19960723
Директива 96/49/ЕО на Съвета
от 23 юли 1996 година
относно сближаване на законодателствата на държавите-членки по отношение на железопътния превоз на опасни товари
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 75 от него,
като взе предвид предложението на Комисията [1],
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],
в съответствие с процедурата, определена в член 189в от Договора [3],
(1) като има предвид, че през последните години железопътният превоз на опасни товари значително нараства, като по този начин се увеличава рискът от възникване на произшествия; като има предвид, че следва да се приемат мерки, които да гарантират, че този вид транспорт се осъществява по възможно най-безопасен и сигурен начин;
(2) като има предвид, че всички държави-членки са договарящи се страни по Конвенцията за международни железопътни превози (COTIF), която в своето допълнение Б определя единни правила относно договорите за международен превоз на товари по релси (CIM), приложение I, от която установява Правилника за международен железопътен транспорт на опасни товари (RID); като има предвид, че географският обхват на въпросната конвенция се простира отвъд границите на Общността;
(3) като има предвид, че въпросната конвенция не включва в обхвата си националния железопътен превоз на опасни товари; като има предвид, че поради това е важно да се осигури единно прилагане на хармонизирани правила за безопасност в рамките на Общността; като има предвид, че най-подходящият начин за постигане на тези цели е да се приведат в съответствие законите, свързани с RID, които се прилагат в държавите-членки;
(4) като има предвид, че спазването на принципа на субсидиарност е необходимо законодателствата да бъдат сближени по начин, осигуряващ висока степен на безопасност при вътрешните и международни превози, да гарантира отстраняването на нарушенията на конкуренцията, като улесни свободното движение на товари и услуги в Общността и да осигури съгласуваност с останалите разпоредби на правото на Общността;
(5) като има предвид, че разпоредбите на настоящата директива не нарушават поетото от Общността и нейните държави-членки задължение за стремеж към бъдещо уеднаквяване на системите за класификация на опасни вещества, съгласно целите, установени с програма 21, глава 19 на Конференцията на UNCED, проведена през месец юни 1992 г. в Рио де Жанейро;
(6) като има предвид, че все още не съществува специална законодателна уредба на Общността относно условията на безопасност, при които следва да бъдат превозвани биологични агенти и генетично изменени микроорганизми, регламентирани в Директиви 90/219/ЕИО [4], 90/220/ЕИО [5] и 90/676/ ЕИО [6];
(7) като има предвид, че разпоредбите на настоящата директива не засягат прилагането на други разпоредби на правото на Общността относно безопасността на работниците и опазване на околната среда;
(8) като има предвид, че държавите-членки трябва да имат право да прилагат специфични разпоредби относно движението при превози на тяхна територия на опасни товари по железопътната мрежа;
(9) като има предвид, че държавите-членки следва да запазят правото си временно да прилагат правила съобразно препоръките на Организацията на обединените нации относно разнообразния превоз на опасни товари, тъй като RID все още не е съгласувана с тези правила, като с това се цели да бъде улеснен смесеният превоз на опасни товари;
(10) като има предвид, че всяка държава-членка следва да запази правото си да регулира или забранява по причини, различни от тези, касаещи безопасността, национален железопътен превоз на определени опасни товари;
(11) като има предвид, че следва да се отчете необходимостта от по-строги мерки за безопасност на тунела под Ламанша, поради неговите специфични характеристики, и по-специално трасето и дължината му; като има предвид, че следва да се приемат и разпоредби, позволяващи на държавите-членки да въведат същите мерки, когато възникне необходимостта от тях; като има предвид, че следва да се прилагат по-строги стандарти за определени държави-членки, прилагани за материали, предназначени за превоз поради променливите температури на тяхна територия;
(12) като има предвид, че поради обема на изискваните инвестиции в този сектор, следва да се определи един преходен период, през който държавите-членки да запазят временно действието на определени конкретни национални разпоредби, свързани с изисквания за строителство или за използване на цистерни, контейнери, опаковане или код за действия при спешност;
(13) като има предвид, че не следва да се създават пречки пред въвеждане на новости в технологиите и производствата; като има предвид, че за тази цел следва да се приемат временни изключения;
(14) като има предвид, че разпоредбите на RID позволяват сключване на споразумения за дерогация от самите тях; като има предвид, че значителен брой двустранни споразумения, сключени между държавите-членки, създават спънки пред свободното предлагане на услуги, свързани с превози на опасни товари; като има предвид, че включването на необходимите разпоредби в приложението към настоящата директива следва да отмени необходимостта от подобни дерогации; като има предвид, че следва да се разпореди за преходен период, през който държавите-членки да имат право да прилагат съществуващите между тях споразумения;
(15) като има предвид, че железопътният превоз на опасни товари до или от трета държава е разрешен, когато се извършва съобразно изискванията на RID; като има предвид, че, независимо от това, при извършване на транспортни операции от и до републики на бившия Съветски съюз, които не са договарящи се страни по COTIF, държавите-членки имат право да приемат считани от тях за подходящи мерки конкретно за тези операции; като има предвид, че те гарантират равнище на безопасност, равностойно на предвиденото в RID;
(16) като има предвид, че следва да се предвидят разпоредби, позволяващи бързото привеждане в съответствие на настоящата директива с техническия прогрес, и по-специално приемането на нови разпоредби съобразно реда, определен в рамките на RID; като има предвид, че за тази цел следва да се създаде комитет и да се приеме процедура за тясно сътрудничество между държавите-членки и Комисията в рамките на този комитет,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА I
Обхват
Член 1
1. Настоящата директива се прилага към железопътния превоз на опасни товари в държавите-членки или между тях. Държавите-членки имат право да изключат от обхвата на настоящата директива превозите на опасни товари, извършвани чрез транспортно оборудване, което е собственост на или попада под отговорността на въоръжените сили.
