32000R1825
L 216/8
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1825/2000 НА КОМИСИЯТА
от 25 август 2000 година
за установяване на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1760/2000 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с етикетирането на говеждо месо и продукти от говеждо месо
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1760/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 17 юли 2000 г. за създаване на система за идентификация и регистрация на едър рогат добитък и относно етикетирането на говеждо месо и продукти от говеждо месо и за отмяна на Регламент (ЕО) № 820/97 на Съвета (1), и по-специално член 19 от него,
като има предвид, че:
(1)
Трябва да се установят подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1760/2000, по-специално относно продажбите между държави-членки, за да не води системата за етикетиране до нарушения на търговията на пазара на говеждо и телешко месо.
(2)
За да се осигури възможност за проследяемост, е необходимо, в контекста както на задължителната, така и на доброволната системи за етикетиране на говеждо месо, операторите и организациите да поддържат идентификационна система и всеобхватна регистрационна система за говеждо месо на всеки различен етап от производството и продажбата.
(3)
За да се идентифицират кланиците, които нямат номер на одобрение, е необходимо през преходния период да се предвидят алтернативни методи за идентификация на такива кланици.
(4)
Необходимо е също така да се установи процедура, която да се следва при етикетирането на говеждо месо, получено от животни, пълна информация за раждането и движението на които не е налице, тъй като вписването на тези данни се изисква едва след 1 януари 1998 г. с Регламент (ЕО) № 820/97 на Съвета от 21 април 1997 г. за създаване на система за идентификация и регистрация на едър рогат добитък и относно етикетирането на говеждо месо и продукти от говеждо месо (2). Подобна разпоредба се изисква за етикетирането на говеждо месо, получено от животни, внесени живи в рамките на Общността от трети страни.
(5)
В контекста на пълното обозначаване на произхода, за да се избегне ненужното повтаряне на обозначението на етикета на държавите-членки или трети страни, където става отглеждането, е необходимо да се въведе опростено представяне, което се основава на времето, през което животното, от което е получено говеждото месо, се е намирало в държавата-членка или трета страна по рождение или заколване.
(6)
Необходимо е да се изясни ситуацията по отношение на допълнителната информация, която може да се включва на етикетите съгласно опростените процедури за етикетиране за мляно говеждо месо. Тази допълнителна информация може, съгласно член 13 от Регламент (ЕО) № 1760/2000, да бъде посочвана до 1 септември 2000 г. Определена информация може да бъде посочвана само до 1 януари 2002 г., ако съответната държава-членка е взела решение да прилага национална задължителна система за етикетиране, включваща тази информация, или ако съответният оператор посочва информацията доброволно.
(7)
В контекста на доброволната система за етикетиране на говеждо месо е необходимо да се предвиди ускорена или опростена процедура на одобряване за някои парчета говеждо месо, етикетирани в държава-членка в съответствие с одобрена спецификация и внесени на територията на друга държава-членка.
(8)
С оглед на гарантиране надеждността на спецификацията е необходимо независимият и компетентният орган да имат достъп до цялата документация, която се съхранява от операторите и организациите, и да извършват редовни проверки на място на база на анализ на риска.
(9)
Член 17 от Регламент (ЕО) № 1760/2000 установява някои разпоредби, съгласно които производството на говеждо месо става изцяло или частично в трети страни. Целесъобразно е да се предвидят подробни правила за прилагане на процедурата за одобряване вноса на говеждо месо от трети страни.
(10)
За да гарантира, че процедурите на етикетиране, свързани с вносно говеждо месо, са така надеждни, както и приложимите за говеждо месо от Общността, Комисията проучва уведомленията, получени от трети страни. Пълните уведомления се предават на държавите-членки, когато Комисията стигне до заключението, че процедурите и/или критериите, прилагани в съответната трета страна, са еквивалентни на стандартите, установени в Регламент (ЕО) № 1760/2000.
(11)
За да гарантира надеждността на системата за етикетиране в трети страни, Комисията може да поиска допълнителна информация и трябва да вземе необходимите мерки в светлината на получената информация в резултат на тези искания.
(12)
Комисията може да извършва проверки в трети страни. За да е в състояние да извършва проверки в трета страна, Комисията се нуждае от предварително съгласие на съответната трета страна. Ако няма такова съгласие, Комисията трябва да вземе необходимите мерки.
(13)
Необходимо е държавите-членки да извършват проверки, за да се гарантира достатъчна точност на използваните доброволни етикети.
(14)
Трябва да се създаде рамка на санкциите, които следва да се налагат на операторите. Тази рамка трябва да отчита ситуациите, при които операторът не е етикетирал говеждо месо в съответствие с правилата на задължителната система за етикетиране или когато операторът не е етикетирал говеждо месо в контекста на доброволната система за етикетиране, без да съблюдава спецификацията, или когато няма одобрена спецификация. За ограничен срок, до 1 януари 2001 г., за да се вземат предвид трудностите на операторите при прилагане на този регламент, най-строгите санкции трябва да се налагат, когато етикетът съдържа информация, която е подвеждаща за потребителя или не съответства на одобрената спецификация.
(15)
Регламент (ЕО) № 820/97 предвиждаше всеки оператор или организация, които желаят да поставят доброволно обозначение на етикет, да представят спецификация за одобрение от компетентния орган на всяка държава-членка, в които се осъществява производството или продажбата на въпросното говеждо месо. Регламент (ЕО) № 2772/1999 на Съвета от 21 декември 1999 година относно общи правила за система за задължително етикетиране на говеждото месо (3) позволи на операторите да продължат да поставят доброволни означения, в допълнение към задължителните означения, до 31 август 2000 г.
