31999D0234
L 086/22
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 17 март 1999 година
относно разпоредбите на Регламент (ЕО) № 3286/94 на Съвета във връзка с бразилската неавтоматична система за лицензиране на внос и нейното действие
(нотифицирано под номер С(1999) 607)
(1999/234/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 3286/94 на Съвета от 22 декември 1994 г. относно определяне на процедурите на Общността в областта на общата търговска политика, за да се осигури упражняването на правата на Общността съгласно международните правила за търговията, по-специално тези, които са установени под егидата на Световната търговска организация (СТО) (1), изменен с Регламент (ЕО) № 356/95 (2), и по-специално членове 13 и 14 от него,
след консултации с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
А. ПРОЦЕДУРА
(1)
На 12 януари 1998 г. Комисията получи жалба в съответствие с член 4 от Регламент (ЕО) № 3286/94 на Съвета (наричан по-долу „Регламента“). Жалбата бе подадена от Febeltex (Fédération belge du textile - Белгийска текстилна федерация).
(2)
Жалбоподателят твърди, че бразилската неавтоматична система за лицензиране на внос, и по-специално нейното прилагане чрез налагането на задължителни условия за плащане и задължителни минимални цени, не са в съответствие с няколко разпоредби на Споразумението за създаването на Световната търговска организация (наричано по-нататък „Споразумение за СТО“) и неговите приложения. На това основание, жалбоподателят поиска Комисията да предприеме необходимите действия, за да убеди Бразилия да отмени тези мерки.
(3)
Жалбата съдържаше достатъчно убедителни на пръв поглед доказателства, за да се обоснове започването на процедура за проверка от страна на Общността в съответствие с член 8 от регламента. Впоследствие, такава процедура бе започната на 27 февруари 1998 г. (3).
(4)
След започването на процедурата за проверка, Комисията проведе задълбочено правно и фактическо проучване на бразилската система за лицензиране на вноса, както се прилага за текстилните продукти. Въз основа на констатациите от това проучване, Комисията стигна до посочените по-долу заключения.
Б. КОНСТАТАЦИИ ОТНОСНО НАЛИЧИЕТО НА ПРЕЧКИ ПРЕД ТЪРГОВИЯТА
(5)
Проучването установи, че бразилската система е лицензионна система по смисъла на член 3, параграф 1 от Споразумението за СТО относно процедурите за лицензиране на вноса (ILP) и затова трябва да спазва правилата, предвидени в това споразумение, както и по ГАТТ 1994 г.
(6)
Съответното бразилско законодателство относно неавтоматичната система за лицензиране на вноса се състои от:
-
Decreto 660 от 25 септември 1992 г. (което установява Sistema Integrado de Comércio Exterior, Siscomex),
-
Portaria Interministerial 291 (Министерство на финансите/Министерство на индустрията и търговията) от 12 декември 1996 г. (във връзка с обработката на вносните операции посредством Siscomex),
-
Portaria Seces 21, от 12 декември 1996 г. (относно осъществяването на вносни операции посредством Siscomex, включително ценови контрол) и
-
Comunicados Decex, изброяващи стоките, подлежащи на неавтоматично лицензиране на вноса, които са консолидирани от Comunicado Decex 37 от 17 декември 1997 г.
Бразилската система, обаче е много гъвкава: могат да бъдат добавени нови продукти към списъка на тези, за които се изисква неавтоматично лицензиране на вноса, с просто решение на Министерството на индустрията, търговията и туризма.
(7)
Бразилската лицензионна система функционира посредством компютъризиран инструмент, наречен Siscomex. Предоставянето на лицензии за внос на текстилни продукти, произхождащи от Общността, е пряко свързано с един набор от задължителни минимални цени и задължителни условия на плащане. В случай че тези данни на дадена декларация за внос не са в съответствие с тези определени и включени от бразилските власти в Siscomex, заявленията за лицензии за внос не се обработват и от вносителя се изисква да се свърже с местната агенция на Отдела за външна търговия на министерството на индустрията, търговията и туризма (Decex).