2. Настоящата директива не засяга правата на всяка една държава-членка, с оглед правото на Общността, да определя конкретни изисквания за безопасността при извършване на национален или международен железопътен превоз на опасни товари, когато приложението ѝ не обхваща конкретните области, и inter alia, по-специално относно:
- разписанието на влаковите композиции,
- надзора на товарни вагони във влаковите композиции в националното разписание на движението им,
- правилниците за действие при спомагателни операции по превозите, като надзор и застопоряване,
- обучението на служителите и управление на информацията, отнасяща се до превозваните опасни товари,
- специалните правилници за превоза на опасни товари в пътнически влакове.
Член 2
По смисъла на настоящата директива:
- "RID" означава разпоредбите, отнасящи се до международния железопътен превоз на опасни товари, упоменати в приложение I на допълнение Б към Конвенцията за международни железопътни превози (COTIF), включително всичките изменения,
- "CIM" означава единни правила за договаряне на международен железопътен превоз на опасни товари, включен като допълнение Б към Конвенцията за международни железопътни превози (COTIF), включително всичките изменения,
- "опасни товари" означава вещества и предмети, чиито железопътен превоз е забранен или разрешен само по реда на условията, посочени в приложението на настоящата директива,
- "превоз" означава всяка операция по железопътен транспорт на опасни товари, извършвана изцяло или частично на територията на държава-членка, включително дейностите по товарене, разтоварване и прехвърляне на или от друг вид превозно средство, както и налаганите от обстоятелствата спирания по време на превоза, обхванати от приложението на настоящата директива, без да се нарушават определените по реда на действащите законодателства на държавите-членки норми относно отговорността при провеждане на такива операции; тук не се включват превозите, извършвани изцяло на територията на определено предприятие.
Член 3
1. Без да се засягат разпоредбите на член 6, опасни товари, чийто превоз е забранен по смисъла на приложението, не могат да се превозват по железопътната мрежа.
2. Освен ако в настоящата директива не е предвидено друго и без да се нарушават правилата за достъп на железопътните компании до пазара или общоприетите правила, прилагани при превоза на товари по железопътната мрежа, железопътният превоз на опасни товари се разрешава, когато са спазени определените съгласно приложението разпоредби.
ГЛАВА II
Дерогации, ограничения и освобождавания
Член 4
Всяка държава-членка има право, за целите на националните ѝ железопътни превози в рамките своята територия, да запази правното действие в националното си законодателство на нормите, които са в съответствие с препоръките на ООН за превози на опасни товари, до времето, когато приложението на настоящата директива се преработи така, че да отразява въпросните препоръки. В тези случаи въпросните държави-членки известяват Комисията за това.
Член 5
1. Без да се засягат разпоредбите на общностното право, всяка държава-членка разполага с право да регламентира или забранява превоза на определени опасни товари на територията ѝ, главно по причини, различни от безопасността по време на самите превозни операции и свързани по-специално с националната сигурност или опазване на околната среда.
2. а) при извършване на превози през тунела под Ламанша, Франция и Обединеното кралство имат право да налагат по-строги разпоредби от предвидените в приложението. Комисията се известява за тези мерки и тя, от своя страна, ги прави достояние на останалите държави-членки;
б) когато която и да е държава-членка счете, че при превози през тунели на нейна територия, подобни на тунела под Ламанша, следва да прилагат по-строги разпоредби, тя известява Комисията за това. От своя страна, Комисията, действайки съобразно процедурата по реда на член 9, се произнася дали въпросният тунел има сходни характеристики. Приетите разпоредби от държавата-членка се известяват на Комисията, която от своя страна ги съобщава на останалите държави-членки;
в) държава-членка, на чиято територия средната дневна температура е често под - 20 °C, има право да наложи по-строги мерки относно температурните изисквания за материали, предназначени за национален железопътен превоз, когато последните са опасни товари, и докато съответните препратки за температури за определени климатични зони не са включени в приложението.
3. Ако при настъпване на произшествие или на инцидент държава-членка прецени, че прилаганите мерки за безопасност са се оказали недостатъчни, за да ограничат опасностите, присъщи на превозните дейности, и когато се приеме, че съществува спешна нужда от предприемане на мерки, въпросната държава-членка известява Комисията на етап планиране на мерките, които възнамерява да приеме. Действайки съобразно процедурата по реда на член 9, Комисията се произнася с решение по въпроса дали да разреши прилагането на предложените мерки, както и да определи продължителността им.
4. Държавите-членки могат да запазят правното действие на всички национални разпоредби, прилагани към 31 декември 1996 г. относно превоза и опаковането на вещества, съдържащи диоксини или пестициди.
Член 6
1. Всяка държава-членка има право да разрешава железопътен превоз на територията ѝ на опасни товари, които са класифицирани, пакетирани и етикетирани съобразно международните изисквания за въздушен или морски транспорт, когато превозната операция включва и пътуване по море или въздух.