(16)
При условие че няма промяна в одобрените доброволни спецификации и те отговарят на новите правила, целесъобразно е тези спецификации, както и тези, одобрени за трети страни, да продължат да бъдат валидни.
(17)
Регламент (ЕО) № 820/97 предвижда, когато налице е достатъчно подробна информация в системата за идентификация и регистрация на говеда, държавите-членки да могат да вземат решение, че за говеждо месо от животни, родени, отгледани и заклани в същата държава-членка, на етикетите трябва да бъде отбелязана и допълнителна информация. Регламент (ЕО) № 2772/1999 разреши на държавите-членки да продължат да имат възможност да прибягват до налагане на задължителна система за етикетиране на говеждо месо от животни, родени, отгледани и заклани на тяхната собствена територия в съответствие с член 19, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 820/97, временно, до 31 август 2000 г.
(18)
Решение № 98/595/ЕО на Комисията от 13 октомври 1998 г. относно прилагането на система за задължително етикетиране на говеждо месо във Франция и Белгия (4) и Решение № 1999/1/ЕО на Комисията от 14 декември 1998 г. относно прилагането на система за задължително етикетиране на говеждо месо във Финландия (5) позволяват на тези държави-членки да налагат система за задължително етикетиране на говеждо месо от животни, родени, отгледани и заклани на тяхната собствена територия. Тези решения, както и други бъдещи такива решения, трябва да продължат да се прилагат, докато пълното идентифициране по произход в системата за задължително етикетиране в Общността влезе в сила от 1 януари 2002 г.
(19)
За да се извършва мониторинг на прилагането на доброволната система за етикетиране, държавите-членки трябва да създадат регистър на одобрените спецификации и да съобщават на Комисията информация за националните им правила за прилагане и одобрените на техните територии доброволни означения. Тази информация трябва редовно да се актуализира.
(20)
Необходимо е да се отмени Регламент (ЕО) № 1141/97 на Комисията от 23 юни 1997 г. относно установяване на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 820/97 на Съвета относно етикетирането на говеждо месо и продукти от говеждо месо (6), последно изменен с Регламент (ЕО) № 824/98 (7). Въпреки това, за да се избегне объркване през преходния период преди въвеждането на задължителната система, както е установено в Регламент (ЕО) № 1760/2000, Регламент (ЕО) № 1141/97 трябва да остане приложим за месо, получено от животни, заклани преди 1 септември 2000 г.
(21)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет по говеждото и телешкото месо,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Проследяемост
Всички оператори и организации по смисъла на член 12, трето тире от Регламент (ЕО) № 1760/2000, разполагат на всеки от отделните етапи на производство и продажба с идентификационна система и всеобхватна регистрационна система.
Тази система се прилага по такъв начин, че да осигурява връзка между идентификацията на месото и съответното животно или животни, както е предвидено в член 13, параграф 1 и член 16, параграф 2 от посочения регламент.
Регистрационната система съдържа вписване, по-специално, на пристигането и заминаването на добитъка, труповете на закланите животни и/или парчета от тях, за да бъде гарантирана връзката между пристиганията и заминаванията.
Член 2
Етикетиране, когато няма налична информация
1. Номерът на одобрението, предвиден в член 13, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 1760/2000, е:
а)
или номерът на одобрението, предвиден в член 10, параграф 1 от Директива 64/433/ЕИО на Съвета (8),
б)
или, когато няма номер на одобрение, националният регистрационен номер.
Когато не е налице нито един от двата номера, до 1 януари 2001 г. номерът може да бъде заменен с наименованието и адреса на кланицата.
2. При прилагането на член 13, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1760/2000:
а)
за месо, получено от животни, родени в Общността преди 1 януари 1998 г., когато информацията относно мястото на раждане и/или мястото на отглеждане, когато е различно от последното място на отглеждане, не е на разположение, обозначението за мястото на раждане и/или мястото на отглеждане се заменя с обозначението „*(Родено преди 1 януари 1998 г.)“,
б)
за месо, получено от животни, внесени живи на територията Общността, когато информацията относно мястото на раждане и/или мястото на отглеждане, когато е различно от последното място на отглеждане, не е на разположение, обозначението за мястото на раждане и/или мястото на отглеждане се заменя с обозначението „*(Внесено живо в ЕО)“ или „*(Внесено живо от[наименованието на страната])“.
Член 3
Опростяване на обозначението за произход
При прилагането на член 13, параграф 5, буква а) от Регламент (ЕО) № 1760/2000 за говеждо месо, получено от животни, които са били отглеждани 30 или по-малко дни:
-
в друга държава-членка или трета страна по рождение,
-
в друга държава-членка или трета страна по рождение, където е станало коленето,
обозначаването на тези държави-членки или трети страни, като държава-членка или трета страна, в които е осъществено отглеждането, няма да се изисква, при положение че тези животни са били отглеждани в друга държава-членка или трета страна за срок не по-дълъг от 30 дни.
Член 4
Размер на групата
1. При транжирането на труповете на закланите животни или четвъртинките, размерът на групата, предвидена в член 13, параграф 1, алинея втора от Регламент (ЕО) № 1760/2000, се определя от броя на труповете на заклани животни или четвъртинки, транжирани заедно и представляващи една партида за съответната транжорна. Този размер не може в никакъв случай да превишава производството за един ден.
2. При по-нататъшно транжиране или мелене, групата може да включи всички групи, посочени в параграф 1, вложени в транжиране или мелене през същия ден.
