32000L0054
L 262/21
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2000/54/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 18 септември 2000 година
относно защита на работниците от рисковете, свързани с експозицията на биологични агенти при работа (Седма специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 137, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (1),
след съгласуване с Комитета на регионите,
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (2),
като имат предвид, че:
(1)
Директива 90/679/ЕИО на Съвета от 26 ноември 1990 г. за защита на работниците от рисковете, свързани с експозицията на биологични агенти при работа (Седма специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО) (3) е изменяна многократно и съществено (4). Поради това е уместно, от съображения за яснота и рационалност, Директива 90/679/ЕИО да се кодифицира.
(2)
За осигуряване на безопасността и здравето на работниците е задължително да се спазват минимални изисквания, гарантиращи в по-висока степен безопасност и здраве при защита на работниците от рискове, свързани с излагане на въздействието на биологични агенти в работната среда.
(3)
Настоящата директива е специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО на Съвета от 12 юни 1989 г. за въвеждане на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето на работното място (5). Поради това, разпоредбите на посочената директива се прилагат напълно в областта на излагането на работниците на въздействието на биологични агенти, без това да засяга по-ограничителните и/или специфичните разпоредби на настоящата директива.
(4)
По-точно познаване на рисковете, свързани с излагане на въздействие на биологични агенти при работа може да бъде постигнато чрез изготвяне на списъци.
(5)
Списъкът и класификацията на биологичните агенти следва редовно да бъдат преразглеждани и ревизирани в съответствие с новите научни данни.
(6)
Уместно е класификацията да включва допълнителни данни за някои биологични агенти.
(7)
Работодателите трябва да следят постиженията на техническия прогрес, с оглед подобряването на безопасността и опазване здравето на работниците.
(8)
Необходимо е да се предприемат превантивни мерки за опазване здравето и осигуряване безопасността на работниците, експонирани на биологични агенти.
(9)
Настоящата директива е конкретна стъпка в осъществяването на социалното измерение в рамките на вътрешния пазар.
(10)
По силата на Решение 74/325/ЕИО на Съвета (6), Комисията се консултира с Консултативния комитет по безопасност, хигиена и опазване на здравето на работното място, с оглед на изготвяне на предложения в тази област. Такава консултация е извършена при изготвяне на предложенията за директивите на Съвета, цитирани в настоящата директива.
(11)
Настоящата директива не засяга задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране, посочени в приложение VIII, част Б,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Цел
1. Настоящата директива има за цел защитата на работниците от рисковете за тяхната безопасност и здраве, които произтичат или могат да произтекат от експозиция на биологични агенти при работа, в това число и чрез предотвратяването на тези рискове.
Тя определя специфичните минимални изисквания в тази област.
2. Разпоредбите на Директива 89/391/ЕИО се прилагат напълно в областта, посочена в параграф 1, без това да засяга по-ограничителните и/или специфичните разпоредби на настоящата директива.
3. Настоящата директива се прилага без да се засягат разпоредбите на Директива 90/219/ЕИО на Съвета (7) и Директива 90/220/ЕИО на Съвета (8).
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива:
а)
„биологични агенти“ са микроорганизмите, в това число и генетично изменените микроорганизми, клетъчните култури и ендопаразитите у човека, които могат да причинят инфекция, алергия или интоксикация;
б)
„микроорганизъм“ е микробиологична единица, клетъчна или неклетъчна, способна да се размножава или да пренася генетичен материал;
в)
„клетъчна култура“ е ин витро растеж на клетките, произлизащи от многоклетъчни организми.
Биологичните агенти са класирани в четири групи, в зависимост от степента на риска от възникване на инфекция, който създават:
1.
биологични агенти от група 1 означава, биологични агенти, които вероятно няма да причинят заболяване у хората;
2.
биологични агенти от група 2 - биологични агенти, които могат да причинят заболяване у хората и представляват опасност за работниците; не е вероятно да се разпространят в обществото; обикновено съществува ефективна профилактика или средства за лечение;
3.
биологични агенти от група 3 - биологични агенти, които могат да причиняват тежки заболявания у хората и представляват сериозна опасност за работниците; възможен е риск за разпространяване на заболяването сред обществото, но обикновено съществува ефективна профилактика или средства за лечение;
4.
биологични агенти от група 4 - биологични агенти, които причиняват тежки заболявания у хората и представляват сериозна опасност за работниците; съществува висок риск за разпространяване на заболяването сред обществото; обикновено не съществува ефективна профилактика или средства за лечение.
Член 3
Приложно поле - Определяне и оценка на рисковете
1. Настоящата директива се прилага за дейностите, при които работниците, поради естеството на своята професионална дейност, са или рискуват да бъдат експонирани на биологични агенти.
2. За всяка дейност, която може да създаде риск от експозиция на биологични агенти, се определят видът, степента и продължителността на експониране на работниците, така че да се извърши оценка на всеки риск за здравето или безопасността на работниците и да се предприемат необходимите мерки.
За дейности, водещи до експозиция на биологични агенти от различни групи, оценката на рисковете се извършва въз основа на опасността, създадена от всички налични опасни биологични агенти.
Тази оценка се извършва периодично и задължително при всяка промяна на условията, която може да окаже влияние върху експозицията на работниците на биологични агенти.
Работодателят трябва да предостави на компетентните власти, при поискване от тяхна страна, елементите, взети предвид при оценката.
3. Визираната в параграф 2 оценка се извършва въз основа на всички налични данни, а именно:
а)
класификация на биологичните агенти, които създават или могат да създадат опасност за човешкото здраве, посочена в член 18;
б)
препоръки на компетентните органи, които сочат, че биологичният агент трябва да бъде контролиран, с оглед опазване здравето на работниците, които са или могат да бъдат експонирани на този агент, поради естеството на работа;
в)
информация за заболявания, които могат да възникнат при професионалната дейност на работниците;
г)
потенциални алергии или интоксикации, които могат да възникнат в резултат на работата;
д)
сведение за настъпило заболяване, пряко свързано с работата на заболелия работник.
Член 4
Прилагане на различните членове, в зависимост от оценката на рисковете
1. Ако резултатите от посочената в член 3 оценка показват, че експонирането и/или вероятното експониране са свързани с въздействието на биологичен агент от група 1, който не създава риск за здравето на работниците, членове 5-17 и член 19, не се прилагат.
Въпреки това, следва да се спази изискването на точка 1 от приложение VI.
2. Ако резултатите от посочената в член 3 оценка показват, че дейността не предполага явно намерение за работа с биологичен агент или използване на биологичен агент, но че може да доведе до експониране на работниците на биологичен агент, какъвто е случаят при дейностите, посочени в индикативния списък в приложение I, се прилагат членове 5, 7, 8, 10, 11, 12, 13 и 14, освен ако резултатите от посочената в член 3 оценка, не правят ненужно това прилагане.
ГЛАВА II
ЗАДЪЛЖЕНИЯ НА РАБОТОДАТЕЛИТЕ
Член 5
Заместване
Ако естеството на дейността позволява това, работодателят избягва използването на опасен биологичен агент и го замества с биологичен агент, който, съгласно условията за употреба и научните постижения до момента, не представлява или представлява по-малка опасност за здравето на работниците.