Когато национален или международен превоз включва морски транспорт, всяка държава-членка има право да прилага допълнителни разпоредби към включените в приложението така, че да отчете международните норми за морския транспорт, включително и тези, управляващи превозите по фериботни линии.
2. Разпоредбите на настоящото приложение, отнасящи се до формата на транспортната документация и използването на езици при обозначенията, или в задължителните документи, не се прилагат, когато транспортните операции се извършват само на територията на една единствена държава-членка. Държавата-членка има право да разреши използването на документация и езици, различни от посочените в приложението, когато превозните операции се извършват само и единствено на нейна територия.
3. В рамките на своята територия, всяка държава-членка има право да разреши използването на железопътни вагони, конструирани преди 1 януари 1997 г. и които не са съобразени с изискванията на настоящата директива, но са конструирани съобразно действащото към 31 декември 1996 г. национално законодателство в тази област при условие, че въпросните вагони се поддържат в рамките на изискванията за безопасност.
4. Всяка държава-членка има право да запази действащото си национално законодателство към 31 декември 1996 г. относно конструкцията, употребата и условията за превози в нови цистерни и нови контейнери, определени в клас 2 на приложението, когато не съвпадат с изискванията в него, докато в приложението се включат препратки за стандартите при конструиране и използване на цистерни и контейнери, които са с правно обвързваща сила, както и настоящите разпоредби, но в срок, не по-късен от 31 декември 1998 г. Контейнери и цистерни, конструирани преди 1 януари 1999 г. и поддържани в рамките на изискванията за безопасност, могат да продължат да се използват при първоначалните им условия.
5. Всяка държава-членка има право да запази действащите си национални разпоредби относно температурите за превоз на нейна територия на втечнени газове или смеси от втечнени газове, когато се отличават от разпоредбите в приложението, до включване на съответните разпоредби за температурите по определени климатични области в европейските стандарти и съответно включване в приложението.
6. Всяка държава-членка има право да разреши, при превози на нейна територия, използването на опаковки, произведени, но без удостоверение по реда на RID, преди 1 януари 1997 г. при условие, че въпросните опаковки имат нанесена датата си на производство и са преминали определените по реда на националните разпоредби тестове към 31 декември 1996 г. и при условие, че са поддържани в съответните граници за безопасност (включително при тестване и проверки, когато това се налага), по реда на следната схема: метални контейнери за насипни товари и метални бидони с обем на вместимост над 50 литра могат да се използват до 15 години след датата на производството им; други метални и пластмасови опаковки могат да се използват до пет години след датата им на производство, но не по-късно от 31 декември 1998 г.
7. Държава-членка има право да разреши превоза на определени опасни товари на своята територия, които са пакетирани преди 1 януари 1997 г., но до 31 декември 1998 г., при условие, че въпросните товари са класифицирани, опаковани и подпечатани съобразно действащото към 1 януари 1997 г. национално законодателство в тази област.
8. Всяка държава-членка има право да запази разпоредби в правната си система, които действат към 31 декември 1996 г. и които са свързани с мястото и видимостта на кода за действия при спешност, вместо идентификационния номер по степен на опасност, определен в настоящото приложение, за работата на националните железопътни превози на нейна територия.
9. Всяка държава-членка има право, след провеждане на консултации с Комисията, да запази правното действие на разпоредби, които са по-малко строги от посочените в приложението и се отнасят до вътрешен железопътен превоз на малки количества опасни товари, с изключение на товари със средна или висока степен на радиоактивност.
10. Всяка държава-членка има право да разреши извършването на ad hoc специфични транспортни операции на територията си за опасни товари, или такива транспортни операции, които са забранени в приложението, или транспортни операции, провеждани при условия, различни от посочените в приложението.
11. Като отчита действащото законодателство на Общността, настоящата директива не ограничава правото на всяка държава-членка, след провеждане на консултации с Комисията, да разреши редовни транспортни операции за опасни товари по определени маршрути на територията ѝ, когато последните са част от определен промишлен процес, които са или забранени по реда на приложението, или се изпълняват при условия, различни от определените в него, когато въпросните операции имат локален характер и се намират под строг контрол по ясно определени условия.
12. При условие, че не се ограничава безопасността, компетентните органи на всяка държава-членка имат право да отпускат временни дерогации по приложението с цел извършване на нейна територия на опити, необходими, преди да се стигне до изменения на приложението, за да се адаптира към технологичното и промишлено развитие. Комисията се известява за тези мерки, а от своя страна тя известява останалите държави-членки.
Договорени между компетентните органи на държавите-членки временни дерогации приемат формата на многостранни споразумения и се предлагат на компетентните органи на всички държави-членки от компетентния орган, който поема инициативата за подобна мярка. Комисията се известява за това.
Посочените в алинеи първа и втора дерогации се прилагат без дискриминация на основание националност или място на установяване на изпращача, превозващия или получателя на опасните товари; те могат да продължават максимум пет години и не могат да бъдат подновявани след изтичане на този срок.
13. Най-късно до 31 декември 1998 г. всяка държава-членка има право да прилага действащи споразумения с останалите държави-членки без дискриминация на основание националност или място на установяване на изпращача, превозващия или получателя на опасните товари. Всяка бъдеща дерогация спазва разпоредбите на параграф 12.