(8)
Бразилското законодателство, което въвежда тази система, не включва никакво указание за мярката, която се прилага по време на процедурата за лицензиране. Службите на Комисията установиха наличието на вътрешни административни правила или насоки във връзка със задължителни условия на плащане и минимални вносни цени, които се използват при управлението на бразилската система за лицензиране на вноса. Тези правила не са публикувани. Като резултат, държавите и търговците не могат да се запознаят с тях. Освен това, няма възможност за обжалване на подобни неофициални регламенти.
(9)
Когато Siscomex не обработва заявления за лицензии за внос, които не отговарят на изискванията за условията за плащане и минималните цени, не се взема официално решение по заявлението на вносителя. Тя остава висяща за неопределен срок.
(10)
Бразилската система изглежда не служи за прилагането на някакви мерки съвместими с ГАТТ, като нейната единствена функция е прилагането и администрирането на процедурите по вноса като инструмент за търговска политика за ограничаване на потоците от внос на текстилни продукти в Бразилия. Проучването също показа, че тази система позволява на бразилските власти да решават по един дискреционен и произволен начин на базата на неофициални и непубликувани основания относно непредоставянето на лицензии за внос. Чрез налагането на задължителни условия за плащане и минимални цени, като условия за издаването на лиценза, Бразилия е ограничила значително вноса на определени текстилни продукти, произхождащи от Общността, и е отблъснала голям брой евентуални клиенти за производителите от Общността.
(11)
Бразилия все още не е нотифицирала част от съответното законодателство (Comunicado Decex 37 от 17 декември 1997 г.); като останалата част е нотифицирана със закъснение от повече от една година, едва след инициирането от страна на Комисията на настоящото проучване по регламента и в това уведомление е пропусната известна съществена информация (например: списъкът на продуктите, подлежащи на процедури на лицензиране).
(12)
При тези обстоятелства, Комисията счита, че твърденията на подалия жалбата са основателни и че бразилските практики представляват пречка пред търговията по смисъла на член 2, параграф 1 от регламента, като те са в нарушение на следните разпоредби:
-
член Х.1 и ХI.1 на ГАТТ,
-
член 1, параграф 3, член 3, параграф 2, член 3, параграф 5, буква е) и член 5 от Споразумението за СТО относно лицензионните процедури по вноса.
(13)
Независимо от това, Комисията счита, че позоваването на горните правни основания не изключва прилагането на друга подходяща разпоредба на Споразумението за СТО, приложени към него, която може да бъде използвана при процедурите пред СТО.
В. КОНСТАТАЦИИ, ОТНАСЯЩИ СЕ ДО НЕБЛАГОПРИЯТНИ ТЪРГОВСКИ ЕФЕКТИ
(14)
Проучването от страна на Комисията привлече вниманието върху огромния потенциал на бразилския пазар за висококонкурентните продукти, изнасяни от производителите на Общността. В тази връзка, главните констатации относно неблагоприятните търговски ефекти, причинени от оспорваните практики показват, че бразилската неавтоматична система за лицензиране на вноса представлява значително ограничение за достъпа до бразилския пазар за няколко текстилни продукта от Общността.
(15)
Проучването обхвана продукти, съдържащи се от глави 50-63 от Комбинираната номенклатура и разкри, че ефектите от бразилската система са различни при различните продуктови сектори. Общо взето, независимо от големия потенциал на бразилския пазар, износът на текстил от Общността за Бразилия не отбелязва значително повишение през периода между 1996 г. и 1997 г., особено когато бъде сравнен с този, отчетен на други подобни южноамерикански пазари.