Член 6
Намаляване на рисковете
1. Ако резултатите на посочената в член 3 оценка покажат, че съществува риск за безопасността или здравето на работниците, експонирането им на вредното въздействие трябва да се избегне.
2. Когато това не е осъществимо технически, в зависимост от дейността и оценката на риска, посочена в член 3, рискът от излагане на вредно въздействие трябва да бъде намален и сведен до достатъчно ниско равнище, което да позволява адекватна защита на здравето и безопасността на работниците, по-специално чрез въвеждане, в зависимост от резултата на посочената в член 3 оценка, на следните мерки:
а)
ограничаване до минимум броя на работниците, които са експонирани или могат да бъдат експонирани;
б)
организиране на работните процеси и на мерките за технически контрол, така че да се избегне или сведе до минимум контаминирането на работното място с биологични агенти;
в)
осигуряване на колективни мерки за защита и/или използване на лични предпазни средства;
г)
хигиенни мерки, целящи предотвратяване или ограничаване пренасянето или случайното попадане на биологичен агент извън работното място;
д)
използване на знаци за безопасност за означаване на описаните в приложение II биологични рискове и други подходящи предупредителни знаци;
е)
разработване на планове за действие в случай на авария при наличие на биологични агенти;
ж)
откриване, при необходимост и техническа възможност, на наличие, извън първично изолираните защитени участъци, на биологични агенти, използвани при работа;
з)
средства, които позволяват, при пълна безопасност и, ако е необходимо, след подходяща обработка, събирането, складирането и унищожаването от работниците на отпадъците, в това число и използване на безопасни и разпознаваеми съдове;
и)
средства, позволяващи безопасно манипулиране и пренасяне на биологични агенти на работното място.
Член 7
Предоставяне на информация на компетентните власти
1. Ако резултатите на посочената в член 3 оценка установят риск за безопасността и здравето на работниците, работодателят предоставя на компетентните власти, по тяхно искане, подходяща информация за:
а)
резултатите от оценката;
б)
дейностите, при които работниците са били или са могли да бъдат експонирани на биологични агенти;
в)
броя на експонираните работници;
г)
името и компетенциите на лицето, отговарящо за безопасността и здравето на работното място;
д)
взетите предпазни и защитни мерки, в това число работни процедури и методи;
е)
авариен план за защита на работниците при експониране на биологичен агент от група 3 или от група 4, в случай на неизправност на системата за физическа изолация;
2. Работодателят незабавно информира компетентните власти за всяка авария или инцидент, които биха довели до разпространение на биологичен агент или биха могли да причинят на човека сериозна инфекция и/или заболяване.
3. В случай, че предприятието прекрати дейността си, списъкът, визиран в член 11, и здравното досие, визирано в член 14, се предоставят на компетентните органи, съгласно националното законодателство и/или практика.
Член 8
Хигиенни мерки и лични предпазни средства
1. Работодателят е длъжен за всички дейности, свързани с биологични агенти, създаващи риск за безопасността и здравето на работниците, да вземе подходящи мерки за следното:
а)
да предприеме необходимото работниците да не приемат храна и напитки в работните зони, където съществува риск от контаминиране с биологични агенти;
б)
да осигури на работниците подходящо специално работно облекло или друго подходящо защитно облекло;
в)
да осигури на работниците подходящи и съобразени хигиенни и санитарни помещения, включително и средства за измиване на очите и/или антисептични средства за кожата;
г)
да направи нужното за това всяко необходимо предпазно средство да бъде:
-
правилно поставено на определено място,
-
проверено и почистено, по възможност, преди и задължително след употреба,
-
ако е било неизправно, своевременно приведено в изправност или подменено, преди следващата употреба;
д)
да определи реда, по който се взимат, манипулират и обработват проби от човешки или животински произход.
2. Работното облекло и личните предпазни средства, в това число и посоченото в параграф 1 специално работно облекло, за които се предполага, че са контаминирани с биологични агенти, трябва да бъдат свалени веднага щом работникът напусне работната зона и се съхраняват отделно от другото облекло, преди да бъдат подложени на предвидените във втора алинея мерки.
Работодателят следи специалното работно облекло и личните предпазни средства да бъдат дезинфектирани и почистени или, ако това се налага, унищожени.
3. Средствата за прилагане на мерките в параграфи 1 и 2 са за сметка на работодателите.
Член 9
Информиране и обучение на работниците
1. Работодателят предприема необходимите мерки работниците и/или техните представители в предприятието или заведението да получат, в частност под формата на информации и инструкции, достатъчно и подходящо обучение, относно:
а)
потенциалните рискове за здравето;
б)
мерките, които трябва да се предприемат за предотвратяване на експонирането на биологични агенти;
в)
хигиенните изисквания към работните места и работното оборудване;
г)
носенето и използването на специалното работно облекло и личните предпазни средства;
д)
мерките, които работниците трябва да предприемат в случай на инцидент, както и за предпазване от инциденти.
2. Обучението и инструктажът съгласно параграф 1:
а)
се провеждат преди започването от работника на дейност, налагаща контакт с биологични агенти;
б)
отчитат възникването на нови рискове или промяната на рисковете; и
в)
при необходимост се провеждат периодично.
Член 10
Информиране на работниците при особени случаи
1. Работодателят поставя на работното място писмени инструкции и, ако това се налага, табели, съдържащи като минимално изискване разяснения за реда, който трябва да се спазва при следните случаи:
а)
авария или сериозен инцидент при работа с биологичен агент;
б)
работа с биологичен агент от група 4.
2. Работниците уведомяват незабавно прекия си ръководител или лицето, отговарящо за безопасността и здравето на работното място за всяка авария или инцидент, застрашаващи работата с биологичен агент.
3. Работодателят уведомява незабавно работниците и/или техните представители за всяка авария или инцидент, които биха довели до разпространение на биологичен агент и биха могли да причинят сериозна инфекция и/или заболяване у човека.
Освен това, работодателят уведомява по възможно най-бързия начин работниците и/или техните представители в предприятието или заведението за възникналите аварии или сериозни инциденти, за причините, довели до тях и за предприетите или предстоящи мерки за отстраняване на последствията от тях.
4. Всеки работник има достъп до информациите, включени във визирания в член 11 списък, които се отнасят лично до него.
5. Работниците и/или техните представители в предприятието или заведението имат достъп до анонимните колективни информации.
6. Работодателят предоставя на работниците и/или техните представители, при поискване, информациите, предвидени в член 7, параграф 1.
Член 11
Списък на работниците, експонирани на биологични агенти
1. Работодателят води списък на работниците, които са експонирани на биологични агенти от група 3 и/или от група 4, като посочва вида на извършваната работа, както и, когато това е възможно, и конкретния биологичен агент, на който са експонирани работниците и, при необходимост, данните за експозициите, авариите и инцидентите.
2. Визираният в параграф 1 списък се съхранява най-малко десет години след края на експонирането, съгласно националното законодателство и/или практика.