14. В съответствие с действащото законодателство на Общността, настоящата директива не ограничава правото на всяка държава-членка, след провеждане на консултации с Комисията, да разреши превоза на опасни товари при условия, които са по-малко строги от посочените в приложението на настоящата директива, когато това са местни превози на кратки разстояния в рамките на пристанища, летища или промишлени площадки.
Член 7
1. По силата на действащото национално законодателство и това на Общността по въпросите на достъпа до пазара, превозът на опасни товари по железопътната мрежа между територията на Общността и трети държави се разрешава, когато се извършва в съответствие с изискванията на RID.
2. Настоящата директива не променя правата на държавите-членки, след консултации с Комисията, да приемат съответните нормативни актове за територията си относно железопътни превози на опасни товари, когато последните идват от или отиват към тези от бившите републики на Съветския съюз, които не са договарящи се страни по COTIF. Приетите нормативни актове се прилагат единствено за железопътни превози на опасни товари (в опаковано, в насипно състояние или в цистерни) чрез железопътни вагони, разрешени в държава, която не е договаряща се страна по COTIF. Посредством съответните мерки и поети задължения, въпросните държави-членки гарантират поддържането на безопасността на равнище, равностойно на предвиденото в RID. За определени държави-членки разпоредбите на настоящия параграф се отнасят единствено за вагони цистерни.
ГЛАВА III
Заключителни разпоредби
Член 8
Необходимите изменения по адаптиране на настоящата директива към научно-техническия прогрес в рамките на обхвата ѝ, по-специално при отчитане измененията на RID, се приемат съобразно процедурата по реда на член 9.
Член 9
1. В работата си по настоящата директива, Комисията се подпомага от Комитет по транспорта на опасни товари, създаден по реда на член 9 от Директива 94/55/ЕО [7], наричан по-долу "Комитетът", съставен от представители на държавите-членки и председателстван от представител на Комисията.
2. Представителят на Комисията предлага на Комитета проектомерки за обсъждане и приемане. Комитетът се произнася по проектомерките в рамките на срок, определен от председателя му, според спешността на обсъжданите въпроси. Мнението се приема с мнозинство по реда на член 148, параграф 2 от Договора, когато става въпрос за решения, които Съветът взема по предложение от страна на Комисията. Гласовете на представителите на държавите-членки в Комитета се броят по начина, определен в същия член. Председателят не гласува.
3. а) Комисията приема предвидените мерки, когато последните са съобразно решението на Комитета;
б) когато предвидените мерки не са съобразни с мнението на Комитета или когато Комитетът не се произнесе, Комисията представя незабавно на Съвета проекторешение за мерките, които се налагат за приемане. Съветът се произнася с квалифицирано мнозинство.
Когато Съветът не предприеме никакви действия в срок от три месеца след представяне на проекторешенията на Съвета, Комисията приема предложените от нея мерки.
Член 10
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 1 януари 1997 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на разпоредбите от националното си законодателство в областта, уредена от настоящата директива.
Член 11
Настоящата директива влиза в сила в деня, следващ този на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 12
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 23 юли 1996 година.
NEUVOSTON DIREKTIIVI 96/49/EY,
annettu 23 päivänä heinäkuuta 1996,
vaarallisten aineiden rautatiekuljetuksia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 75 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
noudattaa perustamissopimuksen 189 c artiklassa määrättyä menettelyä (3),
sekä katsoo, että
1) vaarallisten aineiden rautatiekuljetukset ovat viime vuosina huomattavasti lisääntyneet, mikä lisää onnettomuustilanteiden aiheuttamia vaaroja; tämän vuoksi olisi toteutettava toimenpiteitä, jotta kyseiset kuljetukset voitaisiin suorittaa parhain mahdollisin turvallisuusedellytyksin,
2) kaikki yhteisön jäsenvaltiot ovat sopimuspuolia kansainvälisiä rautatiekuljetuksia koskevassa yleissopimuksessa (COTIF), jonka lisäyksessä B määritellään yhtenäiset säännökset tavaroiden kansainvälisestä rautatiekuljetussopimuksesta (CIM) ja joiden liite 1 sisältää kansainväliset määräykset vaarallisten aineiden rautatiekuljetuksesta (RID), sekä kyseisen yleissopimuksen soveltamisala ulottuu maantieteellisesti yhteisön ulkopuolelle,