(16)
Особено въвеждането на неавтоматичната система за лицензиране на вноса и начина, по който се прилага посредством задължителните условия на плащане и наложените минимални цени вече причини през 1997 г. (и в някои случаи и през 1996 г.) намаляване на износа на определени текстилни продукти от Европейския съюз, като например жакардови тъкани (дюшеклък) (кодове по КН: 5516 23 10; 5210 49 00); ленти с истински ивици (код по КН: 5806 32 10), спално бельо (и сродни продукти) (кодове по КН: 6302 32 90), осново-плетени платове от синтетични влакна за завеси (код по КН: 6002 43 11), тъкани от изкуствени щапелни влакна за неофициално облекло (например лиоцел, еластан) (код по КН: 5516 13 00) за Бразилия.
(17)
Оспорваните бразилски практики доведоха до значителна загуба на конкурентоспособност на бразилския пазар за износителите на някои текстилни продукти от Общността. Подобна загуба на конкурентоспособност беше особено драстична в такива сектори, като например този на жакардовите тъкани (дюшеклък), платове от синтетични влакна за завеси или ленти с истински ивици за тапицерия, които са обект на минимални вносни цени.
(18)
Въвеждането на оспорваните мерки доведе в много случаи до значителна загуба на броя и важността на бразилските клиенти, както и на броя и важността на получените или потвърдени поръчки.
(19)
Изискването за минимални цени също доведе до значително намаляване на гамата от продукти, които можеха да бъдат изнасяни за Бразилия. С други думи, продуктите, чиято експортна цена е твърде ниска в сравнение с изискваната задължителна минимална цена, вече не можеха да бъдат изнасяни, защото нямаше да бъдат конкурентоспособни на по-високата цена. Достатъчно значителна, тази последица често се получава по отношение на продукти с ниски цени, за които има по-голяма местна конкуренция. Съответно, бразилският вносител се насочва към покупка на бразилския продукт, който, ако не бяха наложените задължителни минимални цени, щеше да бъде по-скъп от еквивалентния текстилен продукт на Общността.
(20)
Друг допълнителен неблагоприятен търговски ефект, понесен от производителите/износителите на текстилни продукти от Общността е необходимостта от промяната на техническата спецификация или състав на даден продукт. Тази промяна се изисква от необходимостта да се спазват изискваните минимални цени. Една промяна на техническата спецификация на продукта в някои случаи е единственият начин да се получи продукт, чиято цена отговаря на изискваната минимална такава и който е все още е икономически жизнеспособен. В това отношение службите на Комисията имаха примери, при които, какъвто е случаят с дюшеклъка, процентът на памук, изкуствена коприна, полиестер и пр. в даден продукт трябваше да бъде променен, например, чрез използването на нови суровини (като например, изкуствена коприна) или чрез използването на нова суровина, което води до различно тегло на квадратен метър (като например полипропилен).
(21)
Използваната на бразилската неавтоматична система за лицензиране на вноса като търговска политика за контролиране на търговските потоци доведе в някои текстилни сектори до пълна промяна на пазарните условия, което в някои случаи доведе почти до затваряне бразилския пазар за износителите на текстил от Общността. Например минималната вносна цена от 20 USD/kg, наложена от бразилските власти върху вноса на жакардови тъкани (дюшеклък) по код КН 5516 23 10 е повече от два пъти по-висока от нормалната продажна цена на този продукт (т.е. 8-11 USD/kg). Подобно увеличение на цената причини значителна загуба на конкурентоспособност на бразилския пазар за износителите от Общността за този местен текстилен продукт.
(22)
Затова Комисията стигна до заключението, че гореспоменатите ефекти представляват неблагоприятни търговски ефекти по смисъла на член 2, параграф 4 от регламента.
Г. ИНТЕРЕС НА ОБЩНОСТТА
(23)
През последните няколко години, европейските износители и производители заведоха три дела срещу бразилските практики, които имаха рестриктивен ефект върху износа от Общността на различни продукти (дебелолистна стомана, текстил и сорбитол). Тези мерки, изглежда бяха насочени към конкретни чувствителни сектори, по един непрозрачен начин и посредством много гъвкав процес на вземане на решения. Поради тази причина, от голямо значение е за Общността да се справи по комплексен начин с бразилската система.