Член 5
Мляно говеждо месо
1. За целите на настоящия регламент мляното месо се дефинира като месо, което е било накълцано или прекарано през спирално-винтова мелачка.
2. Допълнителната информация, която може да се включва на етикетите, както това е предвидено в член 14, третата алинея от Регламент (ЕО) № 1760/2000, е следната:
а)
от 1 септември 2000 г. - обозначенията, посочени в член 13, параграф 2, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 1760/2000, както и датата на смилане;
б)
от 1 септември 2000 г. до 1 януари 2002 г. - обозначенията, посочени в член 13, параграф 5, букви а), i) и ii), и б) от Регламент (ЕО) № 1760/2000, ако съответната държава-членка е взела решение да прилага национална система за задължително етикетиране, включваща такава информация, или ако съответният оператор посочва доброволно информацията в съответствие със раздел II на дял II от Регламент (ЕО) № 1760/2000;
в)
от 1 януари 2002 г. - обозначенията, посочени в член 13, параграф 5, буква а), i) и ii) от Регламент (ЕО) № 1760/2000.
Член 6
Процедури на одобрение
1. Срокът, предвиден в член 16, параграф 3, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1760/2000, през който одобрението не е отказано или не е поискана допълнителна информация от компетентния орган на държавата-членка, до която се изпраща говеждото месо, е два месеца от деня, следващ датата на подаване на заявлението.
2. В съответствие с член 16, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1760/2000 за първокачествените парчета говеждо месо в индивидуални опаковки, етикетирани в държава-членка в съответствие с одобрена спецификация и внесени на територията на друга държава-членка, когато на първоначалния етикет не се добавя информация, срокът, предвиден в член 16, параграф 3, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1760/2000, е 14 дни.
3. За целите на член 16, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1760/2000 говеждо месо в малки опаковки за търговия на дребно, което е било етикетирано в държава-членка в съответствие с одобрена спецификация, може да бъде внесено на територията на друга държава-членка и търгувано в нея без предварително одобрение на спецификацията на етикетиране от тази държава-членка, при условие че:
а)
въпросните опаковки остават непроменени;
б)
спецификацията, одобрена в държавата-членка на опаковане, обхваща и търговията с пакетирано говеждо месо в други държави-членки;
в)
държавата-членка, одобряваща такава спецификация, предостави цялата необходима информация предварително на всички други държави-членки, в които съгласно одобрената спецификация трябва да се търгува пакетираното говеждо месо.
Член 7
Проверки
1. Операторите и организациите предоставят по всяко време на експертите на Комисията, на компетентния орган и на съответния независим контролен орган по смисъла на член 16, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕО) № 1760/2000 достъп до техните помещения и до цялата документация, която доказва, че информацията на съответните етикети е вярна.
2. Компетентният орган и, в случая, посочен в член 16, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕО) № 1760/2000, независимият контролен орган, извършват редовни проверки на място въз основа на анализ на риска, който трябва да отчита, по-специално, сложността на съответната спецификация. За всяка проверка се изготвя доклад за извършената инспекция, който трябва да включва всички дефицити, както и предложените мерки за подобряване на положението и всички крайни срокове и наложените санкции.
3. Когато не се ползва опцията, предвидена в член 16, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕО) № 1760/2000, държавите-членки извършват проверки по такъв начин, че да предоставят гаранции за точността на използваните етикети. Тяхната честота се определя, по-специално, от сложността на съответните спецификации.
4. Операторите, организациите и независимите контролни органи съобщават цялата релевантна информация на компетентния орган.
Член 8
Одобрения, предоставяни от трети страни
1. Комисията проверява дали уведомленията са направени, както е предвидено в член 17, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1760/2000. При получаване на уведомление, което е непълно, Комисията информира съответната трета страна, като посочва каква информация е необходима.
Пълните уведомления се предават на държавите-членки освен ако Комисията стигне до заключение, че процедурите и/или критериите в съответната трета страна не са еквивалентни на стандартите, предвидени в Регламент (ЕО) № 1760/2000 в съответствие с пълномощията ѝ да го направи съгласно член 17, параграф 2, трета алинея от посочения регламент.
2. Ако по което и да било време Комисията счете въз основа на уведомлението, предвидено в член 17, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1760/2000, че е целесъобразно да провери дали процедурите и/или критериите, съобщени от трета страна, са понастоящем еквивалентни на стандартите, предвидени в Регламент (ЕО) № 1760/2000, Комисията може да поиска третата страна да предостави всякаква необходима информация. По-специално Комисията може да поиска третата страна да предостави копия на спецификациите, одобрени от определения компетентен орган. Комисията може по-нататък да поиска от третата страна да разреши представители на Комисията да извършат проверки в третата страна.
3. Ако информация или разрешение, поискани съгласно предходния параграф, не се получат в срока, определен от Комисията, то Комисията може да заключи, че процедурите и/или критериите, прилагани в съответната трета страна, не са еквивалентни на стандартите, предвидени в Регламент (ЕО) № 1760/2000.
4. Комисията може по всяко време да промени своето първоначално решение по отношение на еквивалентността на процедурите и/или критериите, прилагани в съответната трета страна съгласно член 17, параграф 2, трета алинея от Регламент (ЕО) 1760/2000.
Член 9
Санкции
1. Държавите-членки определят система от санкции, която се прилага в случай на нарушения на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1760/2000 и вземат всички необходими мерки, за да гарантират тяхното прилагане. Предвидените санкции трябва да бъдат ефикасни, пропорционални и възпиращи.