3) kyseisen yleissopimuksen soveltamisalaan eivät kuulu vaarallisten aineiden kansalliset rautatiekuljetukset; tämän vuoksi on välttämätöntä varmistaa turvallisuutta koskevien yhdenmukaisten sääntöjen yhdenmukainen soveltaminen koko yhteisössä; tarkoituksenmukaisin keino tämän tavoitteen saavuttamiseksi on tehdä jäsenvaltioiden lainsäädännöt RID:n mukaisiksi,
4) kyseiset säännökset olisi toissijaisuusperiaatetta noudattaen lähennettävä, jotta varmistetaan kansallisten ja kansainvälisten kuljetusten turvallisuuden korkea taso, taataan kilpailun vääristymien poistaminen helpottamalla tavaroiden ja palvelujen vapaata liikkumista kaikkialla yhteisössä ja varmistetaan johdonmukaisuus yhteisön muiden säännösten kanssa,
5) tämän direktiivin säännöksillä ei rajoiteta yhteisön ja sen jäsenvaltioiden UNCED:n kesäkuussa 1992 pidetyn Rio de Janeiron konferenssin toimintasuunnitelmassa N:o 21 olevassa 19 luvussa vahvistettujen tavoitteiden mukaista sitoumusta pyrkiä vaarallisten aineiden luokitusjärjestelmän yhdenmukaistamiseen tulevaisuudessa,
6) biologisten aineiden ja geneettisesti muunnettujen mikro-organismien, joista on annettu direktiivit 90/219/ETY (4), 90/220/ETY (5) ja 90/679/ETY (6), kuljetuksia koskevista turvallisuusedellytyksistä ei vielä ole erityistä yhteisön lainsäädäntöä,
7) tämän direktiivin säännöksiä sovelletaan rajoittamatta kuitenkaan muiden työturvallisuutta ja ympäristönsuojelua koskevien yhteisön säännösten soveltamista,
8) jäsenvaltioiden on voitava omalla alueellaan soveltaa vaarallisten aineiden rautatiekuljetuksia koskevia erityisiä liikennesääntöjä,
9) vaarallisten aineiden sisäisen liikenteen rautatiekuljetusten osalta jäsenvaltioilla olisi säilyttävä oikeus soveltaa väliaikaisesti Yhdistyneiden Kansakuntien vaarallisten aineiden kuljetuksista annettujen kaikkia kuljetusmuotoja koskevien suositusten mukaisia sääntöjä siinä laajuudessa kuin RID:tä ei vielä ole yhdenmukaistettu näiden sääntöjen kanssa, joiden tarkoituksena on vaarallisten aineiden kuljetuksien helpottaminen useammassa kuljetusmuodossa,
10) jokaisella jäsenvaltiolla on säilyttävä oikeus ainoastaan muista kuin turvallisuuteen liittyvistä syistä säännellä tiettyjen vaarallisten aineiden kuljetuksia sisäisessä liikenteessään tai kieltää ne,
11) olisi otettava huomioon Englannin kanaalin tunnelissa sen erityisten ominaispiirteiden ja erityisesti kyseisen reitin ja sen pituuden vuoksi sovellettavat tiukemmat turvatoimenpiteet, ja säädettävä, että jäsenvaltioilla olisi myös mahdollisuus ottaa käyttöön vastaavia toimenpiteitä samankaltaisten tilanteiden ilmetessä; ilman lämpötilan vuoksi tiettyjen jäsenvaltioiden olisi voitava soveltaa tiukempia standardeja kuljetuksiin käytettävien rakenneaineiden osalta,
12) tällä alalla tarvittavien huomattavien investointien huomioonottamiseksi olisi säädettävä siirtymäkaudesta, jotta jäsenvaltiot voivat väliaikaisesti pitää voimassa tietyt kansalliset erityissäännökset säiliöiden, astioiden ja pakkausten tai hätäkoodin rakennetta tai käyttöä koskevista vaatimuksista,
13) teknisen ja teollisen kehityksen uusien saavutusten täytäntöönpanoa ei saa estää, ja tätä varten on säädettävä väliaikaisista poikkeuksista,
14) RID:n määräykset mahdollistavat kyseisistä määräyksistä poikkeavien sopimusten tekemisen, ja jäsenvaltioiden keskenään tekemät lukuisat kahdenväliset sopimukset estävät vaarallisten aineiden kuljetuspalvelujen vapaan tarjoamisen; sisällyttämällä tarvittavat säännökset tämän direktiivin liitteisiin voidaan välttää kyseiset poikkeukset; olisi säädettävä siirtymäkaudesta, jonka aikana jäsenvaltiot voivat edelleen soveltaa keskenään nykyisiä sopimuksiaan,
15) vaarallisten aineiden rautatiekuljetukset kolmanteen maahan tai kolmannesta maasta ovat sallittuja, jos ne suoritetaan RID:n määräysten mukaisesti; niistä entisen Neuvostoliiton alueen tasavalloista, jotka eivät ole COTIF:n sopimuspuolia, lähtöisin olevien tai niihin tarkoitettujen kuljetusten osalta olisi kuitenkin säädettävä, että jäsenvaltioilla on oikeus toteuttaa kyseisiä kuljetuksia koskevia sopivia toimenpiteitä, jotka takaavat RID:n määräyksiä vastaavan turvallisuustason, ja
16) tämä direktiivi on voitava nopeasti mukauttaa tekniseen kehitykseen erityisesti vahvistamalla RID:n uudet määräykset; tätä varten olisi perustettava komitea ja otettava käyttöön jäsenvaltioiden ja komission läheistä yhteistyötä kyseisessä komiteassa koskeva menettely,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
I LUKU Soveltamisala
1 artikla
1. Tätä direktiiviä sovelletaan jäsenvaltioissa tai jäsenvaltioiden välillä suoritettaviin vaarallisten aineiden rautatiekuljetuksiin. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin olla soveltamatta sitä sellaisiin vaarallisten aineiden kuljetuksiin, joihin käytetään puolustusvoimille kuuluvaa tai niiden vastuulla olevaa kuljetuskalustoa.