(24)
Освен това, осигуряването на пълното спазване на задълженията от страна на партньорите в СТО е от изключителна важност за Общността, която е поела ангажименти по същите задължения. Основното за доброто функциониране на една многостранна търговска система е да се води системна борба срещу всички практики, които се считат за несъвместими със СТО.
(25)
Що се отнася до случая Febeltex, като се взема пред вид значението на текстилната промишленост за Общността като цяло и необходимостта да се осигури справедлив достъп до пазарите на трети страни за текстилните продукти на Общността, Общността трябва незабавно да протестира срещу бразилската неавтоматична система за лицензиране, в съответствие с имащите отношение разпоредби на Споразумението за процедурите за лицензиране на вноса, ГАТТ 1994 г. и Споразумението за уреждане на спорове в СТО.
Д. ЗАКЛЮЧЕНИЯ, КОИТО ТРЯБВА ДА БЪДАТ НАПРАВЕНИ И МЕРКИ, КОИТО ТРЯБВА ДА БЪДАТ ВЗЕТИ
(26)
Бяха проведени срещи и разменени писма със съответните бразилски власти за допълнително обсъждане на този въпрос, с оглед намирането на решение по пътя на преговорите, но бразилските власти не представиха никакво предложение с оглед подобно решение.
(27)
При тези обстоятелства, изглежда, че интересите на Общността изискват завеждането на процедура в СТО за решаване на спора,
РЕШИ:
Член 1
1. Бразилската неавтоматична система за лицензиране, задължителни минимални цени и задължителни условия за плащане изглежда, че не съответстват на задълженията, която тази страна е поела по Споразумението от Маракеш за създаването на Световната търговска организация и представлява „пречка за търговията“ по смисъла на член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 3286/94.
2. Общността ще заведе дело срещу Бразилия по Споразумението за правилата и процедурите за уреждане на спорове и други имащи отношение разпоредби на СТО, с оглед на отстраняването на пречката за търговията.
Член 2
Настоящото решение се прилага от датата на публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Съставено в Брюксел на 17 март 1999 година.
KOMISSION PÄÄTÖS,
tehty 17 päivänä maaliskuuta 1999,
neuvoston asetuksen (EY) N:o 3286/94 säännösten mukaisesti Brasilian ei-automaattisesta tuontilisenssijärjestelmästä ja sen toiminnasta (tiedoksiannettu numerolla K(1999) 607) (1999/234/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon yhteisön menettelyistä yhteisessä kauppapolitiikassa kansainvälisen kaupan säännöistä yhteisölle annettujen, erityisesti Maailman kauppajärjestössä (WTO) käyttöön otettujen oikeuksien käyttämisen varmistamiseksi 22 päivänä joulukuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3286/94 (1), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 356/95 (2), ja erityisesti sen 13 ja 14 artiklan,
kuultuaan asiasta neuvoa-antavaa komiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
A. MENETTELY
(1) Komissio vastaanotti 12 päivänä tammikuuta 1998 neuvoston asetuksen (EY) N:o 3286/94, jäljempänä `asetus`, 4 artiklan mukaisen valituksen. Sen teki Febeltex (Fédération Belge du Textile-Belgian tekstiililiitto).
(2) Valituksen tekijä väitti, että Brasilian ei-automaattinen tuontilisenssijärjestelmä ja erityisesti sen täytäntöönpano pakollisten maksuehtojen ja vähimmäishintojen käyttöönoton avulla on ristiriidassa Maailman kauppajärjestön perustamissopimuksen, `jäljempänä WTO-sopimus`, ja sen liitteiden usean määräyksen kanssa. Tämän perusteella valituksen tekijä pyysi komissiota toteuttamaan tarpeelliset toimet, jotta Brasilia kumoaisi kyseiset toimenpiteet.