В случаите когато експонирането е в състояние да причини инфекции:
а)
от биологични агенти, за които се знае, че могат да причинят упорити или латентни инфекции;
б)
които при сегашния етап на развитие на науката не могат да бъдат диагностицирани, преди да се прояви заболяването, много години след излагането на вредното въздействие;
в)
чийто инкубационен период преди проявата на заболяването е особено дълъг;
г)
причиняват заболявания, които могат да рецидивират след дълъг период, въпреки приложеното лечение, или
д)
които могат да имат тежки, дълготрайни последствия;
списъкът се съхранява за по-дълъг срок, който може да достигне до четиридесет години след последното известно експониране.
3. Лекарят, визиран в член 14 и/или органът, отговарящ за безопасност и здраве на работното място и всяко друго лице, отговарящо за безопасност и здраве на работното място имат достъп до списъка, визиран в параграф 1.
Член 12
Консултиране и участие на работниците
По отношение на въпросите, обхванати от приложното поле на настоящата директива, консултирането с работниците и/или с техните представители се извършва съгласно член 11 от Директива 89/391/ЕИО.
Член 13
Уведомяване на компетентните органи
1. Първоначално уведомяване на компетентните органи се извършва при използването за първи път:
а)
на биологични агенти от група 2;
б)
на биологични агенти от група 3;
в)
на биологични агенти от група 4;
Уведомяването трябва да се извърши най-малко тридесет дни преди началото на работата.
Предмет на разпоредбите на параграф 2, предварително уведомяване се извършва при използването за първи път на всеки един от следващите биологични агенти от група 4, както и използването за първи път на всеки нов следващ биологичен агент от група 3, когато той е временно класифициран от самия работодател.
2. Лабораториите, предоставящи диагностични услуги по отношение на биологичните агенти от група 4, са задължени да извършват само първоначално уведомяване за намеренията си.
3. Ново уведомяване се извършва всеки път, когато работните процедури и методи претърпяват значителни промени от гледна точка на безопасността и здравето на работното място, които обезсилват предишното уведомяване.
4. Визираното в параграфи 1, 2 и 3 уведомяване съдържа:
а)
наименованието и адреса на предприятието и/или заведението;
б)
името и компетенциите на лицето, отговарящо за безопасността и здравето на работното място;
в)
резултата от посочената в член 3 оценка;
г)
вида на биологичния агент;
д)
предвидените предпазни и защитни мерки.
ГЛАВА III
ДРУГИ РАЗПОРЕДБИ
Член 14
Медицинско наблюдение
1. Държавите-членки приемат съгласно националното законодателство и практика, разпоредби за осигуряване на подходящо медицинско наблюдение на работниците, чиято безопасност или здраве са изложени на риск, установен в резултат на оценката, посочена в член 3.
2. Разпоредбите, визирани в параграф 1 са от естество, което позволява на всеки работник, при необходимост, да бъде обект на подходящо медицинско наблюдение:
а)
преди експозиция;
б)
след това - периодично, на равни интервали от време.
Тези разпоредби позволяват пряко прилагане на мерките на индивидуалната медицина и на трудовата медицина.
3. Визираната в член 3 оценка би следвало да определи работниците, които могат да бъдат обект на специални защитни мерки.
При необходимост би следвало да се осигурят ефикасни ваксини за работниците, които не са имунизирани срещу биологичния агент, на чието въздействие могат да бъдат експонирани.
Когато работодателите осигуряват ваксини, те се съобразяват с препоръчителните правила за имунизация, посочени в приложение VII.
При инфекция и/или заболяване на работник, в резултат от експонирането му на биологични агенти, лекарят или органът, отговарящ за медицинското наблюдение на работниците предлага на останалите работници, които са били експонирани на подобно въздействие, да се подложат на медицинско наблюдение.
В такъв случай се извършва преоценка на риска съгласно член 3.
4. При установяване на медицинско наблюдение се въвежда лично здравно досие на работника, което се води в продължение на не по-малко от десет години след приключване на експонирането на биологични агенти, съгласно националното законодателство и/или практика.
При особените случаи, визирани в член 11, параграф 2, втора алинея, личното здравно досие на работника се води през период от време, който продължава по-дълго и може да достигне до четиридесет години след последната известна експозиция на биологични агенти.
5. Лекарят или органът, отговарящ за медицинското наблюдение предлага всички полезни защитни и предпазни мерки по отношение на всеки работник.
6. На работниците се предоставят информации и съвети за всяко медицинското наблюдение, на което могат да бъдат подложени след приключване на излагането на въздействието на биологични агенти.
7. Съгласно националните законодателства и/или практики:
а)
работниците имат достъп до резултатите от медицинското наблюдение, които се отнасят до тях;
б)
заинтересуваните работници или работодателят могат да поискат преразглеждане на резултатите от медицинското наблюдение.
8. Практическите препоръки по отношение на медицинското наблюдение на работниците са включени в приложение IV.
9. Компетентните власти се уведомяват за всички случаи на заболяване или смърт, за които, съгласно националното законодателство и/или практика е установено, че са резултат от експониране на биологични агенти в работната среда.
Член 15
Здравни, лечебни и ветеринарно-медицински заведения, които не са диагностични лаборатории
1. За целите на посочената в член 3 оценка, следва да се отдели специално внимание на:
а)
съмненията за наличие на биологични агенти в организма на пациентите или на животните и във взетите от тях проби и отделените от тях отпадъци;
б)
степента на опасност на биологичните агенти, които са или, за които се предполага, че са проникнали в организма на пациентите или на животните и във взетите от тях проби;
в)
рисковете, произтичащи от естеството на работата.
2. В здравните и ветеринарни служби се предприемат подходящи мерки за осигуряване опазването на здравето и на безопасността на работниците.
Мерките, които трябва да бъдат предприети, включват по-специално:
а)
определяне на подходящите мероприятия за обеззаразяване и дезинфекция; и
б)
осъществяване на мероприятия, позволяващи безопасно манипулиране и елиминиране на заразените отпадъци.
3. В изолираните отделения, в които са отделени хората или животните, които са били или за които се предполага, че са били заразени от биологични агенти от групи 3 и 4, следва да се изберат подходящите защитни мерки на изолация сред изброените в приложение V, колона А, за да се сведе до минимум рискът от инфекция.
Член 16
Специални мерки, приложими за промишлените процеси, лабораториите и помещенията за животни
1. В лабораториите, в това число и диагностичните лаборатории и помещенията за лабораторни животни, умишлено заразени с биологични агенти от групи 2, 3 и 4 или които са, или биха могли да бъдат носители на тези агенти, се прилагат следните мерки:
а)
Лабораториите, които предприемат дейности, включващи работа с биологични агенти от групи 2, 3 и 4 за изследователски, с цел развитие, учебни или диагностични цели, определят защитните мерки на изолация, съгласно приложение V, за да сведе до минимум риска от инфекция.
б)
В резултат на оценката, посочена в член 3, се определят необходимите мерки съгласно приложение V, след като се установи нивото на физическа изолация за биологичните агенти, в зависимост от степента на риска.