2. Tämän direktiivin säännöksillä ei millään tavoin vaikuteta jäsenvaltioiden oikeuteen vahvistaa yhteisön oikeutta noudattaen erityisiä vaatimuksia, jotka koskevat vaarallisten aineiden kansallisten tai kansainvälisten rautatiekuljetusten turvallisuutta, sikäli kuin kyseisestä alasta ei ole annettu määräyksiä tämän direktiivin liitteessä erityisesti seuraavien toimien osalta:
- junien liikkuminen,
- tavaravaunujen junanmuodostus kansallisen liikenteen junissa,
- kuljetuksiin liittyviä toimia kuten järjestelytöitä tai seisottamista koskevat liikenteenhoitojärjestelyt,
- henkilöstökoulutus ja kuljetettavia vaarallisia aineita koskevien tietojen hallinnointi,
- erityiset säännöt vaarallisten aineiden kuljetuksesta matkustajajunissa.
2 artikla
Tässä direktiivissä tarkoitetaan ilmaisulla:
- `RID` kansainvälisiä rautatiekuljetuksia koskevan yleissopimuksen (COTIF) lisäyksen B liitteessä I olevia kansainvälisiä määräyksiä vaarallisten aineiden rautatiekuljetuksista kyseisten määräysten muutokset mukaan lukien,
- `CIM` yhtenäisiä määräyksiä tavaroiden kansainvälisestä rautatiekuljetussopimuksesta, jotka ovat kansainvälisiä rautatiekuljetuksia koskevan yleissopimuksen (COTIF) lisäyksessä B muutoksineen,
- `vaaralliset aineet` aineita ja tavaroita, joiden rautatiekuljetukset ovat tämän direktiivin liitteen mukaan kiellettyjä tai sallittuja ainoastaan tietyin edellytyksin,
- `kuljetukset` kaikkia vaarallisten aineiden rautatiekuljetuksiin liittyviä tämän direktiivin liitteessä tarkoitettuja toimia, jotka suoritetaan kokonaan tai osittain jäsenvaltion alueella, mukaan lukien kuormaaminen ja purkaminen sekä siirto toiseen kuljetusmuotoon tai toisesta kuljetusmuodosta sekä kuljetusolosuhteiden edellyttämät pysähdykset, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden lainsäädännössä säädettyjen kyseisistä toimista johtuvien vastuujärjestelyjen soveltamista; ilmaisulla ei tarkoiteta kuljetuksia, jotka suoritetaan kokonaisuudessaan yrityksen alueella.
3 artikla
1. Vaarallisia aineita, joiden kuljetukset kielletään liitteen säännöksillä, ei saa kuljettaa rautateitse, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 6 artiklan soveltamista.
2. Jollei tämän direktiivin säännöksistä muuta johdu ja sanotun kuitenkaan rajoittamatta rautatieyritysten markkinoille pääsyä koskevia säännöksiä tai tavaroiden rautatiekuljetuksiin yleisesti sovellettavia säännöksiä, vaarallisten aineiden rautatiekuljetukset ovat sallittuja, jos noudatetaan liitteessä vahvistettuja määräyksiä.
II LUKU Poikkeukset, rajoitukset ja vapautukset
4 artikla
Jäsenvaltio voi säilyttää sisäisen liikenteen rautatiekuljetusten osalta sellaiset vaarallisten aineiden rautatiekuljetuksia koskevat kansalliset säännökset, jotka ovat vaarallisten aineiden kuljetuksia koskevien Yhdistyneiden Kansakuntien suositusten mukaisia, kunnes tämän direktiivin liite on tarkistettu kyseisten suositusten mukaiseksi. Jäsenvaltion on ilmoitettava asiasta komissiolle.
5 artikla
1. Jäsenvaltioille jää oikeus säännellä muista kuin kuljetusturvallisuuteen liittyvistä syistä, kuten erityisesti kansalliseen turvallisuuteen tai ympäristönsuojeluun liittyvistä syistä, tiettyjen vaarallisten aineiden kuljetuksia alueellaan tai kieltää ne, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisön muiden säännösten soveltamista.
2. a) Englannin kanaalin tunnelin kautta suoritettavien kuljetusten osalta Ranska ja Yhdistynyt kuningaskunta saavat antaa tämän direktiivin liitteessä annettuja määräyksiä tiukempia säännöksiä. Kyseiset säännökset on annettava tiedoksi komissiolle, joka antaa niistä tiedon muille jäsenvaltioille.
b) Jos jäsenvaltio katsoo, että tiukempia säännöksiä olisi sovellettava kuljetuksiin, joissa käytetään sen alueella olevia ominaisuuksiltaan Englannin kanaalin tunnelin ominaisuuksia vastaavia tunneleita, sen on ilmoitettava tästä komissiolle. Komissio, joka toimii 9 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen, päättää, onko kyseinen tunneli ominaisuuksiltaan samankaltainen. Jäsenvaltioiden antamat säännökset on annettava tiedoksi komissiolle, joka antaa niistä tiedon muille jäsenvaltioille.
c) Jäsenvaltiot, joiden ilman lämpötila on säännöllisesti alempi kuin -20 C, voivat antaa tiukempia standardeja alueellaan suoritettavaan vaarallisten aineiden kansalliseen rautatiekuljetukseen tarkoitettujen rakenneaineiden käyttölämpötilan osalta, kunnes liitteeseen on sisällytetty määräykset tiettyihin ilmastovyöhykkeisiin soveltuvista viitelämpötiloista.