(3) Valitus sisälsi riittävät alustavat todisteet yhteisön tutkimusmenettelyn aloittamisen oikeuttamiseksi asetuksen 8 artiklan nojalla. Kyseinen menettely pantiin vireille 27 päivänä helmikuuta 1998 (3).
(4) Aloitettuaan tutkimusmenettelyn komissio toteutti perusteellisen oikeudellisen ja tosiasioihin perustuvan tutkimuksen Brasilian tuontilisenssijärjestelmästä sellaisena kuin sitä sovelletaan tekstiilituotteisiin. Komissio teki tutkimustulosten perusteella seuraavat päätelmät.
B. KAUPAN ESTEEN OLEMASSAOLOA KOSKEVAT PÄÄTELMÄT
(5) Tutkimuksessa kävi ilmi, että Brasilian järjestelmä on tuontilisenssimenettelyistä tehdyn WTO-sopimuksen 3 artiklan 1 kohdan mukainen lisenssijärjestelmä ja tämän vuoksi sen olisi noudatettava kyseisen sopimuksen ja vuoden 1994 GATT-sopimuksen sääntöjä.
(6) Ei-automaattista tuontilisenssijärjestelmää koskeva Brasilian lainsäädäntö koostuu seuraavista säädöksistä:
- Decreto 660, annettu 25 päivänä syyskuuta 1992 (jolla perustettiin Sistema Integrado de Comércio Exterior, Siscomex);
- Portaria Interministerial 291 (valtionvarainministeriö/kauppa- ja teollisuusministeriö), annettu 12 päivänä joulukuuta 1996 (koskee tuontitapahtumien käsittelemistä Siscomexilla);
- Portaria Secex 21, annettu 12 päivänä joulukuuta 1996 (koskee tuontitapahtumien täytäntöönpanoa Siscomexin avulla, mm. hintavalvontaa), ja
- Communicados Decex, jossa luetellaan ei-automaattista tuontilisenssiä edellyttävät tavarat, jotka on vahvistettu 17 päivänä joulukuuta 1997 annetulla asiakirjalla Communicado Decex 37.
Brasilian järjestelmä on kuitenkin hyvin joustava: uusia tuotteita voidaan lisätä ei-automaattisen tuontilisenssin edellyttävien tuotteiden luetteloon pelkällä kauppa-, teollisuus- ja matkailuministeriön päätöksellä.
(7) Brasilian lisenssijärjestelmä käyttää Siscomex-tietokonejärjestelmää. Tuontilisenssien myöntäminen yhteisöstä peräisin oleville tekstiilituotteille on suorassa yhteydessä tiettyihin pakollisiin vähimmäishintoihin ja maksuehtoihin. Jos kyseiset tuonti-ilmoituksessa olevat tiedot eivät ole Brasilian viranomaisten tekemien ja Siscomexiin sisällytettyjen päätösten mukaisia, tuontilisenssihakemuksia ei käsitellä ja tuojaa pyydetään ottamaan yhteyttä kauppa-, teollisuus- ja matkailuministeriön (Decex) ulkomaankauppaosaston paikallistoimistoon.
(8) Brasilian lainsäädäntö, jolla kyseinen järjestelmä on otettu käyttöön, ei sisällä mainintaa lisenssimenettelyllä täytäntöönpantavasta toimenpiteestä. komission yksiköt ovat päässeet selville siitä, että Brasilian tuontilisenssijärjestelmän hallinnoinnissa käytetään pakollisia maksuehtoja ja vähimmäistuontihintoja koskevia sisäisiä hallinnollisia sääntöjä ja suuntaviivoja. Kyseisiä sääntöjä ei julkaista. Tämän vuoksi hallitukset ja toimijat eivät voi tuntea niitä. Kaiken lisäksi kyseisiin epävirallisiin menettelyihin ei ole mahdollista hakea muutosta.