Дейностите, включващи работа с биологичен агент, се извършват:
-
единствено в работните зони, отговарящи най-малко на ниво 2 на изолация, ако биологичният агент е от група 2,
-
единствено в работните зони, отговарящи най-малко на ниво 3 на изолация, ако биологичният агент е от група 3,
-
единствено в работните зони, отговарящи най-малко на ниво 4 на изолация, ако биологичният агент е от група 4.
в)
Лабораториите, които извършват манипулации с материали, за които не се знае дали съдържат или не биологични агенти с патогенно действие върху човека, но които не работят със самите биологични агенти (т.е. не ги култивират или размножават) трябва да въведат мерки на защита най-малко от второ ниво на изолация. Мерките на защита, предвидени за трето и четвърто ниво на изолация, се прилагат тогава, когато се знае или се предполага необходимост от защитата, която осигуряват, освен ако главните насоки, дадени от националните компетентни власти не посочват, че в някои случаи е достатъчно по-ниско ниво на изолация.
2. При производствените методи, използващи биологични агенти от групи 2, 3 и 4 се прилагат следните мерки:
а)
Принципите на изолация, изложени в параграф 1, буква б), втора алинея се прилагат и при производствените методи, съобразно практическите мерки и подходящите методи, посочени в приложение VI;
б)
В зависимост от оценката на риска, свързан с използването на биологични агенти от групи 2, 3 или 4, компетентните власти могат да утвърдят подходящи мерки, които ще се прилагат при промишленото използване на тези биологични агенти.
3. За всички дейности, обхванати от параграфи 1 и 2, за които не е било възможно извършване на задоволителна оценка на риска, свързан с биологичен агент, но чието използване би могло да причини сериозен риск за здравето на работниците, дейностите могат да бъдат осъществявани само в работни помещения с ниво на изолация не по-малко от степен 3.
Член 17
Използване на данни
Разработките, извършени от националните компетентните власти въз основа на данните, посочени в член 14, параграф 9, се държат на разположение на Комисията.
Член 18
Класификация на биологичните агенти
1. Класификацията на Общността е осъществена на базата на определенията, посочени в член 2, втора алинея, точки 2, 3 и 4 (групи 2, 3 и 4).
2. До приемане на класификацията на Общността, държавите-членки въвеждат класификация на биологичните агенти, които представляват или могат да представляват риск за човешкото здраве, въз основа на определенията, посочени в член 2, втора алинея, точки 2, 3 и 4.
3. Ако оценяваният биологичен агент не може да бъде ясно класифициран в една от групите, определени в член 2, втора алинея, той се класифицира в групата с по-висока степен на риск.
Член 19
Приложения
Чисто технически изменения на приложенията в зависимост от техническия прогрес, развитието на международната нормативна уредба или международните спецификации и на новите научни знания по отношение на биологичните агенти, се извършва съгласно процедурата, предвидена в член 17 от Директива 89/391/ЕИО.
Член 20
Информиране на Комисията
Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на разпоредбите от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 21
Отмяна
Директива 90/679/ЕИО, изменена с директивите, посочени в приложение VIII, част А, се отменя без да се засягат задълженията на държавите-членки по отношение на сроковете на транспониране, посочени в приложение VIII, част Б.
Позоваванията на отменената директива се приемат като позовавания на настоящата директива, съгласно таблицата на съответствията, включена в приложение IХ.
Член 22
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 23
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 18 септември 2000 година.
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/54/EY,
annettu 18 päivänä syyskuuta 2000,
työntekijöiden suojelemisesta vaaroilta, jotka liittyvät biologisille tekijöille altistumiseen työssä
(seitsemäs direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 137 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen,
ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(1),
ovat kuulleet alueiden komiteaa,
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä(2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1) Työntekijöiden suojelemisesta vaaroilta, jotka liittyvät biologisille tekijöille altistumiseen työssä (seitsemäs direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) 26 päivänä marraskuuta 1990 annettua neuvoston direktiiviä 90/679/ETY(3) on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osin(4), sen vuoksi olisi selkeyden ja järkeistämisen vuoksi kodifioitava direktiivi 90/679/ETY.
(2) Niiden vähimmäisvaatimusten noudattaminen, joiden tarkoituksena on taata parempi terveyden ja turvallisuuden taso työntekijöiden suojelemisessa biologisille tekijöille altistumiseen liittyviltä vaaroilta, on olennaisen tärkeää työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden varmistamiseksi.
(3) Tämä direktiivi on erityisdirektiivi, jota tarkoitetaan toimenpiteistä työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden parantamisen edistämiseksi työssä 12 päivänä kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/391/ETY(5) 16 artiklan 1 kohdassa. Mainitun direktiivin säännöksiä sovelletaan kokonaisuudessaan työntekijöiden altistumiseen biologisille tekijöille, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tässä direktiivissä olevien ankarampien tai erityissäännösten soveltamista.
(4) Biologisille tekijöille työssä altistumiseen liittyvistä vaaroista voidaan saada tarkempia tietoja rekisterejä pitämällä.
(5) Biologisten tekijöiden luettelo ja luokittelu on tutkittava säännöllisesti ja tarkistettava uusimpien tieteellisten tietojen perusteella.
(6) Tietyille biologisille tekijöille olisi määrättävä niiden luokitusta täydentäviä tietoja.
(7) Työnantajien tulee pysyä teknologian uuden kehityksen tasalla työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelun parantamiseksi.
(8) Olisi toteutettava ehkäiseviä toimenpiteitä biologisille tekijöille altistuvien työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelemiseksi.
(9) Tällä direktiivillä edistetään käytännössä sisämarkkinoiden sosiaalisen ulottuvuuden kehittämistä.
(10) Neuvoston päätöksen 74/325/ETY(6) mukaisesti komission on kuultava työturvallisuuden, työhygienian ja työterveyshuollon neuvoa-antavaa komiteaa ehdotusten laatimiseksi tällä alalla. Näin on tehty ehdotuksista neuvoston direktiiveiksi, jotka on sisällytetty tähän direktiiviin.
(11) Tämä direktiivi ei muuta jäsenvaltioiden velvollisuuksia, jotka koskevat liitteessä VIII olevassa B osassa mainittuja määräaikoja,
OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Tarkoitus
1. Tämän direktiivin tarkoituksena on suojella työntekijöitä heidän terveyttään ja turvallisuuttaan uhkaavilta vaaroilta, jotka aiheutuvat tai voivat aiheutua altistumisesta biologisille tekijöille työssä, mukaan lukien sellaisten vaarojen ehkäisy.
Sillä asetetaan erityisiä vähimmäissäännöksiä tällä alueella.
2. Direktiivin 89/391 /ETY säännöksiä sovelletaan kokonaisuudessaan koko 1 kohdassa tarkoitetulla alueella, rajoittamatta tässä direktiivissä olevien ankarampien tai erityissäännösten soveltamista.
3. Tätä direktiiviä sovelletaan rajoittamatta neuvoston direktiivin 90/219/ETY(7) ja neuvoston direktiivin 90/220/ETY(8) soveltamista.