2. Без да се засягат санкциите, предвидени в член 18 от Регламент (ЕО) № 1760/2000, когато говеждо месо е етикетирано:
-
без спазване на задължителната система за етикетиране или
-
при прилагане на доброволната система - неспазвайки спецификацията или когато няма одобрена спецификация,
държавите-членки изискват отстраняване на говеждото месо от пазара до повторното му етикетиране в съответствие с настоящия регламент.
Въпреки това, ако съответното месо отговаря на всички съществуващи ветеринарни и санитарни правила, държавите-членки могат, в допълнение на санкциите, предвидени в параграф 1, да разрешат прякото изпращане на това месо за преработка в продукти, различни от посочените в член 12, първо тире от Регламент (ЕО) № 1760/2000.
3. До 1 януари 2001 г. отстраняването на говеждо месо от пазара може да става само когато етикетът съдържа информация, която може да подведе потребителя в значителна степен или не отговаря на одобрената спецификация.
Член 10
Регистър
Компетентният орган създава регистър на одобрените спецификации и, по-специално, за всеки оператор и организация, отговорни за етикетирането на говеждото месо, и независимия орган, отговорен за проверките.
Член 11
Уведомявания
Държавите-членки уведомяват Комисията относно:
а)
наименованията на органите, компетентни за прилагането на системата за етикетиране, съгласно Регламент (ЕО) № 1760/2000, както и на подробните правила за неговото прилагане и, по-специално, тези, които се отнасят за съответните проверки, които трябва да бъдат извършвани, и санкциите, които трябва да бъдат налагани;
б)
до 30 септември 2000 г., пълния списък на всички доброволни обозначения, одобрени на тяхна територия;
в)
на всеки три месеца, актуализиране на списъка, посочен в буква б).
Член 12
Преходна разпоредба
При условие че те са в съответствие с Регламент (ЕО) № 1760/2000 и с настоящия регламент,
а)
доброволни спецификации, одобрени съгласно членове 14 и 15 от Регламент (ЕО) № 820/97, продължават да са валидни;
б)
националните системи за задължително етикетиране на говеждо месо, одобрени в съответствие с член 19, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 820/97, продължават да са валидни до 1 януари 2002 г., както и други подобни решения.
Член 13
Отмяна
Регламент (ЕО) № 1141/97 се отменя.
Въпреки това този регламент остава приложим за месо, получено от животни, заклани преди 1 септември 2000 г.
Позоваванията на отменения регламент се тълкуват като позовавания на настоящия регламент съобразно таблицата на съответствие в приложението.
Член 14
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Той се прилага за говеждо месо, получено от животни, заклани на или след 1 септември 2000 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставен в Брюксел на 25 август 2000 година.
Komission asetus (EY) N:o 1825/2000,
annettu 25 päivänä elokuuta 2000,
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1760/2000 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä naudanlihan ja naudanlihatuotteiden merkinnän osalta
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmän käyttöönottamisesta sekä naudalihan ja naudanlihantuotteiden pakollisesta merkitsemisestä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 820/97 kumoamisesta 17 päivänä heinäkuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1760/2000(1) ja erityisesti sen 19 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Olisi vahvistettava yksityiskohtaiset säännöt asetuksen (EY) N:o 1760/2000 soveltamista, erityisesti jäsenvaltioiden välisen kaupan osalta, jotta merkintäjärjestelmä ei aiheuttaisi naudanlihakaupan vääristymiä.
(2) Jäljitettävyyden varmistamiseksi on tarpeen edellyttää, että toimijoilla ja järjestöillä on niin pakollisen kuin vapaaehtoisenkin naudanlihan merkintäjärjestelmän yhteydessä käytössään tunnistusjärjestelmä ja kattava rekisteröintijärjestelmä, joita sovelletaan naudanlihaan sen kussakin tuotanto- ja myyntivaiheessa.
(3) Sellaisten teurastamojen tunnistamiseksi, joilla ei ole hyväksyntänumeroa, on tarpeen ottaa käyttöön muita tunnistusmenetelmiä siirtymäkauden ajaksi.
(4) On myös tarpeen määritellä menettely, jota noudatetaan sellaisista eläimistä peräisin olevan naudanlihan merkinnässä, joista ei ole saatavilla täydellisiä syntymä- ja kuljetustietoja, koska kyseisten tietojen rekisteröintiä edellytettiin vasta 1 päivästä tammikuuta 1998 nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmän käyttöönotosta ja naudanlihan ja naudanlihatuotteiden merkinnästä 21 päivänä huhtikuuta 1997 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 820/97(2). Vastaava säännös vaaditaan sellaisista eläimistä peräisin olevan naudanlihan merkitsemiseksi, jotka on tuotu yhteisöön elävinä kolmansista maista.
(5) Täydellisen alkuperämerkinnän yhteydessä on tarpeen ottaa käyttöön yksinkertaistettu esitystapa, jotta vältettäisiin niiden jäsenvaltioiden tai kolmansien maiden, joissa eläimiä on kasvatettu, tarpeeton toistaminen merkinnöissä. Tämä esitystapa perustuu ajanjaksoon, jona nautaeläintä, josta liha on peräisin, on pidetty siinä jäsenvaltiossa tai kolmannessa maassa, jossa se on syntynyt tai teurastettu.
(6) On tarpeen selkeyttää tilannetta niiden lisätietojen osalta, joita voidaan sisällyttää merkintöihin jauhetun naudanlihan yksinkertaistettujen merkintämenettelyjen yhteydessä. Tällaisia lisätietoja voidaan asetuksen (EY) N:o 1760/2000 13 artiklan mukaisesti antaa 1 päivän syyskuuta 2000 jälkeen. Joitakin tietoja voidaan kuitenkin antaa ainoastaan 1 päivään tammikuuta 2002 asti, jos kyseinen jäsenvaltio on päättänyt soveltaa tällaiset tiedot sisältävää pakollista kansallista merkintäjärjestelmää, tai jos kyseinen toimija antaa nämä tiedot vapaaehtoisesti.