3. Jos jäsenvaltio arvioi onnettomuuden tai häiriön seurauksena, että voimassa olevia turvallisuutta koskevia määräyksiä voitaisiin parantaa kuljetuksiin liittyvien riskien vähentämiseksi, ja jos kyseinen toimenpide on toteutettava kiireellisesti, sen on ilmoitettava komissiolle jo suunnitteluvaiheessa toimenpiteistä, jotka se aikoo toteuttaa. Komissio päättää 9 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen, voidaanko näiden toimenpiteiden täytäntöönpano sallia, ja vahvistaa niiden soveltamisajan.
4. Jäsenvaltiot voivat säilyttää kaikki 31 päivänä joulukuuta 1996 voimassa olevat dioksiinia tai furaaneja sisältävien aineiden kuljetuksia ja pakkauksia koskevat kansalliset säännökset.
6 artikla
1. Jäsenvaltiot voivat sallia meriliikennettä tai lentoliikennettä koskevien kansainvälisten vaatimusten mukaisesti luokiteltujen, pakattujen ja merkittyjen vaarallisten aineiden rautatiekuljetuksen alueellaan aina, kun kuljetukseen sisältyy meri- tai lentomatka.
Jos kansalliseen tai kansainväliseen kuljetukseen sisältyy merimatka, jäsenvaltiot voivat soveltaa liitteen määräyksiä täydentäviä säännöksiä ottaakseen huomioon meriliikennettä koskevat kansainväliset säännöt, mukaan lukien lauttaliikennettä koskevat kansainväliset säännöt.
2. Liitteen määräyksiä kuljetusasiakirjojen muodosta ja merkinnöissä tai tarvittavissa kuljetusasiakirjoissa käytettävistä kielistä ei sovelleta yhden ainoan jäsenvaltion alueella suoritettaviin kuljetuksiin. Jäsenvaltiot voivat sallia muiden kuin liitteessä mainittujen asiakirjojen ja kielten käytön alueellaan suoritettavissa kuljetuksissa.
3. Jäsenvaltio voi sallia ennen 1 päivää tammikuuta 1997 valmistettujen vaunujen käytön alueellaan, vaikka ne eivät ole tämän direktiivin mukaisia, jos ne on valmistettu 31 päivänä joulukuuta 1996 voimassa olevien kansallisten säännösten mukaisesti edellyttäen, että ne täyttävät vaaditun turvallisuustason.
4. Jäsenvaltio voi säilyttää 31 päivänä joulukuuta 1996 voimassa olevat liitteen määräyksistä poikkeavat kansalliset säännöksensä, jotka koskevat tämän direktiivin liitteen 2 luokan mukaisten uusien säiliöiden ja astioiden rakennetta, käyttöä ja kuljetusedellytyksiä, kunnes liitteeseen lisätään säiliöiden ja astioiden rakennetta ja käyttöä koskevia standardeja koskevat viittaukset, joilla on yhtä velvoittava vaikutus kuin liitteen määräyksillä, kuitenkin enintään 31 päivään joulukuuta 1998. Ennen 1 päivää tammikuuta 1999 valmistettuja astioita ja säiliöitä, jotka täyttävät vaaditun turvallisuustason, voidaan käyttää edelleen alkuperäisin edellytyksin.
5. Jäsenvaltio voi säilyttää muut kuin liitteessä tarkoitetut kansalliset säännöksensä, jotka koskevat sen alueella suoritettavien nesteytettyjen kaasujen tai niiden seosten kuljetusten viitelämpötilaa, kunnes eurooppalaisiin standardeihin on sisällytetty säännökset tiettyihin ilmastovyöhykkeisiin soveltuvista viitelämpötiloista ja liitteeseen on sisällytetty viittaukset kyseisiin standardeihin.
6. Jäsenvaltiot voivat sallia alueellaan suoritettavissa kuljetuksissa sellaisten pakkausten käytön, jotka on valmistettu mutta ei varmennettu RID:n mukaisesti ennen 1 päivää tammikuuta 1997, jos kyseisiin pakkauksiin on merkitty valmistuspäivä ja jos ne ovat sellaisia, että ne läpäisevät 31 päivänä joulukuuta 1996 voimassa olevien kansallisten säännösten mukaiset testit, ja jos ne täyttävät vaaditun turvallisuustason (tarvittaessa testaus ja tarkastus mukaan lukien), seuraavasti: irtotavaraa varten olevia metallisia, ennemmän kuin 50 litran vetoisia suuria astioita ja tynnyreitä saa käyttää enintään 15 vuotta valmistuspäivästä; muita metallipakkauksia ja kaikkia muovipakkauksia enintään viisi vuotta valmistuspäivästä, kuitenkin enintään 31 päivään joulukuuta 1998.
7. Jäsenvaltio voi sallia 31 päivään joulukuuta 1998 tiettyjen ennen 1 päivää tammikuuta 1997 pakattujen vaarallisten aineiden kuljetuksen alueellaan, jos nämä on luokitettu, pakattu ja merkitty ennen 1 päivää tammikuuta 1997 voimaan tulleiden kansallisten säännösten vaatimusten mukaisesti.
8. Jäsenvaltio voi säilyttää alueellaan suoritettavien kansallisten rautatiekuljetusten osalta 31 päivänä joulukuuta 1996 voimassa olevan kansallisen lainsäädäntönsä säännökset, jotka koskevat hätäkoodin käyttöä liitteessä määrätyn vaaran tunnusnumeron asemasta.