2 artikla
Määritelmät
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
a) "biologisilla tekijöillä" mikro-organismeja mukaan lukien ne, joita on muunnettu geneettisesti, soluviljelmiä ja ihmisessä eläviä loisia, jotka voivat aiheuttaa jonkin tulehduksen, allergian tai myrkkyvaikutuksen;
b) "mikro-organismilla" solumaista tai ei-solumaista mikrobiologista kokonaisuutta, joka kykenee jakaantumaan tai siirtämään perimää;
c) "soluviljelmällä" monisoluisista organismeista peräisin olevien solujen kasvattamista elatusalustalla.
Biologiset tekijät jaetaan neljään vaararyhmään niiden aiheuttaman tartuntavaaran tason mukaan:
1) "ryhmän 1 biologisella tekijällä" tarkoitetaan sellaista tekijää, joka ei todennäköisesti aiheuta sairautta ihmiselle;
2) "ryhmän 2 biologisella tekijällä" tarkoitetaan sellaista tekijää, joka voi aiheuttaa ihmiselle sairauden ja voi olla vaarallinen työntekijöille; se ei kuitenkaan todennäköisesti leviä väestöön; käytettävissä on yleensä tehokas ehkäisykeino tai hoito;
3) "ryhmän 3 biologisella tekijällä" tarkoitetaan sellaista tekijää, joka voi aiheuttaa ihmiselle vakavan sairauden ja aiheuttaa työntekijöille vakavan vaaran; se voi aiheuttaa väestöön leviämisen vaaraa, mutta käytettävissä on yleensä tehokas ehkäisykeino tai hoito;
4) "ryhmän 4 biologisella tekijällä" tarkoitetaan sellaista tekijää, joka aiheuttaa ihmiselle vakavan sairauden ja aiheuttaa työntekijöille vakavan vaaran; se voi aiheuttaa vakavaa väestöön leviämisen vaaraa; yleensä käytössä ei ole tehokasta ehkäisykeinoa tai hoitoa.
3 artikla
Soveltamisala - vaarojen määrittely ja arviointi
1. Tätä direktiiviä sovelletaan toimintaan, jossa työntekijät altistuvat tai voivat altistua työnsä vuoksi biologisille tekijöille.
2. Kaikessa toiminnassa, johon voi liittyä biologisille tekijöille altistumisen vaara, on työntekijöiden altistumisen laatu, määrä ja kesto määriteltävä sen mahdollistamiseksi, että jokainen vaara työntekijän terveydelle tai turvallisuudelle arvioidaan ja päätetään tarvittavista toimenpiteistä.
Toiminnassa, johon liittyy altistuminen biologisten tekijöiden useille ryhmille, vaara on arvioitava kaikkien biologisten tekijöiden yhdessä aiheuttaman vaaran perusteella.
Arviointi tulee uusia säännöllisesti ja aina kun oloissa tapahtuu sellaisia muutoksia, jotka voivat vaikuttaa työntekijöiden altistumiseen biologiselle tekijöille.
Työnantajan on annettava pyynnöstä toimivaltaiselle viranomaiselle se tieto, jota on käytetty arviointiin.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettua arviointia tehtäessä on otettava huomioon kaikki saatavissa oleva tieto kuten
a) jäljempänä 18 artiklassa tarkoitettu terveydelle vaarallisten ja mahdollisesti terveydelle vaarallisten biologisten tekijöiden luokittelu;
b) toimivaltaisen viranomaisen suositukset siitä, että biologista tekijää tulee valvoa työntekijöiden terveyden suojelemiseksi, kun työntekijät altistuvat tai voivat työnsä vuoksi altistua sellaiselle biologiselle tekijälle;
c) tiedot sairauksista, joiden osalta voidaan katsoa, että tartunta voi syntyä työntekijöiden työn vuoksi;
d) mahdolliset työntekijöiden työn vuoksi aiheutuneet allergia- tai myrkkyvaikutukset;
e) tieto työntekijällä todetusta sairaudesta, jolla on suora yhteys hänen työhönsä.
4 artikla
Eri artikloiden soveltaminen suhteessa vaarojen arviointiin
1. Jos 3 artiklassa tarkoitetun arvioinnin tulokset osoittavat, että altistumista tai mahdollista altistumista tapahtuu ryhmän 1 biologiselle tekijälle, eikä tunnistettavaa terveysvaaraa työntekijöiden terveydelle ole, ei 5-17 artiklaa eikä 19 artiklaa sovelleta.
Kuitenkin liitteessä VI oleva 1 kohta on otettava huomioon.
2. Jos 3 artiklassa tarkoitetun arvioinnin tulokset osoittavat, että toimintaan ei tarkoituksellisesti kuulu työskentelyä biologisilla tekijöillä tai niiden käyttöä, mutta toiminta voi johtaa työntekijöiden altistumiseen biologiselle tekijälle kuten liitteessä I annetun ohjeellisen luettelon tarkoittaman toiminnan yhteydessä, sovelletaan 5, 7, 8 ja 10-14 artiklaa, jolleivät 3 artiklassa tarkoitetun arvioinnin tulokset osoita sitä tarpeettomaksi.
II LUKU
TYÖNANTAJIEN VELVOLLISUUDET
5 artikla
Korvaaminen
Jos se toiminnan laatu huomioon ottaen on mahdollista, työnantajan on vältettävä haitallisen biologisen tekijän käyttöä korvaamalla se biologisella tekijällä, joka käyttöolosuhteissa ei ole vaarallinen tai on tapauksesta riippuen terveydelle vähemmän vaarallinen nykyisen tietämyksen mukaan.
6 artikla
Vaarojen vähentäminen
1. Jos 3 artiklassa tarkoitetun arvioinnin tulokset osoittavat vaaraa työntekijöiden terveydelle tai turvallisuudelle, työntekijöiden altistuminen on estettävä.
2. Jos altistumisen estäminen ei ole teknisesti mahdollista toiminta ja 3 artiklassa tarkoitettu vaaran arviointi huomioon ottaen, altistumisen vaara on vähennettävä niin pieneksi kuin on tarpeellista kysymyksessä olevien työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden riittäväksi suojelemiseksi erityisesti käyttäen seuraavia toimenpiteitä, joita on käytettävä 3 artiklassa tarkoitetun arvioinnin tulokset huomioon ottaen:
a) altistuvien ja mahdollisesti altistuvien työntekijöiden määrän pitäminen mahdollisimman pienenä;
b) työmenetelmien ja teknisten torjuntatoimenpiteiden suunnittelu biologisten tekijöiden työpaikalle pääsemisen välttämiseksi tai pitämiseksi mahdollisimman vähäisenä;
c) yleiset suojelutoimenpiteet tai jos altistumista ei muilla keinoin voida välttää, yksilölliset suojelutoimenpiteet;
d) hygieniaan liittyvät toimenpiteet, joilla on tarkoitus ehkäistä tai vähentää biologisen tekijän siirtymistä tai vapauttamista vahingossa työpaikalta;
e) liitteessä II kuvatun tartuntavaaraa osoittavan merkin ja muiden asiaankuuluvien varoitusmerkkien käyttö;
f) suunnitelmien laatiminen sellaisten onnettomuuksien varalta, joihin liittyy biologisia tekijöitä;
g) jos se on tarpeellista ja teknisesti mahdollista, työssä käytettyjen biologisten tekijöiden esiintymisen tarkkailu varsinaisen fyysisesti eristetyn tilan ulkopuolella;
h) Työntekijöiden suorittama jätteiden turvallinen kerääminen, varastointi ja hävittäminen sopivan käsittelyn jälkeen, milloin se on tarkoituksenmukaista, mukaan lukien turvallisten ja tunnistettavien säiliöiden käyttö;
i) työpaikassa tapahtuvaan biologisten tekijöiden turvalliseen käsittelyyn ja kuljettamiseen liittyvät järjestelyt.