(7) Naudanlihan vapaaehtoisen merkintäjärjestelmän yhteydessä on tarpeen säätää nopeutetusta tai yksinkertaistetusta hyväksyntämenettelystä, jota sovelletaan tiettyihin naudanlihapaloihin, jotka on merkitty yhdessä jäsenvaltiossa hyväksytyn eritelmän mukaisesti ja tuotu toisen jäsenvaltion alueelle.
(8) Eritelmän luotettavuuden takaamiseksi itsenäisellä elimellä ja toimivaltaisella viranomaisella on oltava mahdollisuus tutkia kaikki toimijoiden ja järjestöjen rekisterit, ja niiden on tehtävä säännöllisiä pistokokeita riskianalyysin perusteella.
(9) Asetuksen (EY) N:o 1760/2000 17 artiklassa annetaan tiettyjä säännöksiä, jotka koskevat naudanlihan tuotantoa kokonaan tai osittain kolmannessa maassa. On aiheellista säätää tietyistä täytäntöönpanoa koskevista säännöistä kolmansista maista tapahtuvan naudanlihan tuonnin hyväksymismenettelyn osalta.
(10) Varmistaakseen sen, että tuontinaudanlihan merkintäjärjestelyt ovat yhtä luotettavia kuin yhteisön naudanlihaan sovellettavat merkinnät, komission olisi tutkittava kolmansista maista saadut ilmoitukset. Täydelliset ilmoitukset olisi toimitettava jäsenvaltioille, jos komissio päätyy siihen tulokseen, että kyseisessä kolmannessa maassa sovellettavat menettelyt ja/tai vaatimukset vastaavat asetuksen (EY) N:o 1760/2000 vaatimuksia.
(11) Taatakseen kolmansien maiden merkintäjärjestelmien luotettavuuden komissio voi pyytää lisätietoja, ja sen olisi toteutettava tarvittavat toimenpiteet tällaisten pyyntöjen tuloksena saatujen tietojen perusteella.
(12) Komissio voi tehdä tarkastuksia kolmansissa maissa. Komission on saatava kolmannen maan ennakkosuostumus voidakseen tehdä tarkastuksia kyseisessä maassa. Jos tällaista suostumusta ei ole odotettavissa, komission olisi toteutettava tarvittavat toimenpiteet.
(13) Jäsenvaltioiden on tehtävä tarkastuksia käytettyjen vapaaehtoisten merkintöjen riittävän täsmällisyyden takaamiseksi.
(14) Olisi vahvistettava toimijoille määrättävät seuraamukset. Tällaisissa seuraamuksissa olisi otettava huomioon tilanteet, joissa toimija ei ole merkinnyt naudanlihaa pakollisen merkintäjärjestelmän sääntöjä naudattaen, joissa naudanliha on merkitty vapaaehtoisen merkintäjärjestelmän mukaisesti eritelmää noudattamatta, ja tilanteet, joissa hyväksyttyä eritelmää ei ole. Koska tämän asetuksen täytäntöönpano saattaa olla toimijoille hankalaa, ankarimpia seuraamuksia olisi sovellettava 1 päivään tammikuuta 2001 päättyvän määräajan kuluessa ainoastaan silloin, kun merkintä sisältää kuluttajien kannalta harhaanjohtavaa tietoa tai ei vastaa hyväksyttyä eritelmää.
(15) Asetuksessa (EY) N:o 802/97 säädetään, että kunkin toimijan tai järjestön, joka haluaa tehdä vapaaehtoisen merkinnän, on toimitettava eritelmä kaikkien niiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten hyväksyttäväksi, joissa kyseistä naudanlihaa tuotetaan tai pidetään kaupan. Naudanlihan pakollisen merkintäjärjestelmän yleisistä säännöistä 21 päivänä joulukuuta 1999 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2772/1999(3) toimijoille annetaan lupa jatkaa 31 päivään elokuuta 2000 asti naudanlihaa koskevien vapaaehtoisten merkintöjen tekemistä pakollisten merkintöjen lisäksi.
(16) Edellyttäen, että hyväksyttyihin vapaaehtoisiin eritelmiin ei ole tehty muutoksia ja että ne ovat uusien sääntöjen mukaiset, on aiheellista säätää, että tällaiset eritelmät, samoin kuin kolmansien maiden osalta hyväksytyt eritelmät, ovat edelleen voimassa.
(17) Asetuksessa (EY) N:o 820/97 säädetään, että jäsenvaltiot, joiden nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmästä on saatavilla riittävästi yksityiskohtaisia tietoja, voivat päättää, että kyseisessä jäsenvaltiossa syntyneistä, kasvatetuista ja teurastetuista eläimistä peräisin olevan lihan osalta on merkittävä myös muita tietoja. Asetuksen (EY) N:o 2772/1999 säädetään, että jäsenvaltioilla on edelleen mahdollisuus ottaa asetuksen (EY) N:o 820/97 19 artiklan 4 kohdan mukaisesti käyttöön tilapäisesti 31 päivään elokuuta 2000 asti pakollinen merkintäjärjestelmä naudanlihalle, joka on peräisin niiden alueella syntyneistä, lihotetuista ja teurastetuista eläimistä.