9. Jäsenvaltio voi komissiota kuultuaan säilyttää liitteen määräyksiä joustavammat säännökset alueellaan suoritettavien vaarallisten aineiden pieniä määriä koskevien kuljetusten osalta, lukuun ottamatta keskitason tai korkean radioaktiivisuustason omaavia aineita.
10. Jäsenvaltio voi sallia alueellaan vaarallisten aineiden tilapäiset kuljetukset tai kuljetukset, jotka on kielletty liitteen säännöksillä tai jotka suoritetaan liitteessä määrätyistä edellytyksistä poikkeavin edellytyksin.
11. Tällä direktiivillä ei rajoiteta jäsenvaltioiden oikeutta sallia alueensa tarkasti määritellyillä kuljetusmatkoilla yhteisön oikeutta noudattaen ja komissiota kuultuaan tietyssä teollisessa prosessissa käytettävien vaarallisten aineiden säännölliset kuljetukset, jotka on kielletty liitteen säännöksillä tai jotka suoritetaan liitteessä määrätyistä edellytyksistä poikkeavin edellytyksin, jos kyseiset kuljetukset ovat paikallisia ja niitä valvotaan tarkasti selkeästi määritellyin edellytyksin.
12. Jäsenvaltiot voivat myöntää väliaikaisia poikkeuksia liitteen säännöksistä sellaisia alueellaan tehtäviä tarpeellisia kokeita varten, joiden tarkoituksena on muuttaa näitä säännöksiä niiden mukauttamiseksi tekniikan ja teollisuuden kehitykseen, sillä edellytyksellä, että turvallisuutta ei vaaranneta. Tästä on ilmoitettava komissiolle, joka ilmoittaa asiasta muille jäsenvaltioille.
Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kesken tämän direktiivin liitteen perusteella sovitut väliaikaiset poikkeukset on tehtävä monenkeskisenä sopimuksena, jonka sopimuksesta aloitteen tehnyt viranomainen esittää kaikkien jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille. Komissiolle on ilmoitettava asiasta.
Edellä ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa tarkoitetut poikkeukset on myönnettävä ketään lähettäjän, kuljettajan tai vastaanottajan kansallisuuden tai sijoittautumispaikan perusteella syrjimättä; poikkeukset myönnetään enintään viideksi vuodeksi ja niitä ei voida uudistaa.
13. Jäsenvaltio voi soveltaa enintään 31 päivään joulukuuta 1998 muiden jäsenvaltioiden kanssa tehtyjä sopimuksia ketään lähettäjän, kuljettajan tai vastaanottajan kansallisuuden tai sijoittautumispaikan perusteella syrjimättä. Kaikkien myönnettävien poikkeuksien on oltava 12 kohdan mukaisia.
14. Tällä direktiivillä ei rajoiteta jäsenvaltioiden oikeutta sallia yhteisön oikeutta noudattaen ja komissiota kuultuaan satama- tai lentokenttäalueisiin tai teollisiin alueisiin rajoittuvat vaarallisten aineiden paikalliset kuljetukset lyhyillä etäisyyksillä liitteessä määrättyjä edellytyksiä joustavammin edellytyksin.
7 artikla
1. Jollei markkinoille pääsyä koskevista kansallisista tai yhteisön säännöksistä muuta johdu, yhteisön ja kolmansien maiden alueen väliset vaarallisten aineiden rautatiekuljetukset ovat sallittuja, jos ne suoritetaan RID:n määräysten mukaisesti.
2. Tällä direktiivillä ei rajoiteta jäsenvaltioiden oikeutta asiasta komissiolle ilmoitettuaan antaa aluettaan koskevia säännöksiä vaarallisten aineiden rautatiekuljetuksista niihin entisen Neuvostoliiton tasavaltoihin tai niistä entisen Neuvostoliiton tasavalloista, jotka eivät ole COTIF:n sopimuspuolia. Tällaisia säännöksiä sovelletaan ainoastaan vaarallisten aineiden rautatiekuljetuksiin (pakkauksissa, irtotavarana tai säiliöissä) rautatievaunuilla, jotka on hyväksytty sellaisessa valtiossa, joka ei ole COTIF:n sopimuspuoli. Jäsenvaltioiden on aiheellisin toimenpitein ja velvoittein taattava RID:n määräysten mukainen turvallisuustaso. Tiettyjen jäsenvaltioiden osalta tässä alakohdassa tarkoitettuja säännöksiä sovelletaan ainoastaan säiliövaunuihin.
III LUKU Loppusäännökset
8 artikla
Tarvittavat muutokset liitteen mukauttamiseksi tieteen ja tekniikan kehitykseen tämän direktiivin soveltamisaloilla ja RID:n uusien määräyksien huomioonottamiseksi on tehtävä 9 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
9 artikla
1. Komissiota avustaa direktiivin 94/55/EY (7) 9 artiklalla perustettu vaarallisten aineiden kuljetusta käsittelevä komitea, jäljempänä `komitea`, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja.
2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto hyväksyy komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.
3. a) Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset.
b) Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä.
Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asia on tullut vireille neuvostossa, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä.
10 artikla
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan ennen 1 päivää tammikuuta 1997. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on oltava viittaus tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä tällainen viittaus. Jäsenvaltioiden on säädettävä kyseistä viittausta koskevista yksityiskohtaisista säännöistä.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansallisten säännösten teksti komissiolle.
11 artikla
Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
12 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 23 päivänä heinäkuuta 1996.