(9) Koska Siscomexissä ei käsitellä niitä tuontilisenssihakemuksia, jotka eivät täytä maksuehtoja ja vähimmäishintoja koskevia vaatimuksia, tuojan hakemuksesta ei niiden osalta tehdä virallista päätöstä. Sen käsittely jää määräämättömäksi ajaksi kesken.
(10) Brasiliassa käytössä olevassa järjestelmässä ei toteuteta mitään GATTin mukaisia toimenpiteitä. Sen ainoa tarkoitus on tuontimenettelyjen soveltaminen ja hallinnoiminen kauppapoliittisena välineenä tekstiilituotteiden tuontivirtojen rajoittamiseksi Brasiliassa. Tutkimuksessa kävi ilmi myös, että järjestelmä antaa Brasilian viranomaisille mahdollisuuden päättää vapaasti ja mielivaltaisesti epävirallisilla ja julkaisemattomilla perusteilla tuontilisenssien eväämisestä. Ottaessaan käyttöön pakolliset maksuehdot ja vähimmäishinnat lisenssin myöntämisen edellytyksenä Brasilia on olennaisesti rajoittanut eräiden yhteisöstä peräisin olevien tekstiilituotteiden tuontia ja estänyt yhteisön tuottajia hankkimasta suuren määrän mahdollisia asiakkaita.
(11) Brasilia ei ole vielä antanut täysimääräisesti tiedoksi asianomaista lainsäädäntöä (17 päivänä joulukuuta 1997 annettu Communicado Decex 37). Osasta annettiin tieto yli vuoden viiveellä vasta, kun komissio oli pannut vireille tämän asetuksen mukaisen tutkimuksen. Kyseisestä ilmoituksesta puuttui joitakin oleellisia tietoja (esimerkiksi luettelo tuotteista, joihin sovelletaan lisenssimenettelyjä).
(12) Näissä olosuhteissa komissio katsoo, että valituksen tekijän väitteet ovat hyvin perusteltuja ja että Brasilian kauppatavat muodostavat asetuksen 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun kaupan esteen, koska ne ovat seuraavien määräysten vastaisia:
- GATT-sopimuksen X artiklan 1 kohta ja XI artiklan 1 kohta,
- tuontilisenssimenettelyistä tehdyn WTO-sopimuksen 1 artiklan 3 kohta, 3 artiklan 2 kohta, 3 artiklan 5 kohdan f alakohta ja 5 artikla.
(13) Komissio katsoo kuitenkin, ettei viittaus edellä mainittuihin oikeusperusteisiin estä tukeutumasta mihin tahansa muuhun asiaa koskevaan WTO-sopimuksen tai sen liitteenä olevien sopimusten määräykseen, jota voidaan soveltaa WTO:n riitojenratkaisumenettelyissä.
C. EPÄSUOTUISIA KAUPALLISIA VAIKUTUKSIA KOSKEVAT PÄÄTELMÄT
(14) Komission tutkimuksessa korostettiin Brasilian markkinoiden tarjoamia suunnattomia mahdollisuuksia yhteisön tuottajien hyvin kilpailukykyisille vientituotteille. Valituksen kohteena olevien kauppatapojen aiheuttamia epäsuotuisia kaupallisia vaikutuksia koskevat tärkeimmät päätelmät osoittavat, että Brasilian ei-automaattinen tuontilisenssijärjestelmä rajoittaa merkittävästi useiden yhteisön tekstiilituotteiden pääsyä Brasilian markkinoille.
(15) Tutkimus koski CN-koodin 50-63 ryhmään kuuluvia tuotteita, ja siitä kävi ilmi, että Brasilian järjestelmän vaikutukset vaihtelevat tuotealoittain. Yleisesti voidaan todeta, että Brasilian markkinoiden tarjoamista suurista mahdollisuuksista huolimatta yhteisön tekstiilien viennissä Brasiliaan ei tapahtunut merkittävää kasvua vuosina 1996-1997 verrattuna erityisesti vientiin muille samankaltaisille Etelä-Amerikan markkinoille.