(18) Naudanlihan pakollisen merkintäjärjestelmän soveltamista Ranskassa ja Belgiassa 13 päivänä lokakuuta 1998 tehdyssä komission päätöksessä 98/595/EY(4) ja naudanlihan pakollisen merkintäjärjestelmän soveltamisesta Suomessa 14 päivänä joulukuuta 1998 tehdyssä komission päätöksessä 1999/1/EY(5) kyseisille jäsenvaltioille annetaan mahdollisuus ottaa käyttöön alueellaan syntyneistä, kasvatetuista ja teurastetuista eläimistä peräisin olevan naudanlihan pakollinen merkintäjärjestelmä. Näitä päätöksiä sekä muita tällaisia päätöksiä olisi sovellettava edelleen, kunnes yhteisön pakolliseen merkintäjärjestelmään kuuluva täydellinen alkuperämerkintä tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2002.
(19) Vapaaehtoisen merkintäjärjestelmän valvontaa varten jäsenvaltioiden olisi rekisteröitävä hyväksytyt eritelmät ja ilmoitettava komissiolle kansallisia täytäntöönpanosääntöjä koskevat tiedot sekä alueellaan hyväksytyt vapaaehtoiset merkinnät. Tällaisia tietoja on tarpeen päivittää säännöllisesti.
(20) On tarpeen kumota neuvoston asetuksen (EY) N:o 820/97 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä naudanlihan ja naudanlihatuotteiden merkinnän osalta 23 päivänä kesäkuuta 1997 annettu komission asetus (EY) N:o 1141/97(6), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 824/98(7). Asetusta (EY) N:o 1141/97 olisi kuitenkin sovellettava edelleen ennen 1 päivää syyskuuta 2000 teurastetuista nautaeläimistä peräisin olevaan lihaan, jotta vältettäisiin sekaannukset asetuksessa (EY) N:o 1760/2000 säädetyn pakollisen merkintäjärjestelmän käyttöönottoa edeltävällä siirtymäkaudella.
(21) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat naudanlihan hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Jäljitettävyys
Kaikilla asetuksen (EY) N:o 1760/2000 12 artiklan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitetuilla toimijoilla ja järjestöillä on oltava kussakin tuotanto- ja myyntivaiheessa käytössään tunnistusjärjestelmä ja kattava rekisteröintijärjestelmä.
Tällaista järjestelmää on sovellettava siten, että varmistaakseen lihan tunnisteen ja kyseisen eläimen tai kyseisten eläinten välinen yhteys kyseisen asetuksen 13 artiklan 1 kohdan ja 16 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
Rekisteröintijärjestelmän on erityisesti sisällettävä tiedot karjan, ruhojen ja/tai lihapalojen saapumisesta ja lähdöstä, jotta taataan saapumisia ja lähtöjä koskevien tietojen yhtäpitävyys.
2 artikla
Merkintä silloin, kun tietoja ei ole saatavilla
1. Asetuksen (EY) N:o 1760/2000 13 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettu hyväksymisnumero on:
a) joko terveyttä koskevista ongelmista yhteisön sisäisessä tuoreen lihan kaupassa annetun neuvoston direktiivin 64/433/ETY(8) 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu hyväksymisnumero
b) tai, jos hyväksymisnumeroa ei ole, kansallinen rekisterinumero.
Jos kumpaakaan numeroa ei ole, numero voidaan korvata 1 päivään tammikuuta 2001 asti teurastamon nimellä ja osoitteella.
2. Asetuksen (EY) N:o 1760/2000 13 artiklan 5 kohdan mukaisesti
a) yhteisössä ennen 1 päivää tammikuuta 1998 syntyneistä sellaisista eläimistä peräisin olevan lihan osalta, joiden syntymä- ja/tai kasvatuspaikasta ei ole viimeisimmän kasvatuspaikan lisäksi saatavilla tietoja, syntymä- ja/tai kasvatuspaikkaa koskeva merkintä on korvattava merkinnällä "*(Syntynyt ennen 1.1.98)".
b) sellaisista yhteisöön elävinä tuoduista eläimistä peräisin olevan lihan osalta, joiden syntymä- ja/tai kasvatuspaikasta ei ole viimeisimmän kasvatuspaikan lisäksi saatavilla tietoja, syntymä- ja/tai kasvatuspaikkaa koskeva merkintä on korvattava merkinällä "*(Tuotu elävänä EY:hyn)" tai "*(Tuotu elävänä [kolmannen maan nimi])".
3 artikla
Alkuperämerkinnän yksinkertaistaminen
Asetuksen (EY) N:o 1760/2000 13 artiklan 5 kohdan a alakohdan mukaisesti sellaisista eläimistä peräisin olevasta lihasta, joita on kasvatettu enintään 30 päivää joko siinä jäsenvaltiossa tai kolmannessa maassa, jossa eläin on syntynyt, taikka siinä jäsenvaltiossa tai kolmannessa maassa, jossa eläin teurastettiin, ei vaadita kyseisten jäsenvaltioiden tai kolmansien maiden merkitsemistä jäsenvaltioksi tai kolmanneksi maaksi, jossa eläintä on kasvatettu edellyttäen, että kyseisiä eläimiä on kasvatettu jossain toisessa jäsenvaltiossa tai kolmannessa maassa yli 30 päivän ajan.
4 artikla
Ryhmän koko
1. Asetuksen (EY) N:o 1760/2000 13 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetun ryhmän koko on määriteltävä ruhojen tai ruhoneljännesten paloittelun yhteydessä niiden ruhojen tai ruhoneljännesten lukumäärän perusteella, jotka paloiteltiin yhdessä ja jotka muodostivat kyseiselle leikkaamolle yhden erän. Tämä koko ei voi missään tapauksessa olla suurempi kuin yhden päivän tuotanto.