7 artikla
Toimivaltaiselle viranomaiselle annettava tieto
1. Jos 3 artiklassa tarkoitetun arvioinnin tulokset osoittavat vaaraa työntekijöiden terveydelle tai turvallisuudelle, työnantajien on pyydettäessä annettava toimivaltaisen viranomaisen käyttöön asianmukaista tietoa:
a) arvioinnin tuloksista;
b) toiminnasta, jonka yhteydessä työntekijät ovat altistuneet tai voineet altistua biologisille tekijöille;
c) altistuneiden työntekijöiden lukumäärästä;
d) työsuojelusta vastuussa olevan henkilön nimestä ja pätevyydestä;
e) suoritetuista suojelu- ja ehkäisytoimenpiteistä mukaan lukien työtavat ja työmenetelmät;
f) valmiussuunnitelmista, joita on laadittu fyysisen eristyksen pettämisen varalta työntekijöiden suojelemiseksi ryhmien 3 tai 4 biologiselle tekijöille altistumiselta.
2. Työnantajien on viipymättä ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle kaikista onnettomuuksista ja tapahtumista, jotka voivat aiheuttaa biologisen tekijän vapautumisen ja jotka voisivat aiheuttaa vakavan tartunnan ihmiseen ja/tai sairauden.
3. Jäljempänä 11 artiklassa tarkoitettu luettelo ja 14 artiklassa tarkoitetut terveystiedot on kansallisen lainsäädännön ja/tai käytännön mukaisesti annettava toimivaltaisen viranomaisen käyttöön, kun yritys lopettaa toimintansa.
8 artikla
Hygienia ja henkilökohtainen suojaus
1. Työnantajat on velvoitettava kaikissa tapauksissa, joissa biologisten tekijöiden parissa työskentely aiheuttaa vaaraa työntekijöiden terveydelle tai turvallisuudelle, toteuttamaan aiheelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että:
a) työntekijät eivät syö tai juo työskentelyalueilla, joissa on biologisilla tekijöillä saastumisen vaaraa;
b) työntekijöiden käyttöön annetaan asianmukainen suojavaatetus tai muu asianmukainen erityisvaatetus;
c) työntekijöiden käyttöön annetaan asianmukaiset ja riittävät pesu- ja käymälätilat, joihin voi sisältyä silmänpesulaitteet tai antiseptiset ihonpuhdistusaineet;
d) kaikki tarpeelliset suojavälineet:
- säilytetään asiallisesti selvästi näkyvässä paikassa,
- tarkastetaan ja puhdistetaan, jos mahdollista ennen jokaista käyttöä ja joka tapauksessa jokaisen käytön jälkeen,
- korjataan tai korvataan, jos vikoja löydetään, ennen myöhempää käyttöä;
e) ihmis- ja eläinperäisten näytteiden ottamista, käsittelyä ja niillä työskentelyä koskevat menettelyt yksilöidään.
2. Mahdollisesti biologisilla tekijöillä saastuneet työvaatteet ja suojavälineet, mukaan lukien 1 kohdassa tarkoitettu suojavaatetus, on riisuttava poistuttaessa työskentelyalueelta ja säilytettävä erillään muusta vaatetuksesta ennen toisessa alakohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden suorittamista.
Työnantajan tulee varmistaa, että sellaiset vaatteet ja suojavälineet puhdistetaan saasteelta ja pestään tai tarvittaessa hävitetään.
3. Työntekijöille ei 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden kustannuksista saa aiheutua taloudellista rasitusta.
9 artikla
Työntekijöille annettava tiedotus ja koulutus
1. Työnantajan on toteutettava aiheelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että yrityksen tai laitoksen työntekijät tai työntekijöiden edustajat saavat kaiken käytettävissä olevan tiedon perusteella riittävää ja asianmukaista koulutusta erityisesti sellaisen tiedotuksen ja ohjauksen muodossa, joka koskee:
a) mahdollisia terveysvaaroja;
b) varotoimenpiteitä altistumisen ehkäisemiseksi;
c) hygieniavaatimuksia;
d) suojavälineiden ja suojavaatetuksen käyttöä;
e) toimenpiteitä, jotka työntekijöiden on toteutettava vaaratilanteissa ja niiden estämiseksi.
2. Koulutuksen tulee olla:
a) annettu sellaisen työn alkaessa, jossa ollaan tekemisissä biologisten tekijöiden kanssa;
b) mukautettu siten, että siinä otetaan huomioon uudet ja muuttuneet vaarat; ja
c) tarvittaessa määräajoin toistuvaa.
10 artikla
Tiedottaminen työntekijöille erityistapauksissa
1. Työnantajan on laadittava työpaikalle kirjalliset ohjeet ja milloin se on tarkoituksenmukaista asetettava nähtäväksi ilmoitukset, joissa tulee ainakin olla ilmaistuna noudatettavat menettelyt:
a) sellaisen vakavan onnettomuuden tai vaaratilanteen sattuessa, johon liittyy biologisen tekijän käsittelyä;
b) ryhmän 4 biologisen tekijän käsittelyssä.
2. Työntekijöiden on heti ilmoitettava esimiehelle tai työsuojelusta vastuussa olevalle henkilölle jokaisesta onnettomuudesta tai tapahtumasta, johon liittyy biologisen tekijän käsittelyä.
3. Työnantajien on viivytyksettä ilmoitettava työntekijöille tai työntekijöiden edustajille kaikista onnettomuuksista tai tapahtumista, joihin on voinut liittyä biologisen tekijän leviäminen ja jotka voivat aiheuttaa vakavan tartunnan ihmiseen ja/tai vakavan sairauden.
Lisäksi työnantajien on ilmoitettava yrityksen tai laitoksen työntekijöille tai työntekijöiden edustajille niin pian kuin mahdollista vakavasta onnettomuudesta tai tapahtumasta, sen syistä ja toimenpiteistä, jotka on toteutettu tai toteutetaan tilanteen korjaamiseksi.
4. Jokaisella työntekijällä on oikeus saada nähtäväkseen häntä henkilökohtaisesti koskevat 11 artiklassa tarkoitetussa luettelossa olevat tiedot.
5. Yrityksen tai laitoksen työntekijöillä ja/tai heidän edustajillaan on oikeus saada nähtäväkseen yleiset henkilöä yksilöimättömät tiedot.
6. Työnantajien on annettava yrityksen tai laitoksen työntekijöille tai heidän edustajilleen heidän pyynnöstään 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu tieto.