(16) Ei-automaattisen tuontilisenssijärjestelmän käyttöönotto ja sen täytäntöönpano pakollisilla maksuehdoilla ja vähimmäishinnoilla vähensivät jo vuonna 1997 (ja joissakin tapauksissa vuonna 1996) tiettyjen yhteisön tekstiilituotteiden vientiä Brasiliaan. Kyseisiä tuotteita ovat patjakangas (CN-koodit 5516 23 10 ja 5210 49 00), verkko (CN-koodi 5806 32 10), päiväpeitteet (ja niihin liittyvät tuotteet) (CN-koodi 6302 32 90), synteettistä kuituneulosta olevat verhokankaat (CN-koodi 6002 43 11) ja vapaa-ajan asusteissa käytettävät tekokuitukankaat (esim. lyocell, elastaani) (CN-koodi 5516 13 00).
(17) Valituksen kohteena olevat Brasilian kauppatavarat ovat heikentäneet merkittävästi tiettyjen tekstiilituotteiden yhteisön viejien kilpailukykyä Brasilian markkinoilla. Kilpailukyky on heikentynyt erityisen voimakkaasti aloilla, joilla sovelletaan vähimmäistuontihintoja (esim. patjakangas, verhokankaat ja verkot).
(18) Valituksen kohteena olevien toimenpiteiden käyttöönotto on johtanut monissa tapauksissa brasilialaisten asiakkaiden sekä saatujen tai vahvistettujen tilausten määrän ja osuuden merkittävään laskuun.
(19) Vähittäishintoja koskeva vaatimus on johtanut myös Brasiliaan vietävien tuotteiden valikoiman merkittävään supistumiseen. Toisin sanoen niitä tuotteita, joiden vientihinta on liian alhainen verrattuna pakolliseen vähimmäishintaan, ei voida enää viedä, koska ne eivät enää olisi kilpailukykyisiä korkeampihintaisina. Merkittävää on, että näin tapahtuu usein huokeahintaisten tuotteiden kohdalla, joiden osalta on enemmän paikallista kilpailua. Brasilialainen tuoja ostaa lopulta brasilialaisen tuotteen, joka ilman pakollisia vähimmäishintoja olisi kalliimpi kuin vastaava yhteisön tekstiilituote.
(20) Tekstiilituotteiden yhteisön tuottajille/viejille aiheutettuihin epäsuotuisiin kaupallisiin vaikutuksiin kuuluu myös tarve muuttaa tuotteen teknistä eritelmää tai koostumusta. Muutos on välttämätön, jos halutaan noudattaa vaadittuja vähimmäishintoja. Tuotteen teknisen erittelyn muuttaminen on joissakin tapauksissa ainoa tapa saada aikaan tuote, jonka hinta täyttää vähimmäishintavaatimuksen ja joka on silti taloudellisesti elinkelpoinen. Komission yksiköille on annettu esimerkkejä, joissa patjakankaan osalta puuvillan, viskoosin, polyesterin tms. prosenttimäärää tuotteessa oli muutettava esimerkiksi käyttämällä uutta raaka-ainetta (kuten viskoosi) tai käyttämällä uutta raaka-ainetta, joka muuttaa tuotteen neliömetripainoa (kuten polypropyleeni).