2. Myöhemmin toteutettavan leikkaamisen tai jauhamisen aikana kaikista 1 kohdassa tarkoitetuista ryhmistä, joihin kuuluvaa lihaa on leikattu tai jauhettu samana päivänä, voidaan muodostaa uusi ryhmä.
5 artikla
Jauhettu naudanliha
1. Tässä asetuksessa "jauhetulla lihalla" tarkoitetaan lihaa, joka on hakattu hienoksi tai jauhettu lihamyllyllä.
2. Lisätiedot, joita voidaan asetuksen (EY) N:o 1760/2000 14 artiklan kolmannen alakohdan mukaisesti liittää merkintöihin, ovat seuraavat:
a) 1 päivästä syyskuuta 2000 alkaen asetuksen (EY) N:o 1760/2000 13 artiklan 2 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitetut merkinnät sekä jauhamispäivä;
b) 1 päivästä syyskuuta 2000 alkaen 1 päivään tammikuuta 2002 asti asetuksen (EY) N:o 1760/2000 13 artiklan 5 kohdan a alakohdan i ja ii alakohdassa ja b alakohdassa tarkoitetut merkinnät, jos kyseinen jäsenvaltio on päättynyt soveltaa tällaiset tiedot sisältävää pakollista kansallista merkintäjärjestelmää tai jos kyseinen toimija antaa nämä tiedot vapaaehtoisesti asetuksen (EY) N:o 1760/2000 II osaston II jakson mukaisesti;
c) 1 päivästä tammikuuta 2002 alkaen asetuksen (EY) N:o 1760/2000 13 artiklan 5 kohdan a alakohdan i ja ii alakohdassa tarkoitetut merkinnät.
6 artikla
Hyväksymismenettelyt
1. Asetuksen (EY) N:o 1760/2000 16 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa säädetty määräaika, jonka kuluessa sen jäsenvaltion, johon naudanliha lähetetään, toimivaltainen viranomainen ei ole hylännyt tai antanut hyväksyntää tai pyytänyt lisätietoja, on kaksi kuukautta hakemuksen jättämistä seuraavasta päivästä.
2. Asetuksen (EY) N:o 1760/2000 16 artiklan 5 kohdan mukaisesti asetuksen (EY) N:o 1760/2000 16 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettu määräaika on 14 päivää sellaisen yksittäin pakatun parhaista ruhonosista leikatun naudanlihan osalta, joka on hyväksytyn eritelmän mukaisesti merkitty yhdessä jäsenvaltiossa ja tuotu toisen jäsenvaltion alueelle, jossa alkuperäiseen merkintään ei ole lisätty tietoja.
3. Asetuksen (EY) N:o 1760/2000 16 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua pienissä vähittäismyyntipakkauksissa olevaa naudanlihaa, joka on hyväksytyn eritelmän mukaisesti merkitty yhdessä jäsenvaltiossa, saa tuoda toisen jäsenvaltion alueelle ja pitää siellä kaupan ilman, että kyseinen jäsenvaltio on etukäteen hyväksynyt tämän jäsenvaltion merkintäeritelmän, jos
a) kyseisiä pakkauksia ei ole muutettu;
b) pakkaavan jäsenvaltion hyväksymä eritelmä koskee pakatun naudanlihan kaupan pitämistä myös muissa jäsenvaltioissa;
c) tällaisen eritelmän hyväksyvä jäsenvaltio toimittaa kaikki tarvittavat tiedot etukäteen kaikille muille jäsenvaltioille, joissa pakattua naudanlihaa pidetään kaupan hyväksytyn eritelmän mukaisesti.
7 artikla
Tarkastukset
1. Toimijoiden ja järjestöjen on myönnettävä milloin tahansa komission asiantuntijoille, toimivaltaiselle viranomaiselle sekä asetuksen (EY) N:o 1760/2000 16 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetulle itsenäiselle tarkastuselimelle pääsy tiloihinsa ja mahdollisuus tutkia kaikki rekisterit, jotka osoittavat kyseisten merkintätietojen oikeellisuuden.
2. Toimivaltaisen viranomaisen ja asetuksen (EY) N:o 1760/2000 16 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa itsenäisen tarkastuselimen on tehtävä säännöllisiä pistokokeita sellaisen riskianalyysin perusteella, jossa otetaan huomioon erityisesti kyseisen eritelmän monimutkaisuus. Jokaisesta tarkastuksesta on laadittava tarkastuskertomus, joka sisältää tiedot ilmenneistä puutteista, tilanteen parantamiseksi ehdotetut toimenpiteet sekä mahdolliset määräajat ja määrätyt seuraamukset.
3. Jos asetuksen (EY) N:o 1760/2000 16 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitettua mahdollisuutta ei käytetä, jäsenvaltioiden on suoritettava tarkastukset siten, että käytettävien merkintöjen paikkaansapitävyys taataan riittävällä tavalla. Tarkastusten suorittamistiheys määritellään erityisesti kyseisen eritelmän monimutkaisuuden perusteella.
4. Toimijoiden, järjestöjen ja itsenäisten tarkastuselinten on toimitettava kaikki asiaa koskevat tiedot toimivaltaiselle viranomaiselle.
8 artikla
Kolmansien maiden antamat hyväksynnät
1. Komissio tarkistaa, että ilmoitukset ovat täydellisiä asetuksen (EY) N:o 1760/2000 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Saadessaan epätäydellisen ilmoituksen komissio ilmoittaa siitä kyseiselle kolmannelle maalle ja täsmentää samalla vaadittavat tiedot.