11 artikla
Luettelo altistuneista työntekijöistä
1. Työnantajien on pidettävä ryhmien 3 ja/tai 4 biologisille tekijöille altistuneista työntekijöistä luetteloa, josta ilmenee tehdyn työn laatu ja milloin se on mahdollista, altistumisen aiheuttanut biologinen tekijä sekä tarvittaessa tiedot altistumisista, onnettomuuksista ja vaaratilanteilta.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua luetteloa on säilytettävä vähintään 10 vuotta altistumisen päättymisen jälkeen kansallisen lainsäädännön ja/tai käytännön mukaisesti.
Luetteloa on säilytettävä aiheellinen pidempi aika, jopa 40 vuotta, viimeisen tiedossa olevan altistumisen jälkeen, sellaisten altistumisten osalta, jotka voivat johtaa tartuntoihin,
a) joihin liittyy biologinen tekijä, jonka tiedetään voivan aiheuttaa pysyvän tai piilevän tartunnan;
b) joita nykyisen tietämyksen mukaan ei voida määrittää ennen kuin sairaus kehittyy monta vuotta myöhemmin;
c) joilla on erityisen pitkä itämisaika ennen sairauden kehittymistä;
d) jotka johtavat sairauksiin, jotka uusivat ajoittain pitkän ajan kuluessa hoidosta huolimatta; tai
e) joilla voi olla vakavia pitkäaikaisia jälkivaikutuksia.
3. Jäljempänä 14 artiklassa tarkoitetulla lääkärillä ja/tai työsuojelusta vastaavalla toimivaltaisella viranomaisella sekä kaikilla muilla työsuojelusta vastaavilla henkilöillä on oikeus saada nähtäväkseen 1 kohdassa tarkoitettu luettelo.
12 artikla
Työntekijöiden kuuleminen ja heidän osallistumisensa
Työntekijöitä ja/tai heidän edustajiaan on kuultava ja heidän on voitava osallistua tämän direktiivin tarkoittamien asioiden käsittelyyn direktiivin 89/391/ETY 11 artiklan mukaisesti.
13 artikla
Ilmoitus toimivaltaiselle viranomaiselle
1. Toimivaltaiselle viranomaiselle on tehtävä ennakkoilmoitus, kun ensimmäistä kertaa käytetään:
a) ryhmän 2 biologisia tekijöitä;
b) ryhmän 3 biologisia tekijöitä;
c) ryhmän 4 biologisia tekijöitä.
Ilmoitus on tehtävä vähintään 30 päivää ennen työn aloittamista.
Jollei 2 kohdasta muuta johdu, ennakkoilmoitus on tehtävä myös, kun ensimmäistä kertaa käytetään uutta ryhmän 4 biologista tekijää ja uutta sellaista ryhmän 3 biologista tekijää, jonka työnantaja itse väliaikaisesti luokittelee sellaiseksi.
2. Laboratorioilta, jotka tarjoavat ryhmän 4 biologisten tekijöiden diagnostisointipalveluita, vaaditaan ainoastaan alkuilmoitus aikomuksestaan.
3. Uusi ilmoitus on tehtävä aina, kun tapahtuu työturvallisuuden, työmenetelmien ja/tai menettelyjen kannalta tärkeitä olennaisia muutoksia, jotka tekevät edellisen ilmoituksen vanhentuneeksi.
4. Edellä 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitetussa ilmoituksessa on oltava:
a) yrityksen tai laitoksen nimi ja osoite;
b) työsuojelusta vastaavan henkilön nimi ja pätevyys;
c) edellä 3 artiklassa tarkoitetun arvioinnin tulokset;
d) biologisten tekijöiden lajit;
e) suunnitellut suojelu- ja ehkäisytoimenpiteet.
III LUKU
ERINÄISIÄ SÄÄNNÖKSIÄ
14 artikla
Terveystarkastukset
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kansallisen lainsäädännön ja käytännön mukaiset järjestelyt terveystarkastuksien suorittamiseksi sellaisille työntekijöille, joiden osalta 3 artiklassa tarkoitetun arvioinnin tulokset osoittavat terveydelle tai turvallisuudelle olevan vaaran olemassaolon.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen järjestelyjen tulee olla sellaisia, että jokaisella työntekijällä on mahdollisuus osallistua asianmukaisiin terveystarkastuksiin:
a) ennen altistumista;
b) säännöllisin väliajoin sen jälkeen.
Järjestelyjen tulee olla sellaisia, että on suoraan mahdollista toteuttaa henkilökohtaiseen hygieniaan liittyviä ja työhygieenisiä toimenpiteitä.
3. Edellä 3 artiklassa tarkoitetussa arvioinnissa tulisi tunnistaa ne työntekijät, joiden osalta saatetaan tarvita erityisiä suojatoimenpiteitä.
Tarvittaessa tulisi antaa tehokkaita rokotteita niille työntekijöille, jotka eivät ennestään ole immuuneja biologiselle tekijälle, jolle he altistuvat tai voivat altistua.
Kun työnantajat asettavat rokotteita saataville, heidän olisi otettava huomioon liitteessä VII esitetyt suositeltavat menettelyohjeet.
Jos työntekijän havaitaan saaneen tartunnan tai sairauden, jonka epäillään johtuvan altistumisesta, on työntekijöiden terveystarkastuksista vastuussa olevan lääkärin tai viranomaisen järjestettävä mahdollisuus sellaisiin terveystarkastuksiin muillekin työntekijöille, jotka ovat altistuneet samalla tavoin.
Tällöin altistumisen aiheuttama vaara arvioidaan uudelleen 3 artiklan mukaisesti.
4. Jos terveystarkastuksia suoritetaan, on henkilökohtaisia terveystietoja säilytettävä vähintään 10 vuotta altistumisen päättymisen jälkeen kansallisen lainsäädännön ja käytännön mukaisesti.
Edellä 11 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetuissa erikoistapauksissa on henkilökohtaisia terveystietoja säilytettävä asianmukainen pidempi aika, jopa 40 vuotta, viimeisen tiedossa olevan altistumisen jälkeen.
5. Terveystarkastuksista vastuussa olevan lääkärin tai viranomaisen tulee ehdottaa suojelu- ja ehkäisytoimenpiteitä, joihin tulisi ryhtyä kunkin työntekijän suhteen.
6. Työntekijöille on annettava tietoa ja neuvoja kaikista terveystarkastuksista, joissa he voivat käydä altistumisen päättymisen jälkeen.
7. Kansallisen lainsäädännön ja/tai käytännön mukaisesti:
a) työntekijöiden tulee saada nähtäväkseen terveystarkastuksien tulokset, jotka koskevat heitä itseään; ja
b) asianomaiset työntekijät tai työnantaja voivat pyytää selvitystä terveystarkastuksien tuloksista.
8. Liitteessä IV annetaan käytännön suosituksia terveystarkastuksista.
9. Kaikki sairaus- ja kuolemantapaukset, joiden on kansallisen lainsäädännön ja/tai käytännön mukaisesti todettu johtuneen altistumisesta työssä biologisille tekijöille, on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle.
