointiperusteita, katsotaan täyttävän edellä mainitut perusteet.
3. Jäsenvaltion, joka on ilmoittanut laitoksen, on peruttava ilmoituksensa, jos se toteaa, että laitos ei enää täytä liitteessä VIII säädettyjä perusteita. Jäsenvaltion on heti ilmoitettava asiasta komissiolle ja muille jäsenvaltioille.
4. Tarvittaessa ilmoitettujen laitosten toiminta on sovitettava yhteen 17 artiklan mukaisesti.
VII LUKU
KOMITEA
17 artikla
1. Komissiota avustaa komitea.
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan neuvoston päätöksen 1999/468/EY 3 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.
3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
VIII LUKU
"CE"-VAATIMUSTENMUKAISUUSMERKINTÄ
18 artikla
1. "CE"-vaatimustenmukaisuusmerkintä muodostuu kirjaimista "CE". "CE"-merkinnän malli on liitteessä IX.
2. "CE"-vaatimustenmukaisuusmerkintä on kiinnitettävä jokaiseen turvakomponenttiin selvästi ja näkyvästi, tai jos se ei ole mahdollista, turvakomponenttiin kiinnitettyyn etikettiin.
3. On kiellettyä kiinnittää turvakomponentteihin sellaisia merkintöjä, joita ulkopuoliset voivat merkityksen tai kirjoitustavan vuoksi erehtyä pitämään "CE"-vaatimustenmukaisuusmerkintänä. Muita merkintöjä saa kiinnittää sillä edellytyksellä, että ne eivät heikennä "CE"-vaatimustenmukaisuusmerkinnän näkyvyyttä ja luettavuutta.
4. Rajoittamatta 14 artiklan säännösten soveltamista:
a) kun jäsenvaltio havaitsee, että "CE"-vaatimustenmukaisuusmerkintä on kiinnitetty perusteettomasti, turvakomponentin valmistaja tai tämän yhteisöön sijoittautunut edustaja on velvollinen palauttamaan tuotteen "CE"-vaatimustenmukaisuusmerkintää koskevien säännösten mukaiseksi ja saattamaan rikkomuksen päättymään kyseisen jäsenvaltion vahvistamien edellytysten mukaisesti;
b) jos vaatimukset eivät vieläkään täyty, jäsenvaltion on toteutettava aiheelliset toimenpiteet kyseisen turvakomponentin markkinoille saattamisen rajoittamiseksi tai kieltämiseksi tai sen varmistamiseksi, että se poistetaan markkinoilta 14 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
IX LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
19 artikla
Tätä direktiiviä sovellettaessa tehdyt päätökset, joilla rajoitetaan turvakomponenttien käyttöä laitteistossa tai laitteiston osajärjestelmässä ja osajärjestelmän saattamista markkinoille, on perusteltava. Päätöksestä on ilmoitettava viipymättä sille, jota asia koskee ja samalla ilmoitettava kyseisessä jäsenvaltiossa voimassa olevan lainsäädännön mukaisista muutoksenhakukeinoista ja määräajoista muutoksenhaulle.
20 artikla
Laitteistojen, jotka on jo hyväksytty, mutta joiden rakentaminen ei ole vielä ennen tämän direktiivin voimaantuloa alkanut, on oltava tämän direktiivin säännösten mukaisia, paitsi jos jäsenvaltio luopuu perustellusti kyseisistä vaatimuksista samalla kun se takaa yhtä korkean turvallisuuden tason.
21 artikla
1. Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 3 päivänä toukokuuta 2002. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin, tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten tällainen viittaus tehdään.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kirjallisina ne keskeiset kansalliset säännökset, jotka ne antavat tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä.
3. Jäsenvaltioiden on neljän vuoden ajan direktiivin voimaantulosta sallittava
- sellaisten laitteistojen rakentaminen ja käyttöönotto,
- sellaisten osajärjestelmien ja turvakomponenttien saattaminen markkinoille,
jotka tämän direktiivin antamispäivänä ovat niiden alueella voimassa olevien säännösten mukaisia.
4. Komissio antaa viimeistään 3 päivänä toukokuuta 2004 Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen siihen tarvittaessa liittyvine ehdotuksineen tämän direktiivin ja erityisesti sen 1 artiklan 6 kohdan ja 17 artiklan täytäntöönpanosta.
22 artikla
Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
23 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 20 päivänä maaliskuuta 2000.