(21) Ei-automaattisen tuontilisenssijärjestelmän käyttäminen Brasiliassa kauppapolitiikan välineenä kauppavirtojen valvomiseksi on johtanut joillakin tekstiilialoilla markkinaolosuhteiden täydelliseen muuttumiseen. Se puolestaan on joissakin tapauksissa lähes estänyt yhteisön tekstiiliviejien pääsyn Brasilian markkinoille. Esimerkkinä mainittakoon, että Brasilian viranomaisten CN-koodin 5516 23 10 kuuluvan jacquardneuloksesta valmistetun patjakankaan tuonnissa käyttöön ottama vähimmäistuontihinta (20 Yhdysvaltain dollaria kilolta) on enemmän kuin kaksinkertainen kyseisen tuotteen tavanomaiseen myyntihintaan ( 8-11 Yhdysvaltain dollaria kilolta) nähden. Hinnannousu on aiheuttanut kyseisen kodintekstiilituotteen yhteisön viejien kilpailukyvyn merkittävän laskun Brasilian markkinoilla.
(22) Tämän vuoksi komissio katsoi, että edellä mainitut vaikutukset ovat asetuksen 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja epäsuotuisia kaupallisia vaikutuksia.
D. YHTEISÖN ETU
(23) Eurooppalaiset viejät ja tuottajat ovat tehneet parin viime vuoden aikana kolme valitusta Brasilian kauppatavoista, jotka vaikuttavat rajoittavasti joidenkin tuotteiden (teräslevyt, tekstiilit ja sorbitoli) vientiin yhteisöstä. Kyseiset toimenpiteet on suunnattu tietyille aroille aloille muulla kuin avoimella tavalla erittäin joustavan päätöksentekoprosessin kautta. Tämän vuoksi yhteisölle on erittäin tärkeätä puuttua Brasilian järjestelmään kokonaisvaltaisesti.
(24) Sen varmistaminen, että WTO:n sopimuspuolet täyttävät kaikki velvoitteensa, on äärimmäisen tärkeätä yhteisölle, joka itsekin on sitoutunut samoihin velvoitteisiin. Monenvälisen kauppajärjestelmän moitteettoman toiminnan kannalta on olennaista puuttua johdonmukaisesti kaikkiin kauppatapoihin, joiden väitetään olevan ristiriidassa WTO:n sääntöjen kanssa.
(25) Ottaen huomioon tekstiiliteollisuuden merkityksen yhteisölle kokonaisuudessaan ja tarpeen varmistaa yhteisön tekstiilituotteiden oikeudenmukaisuuden pääsy kolmannen maan markkinoille, yhteisön olisi Febeltex-tapauksen osalta viipymättä riitautettava Brasilian ei-automaattinen lisenssijärjestelmä tuontilisenssimenettelyistä tehdyn sopimuksen, vuoden 1994 GATT-sopimuksen ja WTO:n riitojenratkaisusopimuksen asianomaisten määräysten nojalla.
E. PÄÄTELMÄT JA TOTEUTETTAVAT TOIMENPITEET
(26) Asianomaisten Brasilian viranomaisten kanssa on pidetty kokouksia ja käyty kirjeenvaihtoa asian käsittelemiseksi ja sovintoratkaisuun pääsemiseksi, mutta Brasilian viranomaiset eivät ole esittäneet ehdotuksia asian ratkaisemiseksi.
(27) Näissä olosuhteissa yhteisön etu edellyttää WTO:n riitojenratkaisumenettelyn aloittamista.
ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
1 artikla
1. Brasilian ei-automaattinen lisenssijärjestelmä, pakolliset vähimmäishinnat ja pakolliset maksuehdot ovat ristiriidassa Maailman kauppajärjestön perustamisesta tehdystä Marrakechin sopimuksesta kyseiselle maalle johtuvien velvoitteiden kanssa, ja ne muodostavat asetuksen (EY) N:o 3286/94 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun kaupan esteen.
2. Yhteisö aloittaa toimenpiteet Brasiliaa vastaan riitojen ratkaisusta annettuja sääntöjä ja menettelyjä koskevan sopimuksen ja muiden asiaa koskevien WTO:n määräysten nojalla kaupan esteen poistamisen varmistamiseksi.
2 artikla
Tätä päätöstä sovelletaan siitä päivästä, kun se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä 17 päivänä maaliskuuta 1999.