15 artikla
Muut terveys- ja eläinlääkintäpalvelut kuin diagnostiset laboratoriot
1. Edellä 3 artiklassa tarkoitettua arviointia tehtäessä on eritystä huomiota kiinnitettävä:
a) epävarmuuteen siitä, onko ihmispotilaissa tai eläimissä taikka näistä otetuissa materiaaleissa ja näytteissä biologisia tekijöitä;
b) vaaroihin, joita aiheuttavat ne biologiset tekijät, joita tiedetään tai epäillään olevan ihmispotilaissa tai eläimissä sekä heiltä otetuissa materiaaleissa ja näytteissä;
c) työn luonteesta johtuviin vaaroihin.
2. On toteutettava aiheelliset toimenpiteet terveys- ja eläinlääkintäpalveluyksiköissä asianomaisten työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelemiseksi.
Toteutettaviin toimenpiteisiin tulee kuulua erityisesti:
a) sopivien puhdistus- ja desinfiointimenettelyjen määritteleminen; ja
b) sellaisten menettelyjen toteuttaminen, joiden avulla saastunutta jätettä voidaan käsitellä ja se voidaan hävittää vaaratta.
3. Eristystiloissa, joissa on ihmispotilaita tai eläimiä, jotka ovat saaneet tai joiden epäillään saaneen tartunnan ryhmän 3 tai 4 biologisesta tekijästä, on eristystoimenpiteet valittava liitteessä V olevasta A sarakkeesta tartuntavaaran vähentämiseksi mahdollisimman pieneksi.
16 artikla
Erityistoimenpiteitä teollisia prosesseja, laboratorioita ja eläintiloja varten
1. Seuraavat toimenpiteet tulee toteuttaa laboratorioissa, mukaan lukien diagnostiset laboratoriot, ja sellaisille laboratorioeläimille tarkoitetuissa tiloissa, jotka on tarkoituksella tartutettu ryhmien 2, 3 tai 4 biologisilla tekijöillä taikka jotka ovat tai joiden epäillään olevan sellaisten tekijöiden kantajia:
a) Laboratorioissa, joissa suoritetaan tutkimus-, kehitys-, opetus- tai diagnosointityötä, johon liittyy ryhmien 2, 3 tai 4 biologisten tekijöiden käsittelyä, on eristystoimenpiteet määriteltävä liitteen V mukaisesti tartuntavaaran vähentämiseksi mahdollisimman pieneksi.
b) Edellä 3 artiklassa tarkoitetusta arvioinnista johtuvat toimenpiteet määritellään liitteen V mukaisesti sen jälkeen, kun fyysisen eristyksen taso biologisille tekijöille on asetettu vaaran suuruuden mukaan.
Toimenpiteitä, joihin liittyy biologisten tekijöiden käsittelyä, saa suorittaa:
- vain työskentelyalueilla, joiden eristystaso ryhmän 2 biologiselle tekijälle on vähintään 2,
- vain työskentelyalueilla, joiden eristystaso ryhmän 3 biologiselle tekijälle on vähintään 3,
- vain työskentelyalueilla, joiden eristystaso ryhmän 4 biologiselle tekijälle on vähintään 4.
c) Sellaisia materiaaleja käsittelevillä laboratorioilla, joiden osalta ei tiedetä, onko käsiteltävissä materiaaleissa ihmiselle sairautta aiheuttavia biologisia tekijöitä, ja joilla ei ole tarkoituksena työskennellä käyttäen biologisia tekijöitä sellaisenaan (kuten viljellä tai konsentroida niitä), tulisi olla vähintään eristystaso 2. Eristystasoja 3 tai 4 on käytettävä, milloin se on tarkoituksenmukaista siellä, missä tiedetään tai epäillään, että se on tarpeen, paitsi milloin toimivaltaisen kansallisen viranomaisen antamat ohjeet osoittavat, että tietyissä tapauksissa alhaisempi eristystaso on asianmukainen.
2. Ryhmien 2, 3 tai 4 biologisia tekijöitä käyttävien teollisten prosessien osalta on toteutettava seuraavat toimenpiteet:
a) edellä 1 kohdan b alakohdan toisessa alakohdassa vahvistettuja eristysperiaatteita on sovellettava myös teollisiin prosesseihin liitteessä VI olevien käytännön toimenpiteiden ja asianmukaisten menettelyjen perusteella;
b) ryhmien 2, 3 tai 4 biologisten tekijöiden käyttöön liittyvän vaarojen arvioinnin mukaisesti toimivaltaiset viranomaiset voivat päättää aiheellisista toimenpiteistä, joita on sovellettava sellaisten biologisten tekijöiden teolliseen käyttöön.
3. Kaikkea sellaista 1 ja 2 kohdan tarkoittamaa toimintaa, jonka osalta ei ole ollut mahdollista suorittaa biologisen tekijän lopullista arviointia, mutta jonka osalta odotettavissa olevaan käyttöön näyttäisi liittyvän vakava terveysvaara työntekijöille, saadaan suorittaa vain työpaikoilla, joissa eristys vastaa vähintään eristystasoa 3.
17 artikla
Tietojen käyttö
Komissiolla on oikeus saada käyttöönsä 14 artiklan 9 kohdassa tarkoitetut toimivaltaisille kansallisille viranomaisille toimitetut tiedot.
18 artikla
Biologisten tekijöiden luokittelu
1. Yhteisön luokitus perustuu 2 artiklan toisen kohdan 2, 3 ja 4 alakohdassa esitettyihin määritelmiin (ryhmät 2, 3 ja 4).
2. Yhteisön luokitusta valmisteltaessa jäsenvaltioiden on luokiteltava ihmisen terveydelle vaaralliset tai mahdollisesti vaaralliset biologiset tekijät 2 artiklan toisen kohdan 2, 3 ja 4 alakohdassa (ryhmät 2, 3 ja 4) olevien määritelmien mukaisesti.
3. Jos arvioitavaa biologista tekijää ei voida selvästi luokitella yhteen 2 artiklan toisessa kohdassa määriteltyyn ryhmään, se on luokiteltava vaihtoehtoisista ryhmistä korkeimpaan vaararyhmään.
19 artikla
Liitteet
Liitteisiin tehtävät pelkästään tekniset muutokset, jotka johtuvat tekniikan kehityksestä taikka biologisia tekijöitä koskevien kansainvälisten määräysten tai vaatimusten tai tietämyksen muuttumisesta, on annettava direktiivin 89/391/ETY 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
20 artikla
Tietojen anto komissiolle
Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä säädetyistä kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset komissiolle.
21 artikla
Kumoaminen
Kumotaan direktiivi 90/679/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna liitteessä VIII olevassa A osassa mainituilla direktiiveillä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta liitteessä VIII olevassa B osassa lueteltuja jäsenvaltioita velvoittavia määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava kansallisen lainsäädännön osaksi mainitut direktiivit.
Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viittauksena tähän direktiiviin ja ne luetaan liitteessä IX olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
22 artikla
Voimaantulo
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
23 artikla
Osoitus
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 18 päivänä syyskuuta 2000.