Täydelliset ilmoitukset toimitetaan jäsenvaltioille, paitsi jos komissio päätyy siihen tulokseen, että kyseisessä kolmannessa maassa sovellettavat menettelyt ja/tai vaatimukset eivät vastaa asetuksessa (EY) N:o 1760/2000 säädettyjä vaatimuksia mainitun asetuksen 17 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti komissiolle kuuluvan toimivallan perusteella.
2. Jos komissio katsoo milloin tahansa, että asetuksen (EY) N:o 1760/2000 17 artiklan 2 kohdan mukaisen ilmoituksen perusteella on aiheellista tarkistaa kolmannen maan ilmoittamien menettelyjen ja/tai vaatimusten vastaavan nykyisellään asetuksessa (EY) N:o 1760/2000 säädettyjä vaatimuksia, komissio voi pyytää kolmatta maata toimittamaan tarvittavat tiedot. Komissio voi erityisesti pyytää kolmatta maata toimittamaan jäljennöksiä nimetyn toimivaltaisen viranomaisen hyväksymistä eritelmistä. Komissio voi lisäksi pyytää kolmatta maata antamaan komission edustajille luvan tehdä tarkastuksia kyseisessä kolmannessa maassa.
3. Jos 2 kohdan mukaisesti pyydettyjä tietoja tai lupaa ei saada komission asettamassa määräajassa, komissio voi katsoa, että kolmannessa maassa sovellettavat menettelyt ja/tai vaatimukset eivät vastaa asetuksessa (EY) N:o 1760/2000 säädettyjä vaatimuksia.
4. Komissio voi milloin tahansa muuttaa alkuperäistä päätöstään kyseisessä kolmannessa maassa sovellettavien menettelyjen ja/tai vaatimusten vastaavuuden osalta asetuksen (EY) N:o 1760/2000 17 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti.
9 artikla
Seuraamukset
1. Jäsenvaltioiden on määriteltävä asetuksen (EY) N:o 1760/2000 rikkomistapauksiin sovellettava seuraamusjärjestelmä ja toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen täytäntöönpanon varmistamiseksi. Määrättävien seuraamusten on oltava tehokkaita suhteutettuja ja varoittavia.
2. Jos naudanliha on merkitty
- noudattamatta pakollista merkintäjärjestelmää, tai
- vapaaehtoisen järjestelmän soveltamistapauksessa noudattamatta eritelmää tai jos hyväksyttyä eritelmää ei ole,
jäsenvaltioiden on vaadittava naudanlihan poistamista markkinoilta, kunnes se merkitään uudelleen tämän asetuksen mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 1760/2000 18 artiklassa tarkoitettujen seuraamusten soveltamista.
Jos kyseessä oleva liha on kuitenkin kaikkien voimassa olevien eläinlääkintä- ja hygieniasääntöjen mukaista, jäsenvaltiot voivat 1 kohdassa tarkoitettujen seuraamusten lisäksi sallia, että tällainen naudanliha toimitetaan suoraan jalostettavaksi muiksi kuin asetuksen (EY) N:o 1760/2000 12 artiklan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetuiksi tuotteiksi.
3. Ennen 1 päivää tammikuuta 2001 naudanliha poistetaan markkinoilta ainoastaan silloin, kun merkintä saattaisi johtaa kuluttajia olleellisessa määrin harhaan tai kun merkintä ei vastaa hyväksyttyä eritelmää.
10 artikla
Rekisteri
Toimivaltaisella viranomaisella on oltava rekisteri hyväksytyistä eritelmistä sekä erityisesti kaikista naudanlihan merkitsemisestä vastuussa olevista toimijoista ja järjestöistä sekä tarkastuksista vastuussa olevasta itsenäisestä elimestä.
11 artikla
Tiedonannot
Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi:
a) asetuksen (EY) N:o 1760/2000 mukaisen merkintäjärjestelmän täytäntöönpanemisesta vastaavat toimivaltaiset viranomaiset, muut yksityiskohtaiset täytäntöönpanosäännöt sekä erityisesti toteutettavia asianmukaisia tarkastuksia ja sovellettavia seuraamuksia koskevat säännöt;
b) 30 päivään syyskuuta 2000 mennessä luettelo kaikista alueellaan hyväksytyistä vapaaehtoisista merkinnöistä;
c) joka kolmas kuukausi päivitetty toisinto b alakohdassa tarkoitetuista luetteloista.
12 artikla
Siirtymäsäännökset
Edellyttäen, että ne ovat asetuksen (EY) N:o 1760/2000 ja tämän asetuksen mukaiset,
a) asetuksen (EY) N:o 820/97 14 ja 15 artiklan mukaisesti hyväksytyt vapaaehtoiset eritelmät ovat edelleen voimassa;
b) asetuksen (EY) N:o 820/97 19 artiklan 4 kohdan mukaisesti hyväksytyt pakolliset kansalliset naudanlihan merkintäjärjestelmät sekä muut tällaiset päätökset ovat voimassa 1 päivään tammikuuta 2002 asti.
13 artikla
Kumoaminen
Kumotaan asetus (EY) N:o 1141/97.
Sitä sovelletaan kuitenkin ennen 1 päivää syyskuuta 2000 teurastetuista nautaeläimistä peräisin olevaan lihaan.
Viittaukset kumottuun asetukseen katsotaan viittauksiksi tähän asetukseen, ja niitä tulkitaan liitteessä olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
14 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä syyskuuta 2000 alkaen teuratetuista nautaeläimistä peräisin olevaan lihaan.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 25 päivänä elokuuta 2000.