32003L0054
L 176/37
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2003/54/ЕO НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 26 юни 2003 година
относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и отменяща Директива 96/92/ЕО
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 47, параграф 2, член 55 и член 95 от него,
като взеха предвид предложенията на Комисията (1),
като взеха предвид на становището на Икономическия и социален комитет (2),
като се консултираха с Комитета на регионите,
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (3),
като имат предвид, че:
(1)
Директива 96/92/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 декември 1996 г. относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия (4) има значителен принос за създаването на вътрешен пазар на електроенергия.
(2)
Опитът в прилагането на настоящата директива показва ползите, които могат да произтекат от вътрешния пазар на електроенергия с оглед подобряване на ефективността, намаляване на цените, по-високи стандарти на обслужване и увеличена конкурентоспособност. Все пак налице са съществени недостатъци и възможности за подобряване на действието на пазара, особено необходимостта от конкретни мерки за осигуряване на равни условия в сферата на производството и намаляване на рисковете, свързани с господстващо положение на пазара и хищническо поведение, като се осигуряват недискриминационни тарифи за пренос и разпределение чрез достъп до мрежата въз основа на тарифи, публикувани преди влизането им в сила, и като се гарантира защита на правата на малките и уязвими клиенти и се оповестява информация за енергийните източници за производство на електроенергия, както и позоваване на източници, където има такива, даващи информация за въздействието им върху околната среда.
(3)
На срещата в Лисабон на 23 и 24 март 2000 г., Европейският съвет наложи изискването за предприемане на бързи действия по завършване на вътрешния пазар в двата сектора - електроенергетика и газ - и ускоряване на либерализацията в тези сектори за постигане на напълно работещ вътрешен пазар. Европейският парламент в Резолюцията си от 6 юли 2000 г. по втория доклад на Комисията за състоянието на либерализация на енергийните пазари поиска от Комисията да приеме подробна програма за постигането на точно определени цели за постепенно, но пълно либерализиране на енергийния пазар.
(4)
Свободите, които Договорът гарантира на европейските граждани - свободно движение на стоки, свобода на предлагане на услуги, свобода на установяване - са възможни единствено в условията на напълно отворен пазар, който позволява на всички потребители свободно да избират своя доставчик и всички доставчици свободно да доставят на своите клиенти.
(5)
Основните пречки пред постигането на напълно функциониращ и конкурентен вътрешен пазар, наред с другите неща, са свързани с въпросите на достъп до мрежата, формирането на тарифи и различните степени на отваряне на пазара между държавите-членки.
(6)
За да има реална конкуренция, достъпът до мрежата трябва да бъде недискриминационен, прозрачен и със справедливи цени.
(7)
За да се завърши вътрешният пазар на електроенергия, от първостепенно значение е наличието на недискриминационен достъп до мрежата на оператора на преносната или разпределителната мрежа. Операторът на преносна или разпределителна мрежа може да се състои от едно или повече предприятия.
(8)
За да се осигури ефективен и недискриминационен достъп до мрежата, в случаите, когато съществуват вертикално интегрирани предприятия, уместно е разпределителните и преносните мрежи да се управляват от юридически разделени образувания. Комисията следва да оцени мерки с равностоен ефект, разработени от държавите-членки за постигане на целта на това изискване, и където е подходящо, да представи предложения за изменение на настоящата директива. Уместно е също така, операторите на преносни и разпределителни мрежи да имат ефективни права на вземане на решения по отношение на активите, необходими за поддържане, експлоатиране и развитие на мрежите, когато въпросните активи се притежават и експлоатират от вертикално интегрирани предприятия. Необходимо е независимостта на операторите на разпределителни мрежи и операторите на преносни мрежи да бъде гарантирана, особено по отношение на интересите на производството и снабдяването. Следователно трябва да бъдат въведени независими управленски структури между операторите на разпределителни мрежи и операторите на преносни мрежи и дружества за производство/снабдяване.
Важно е обаче да се направи разграничение между подобно юридическо разделяне и отделяне на собствеността. Юридическото разделяне не предполага промяна на собствеността на активите и нищо не пречи подобни или същите условия на наемане на работа да бъдат прилагани във всички вертикално интегрирани предприятия. Недискриминационен процес на вземане на решения следва да бъде осигурен чрез организационни мерки относно независимостта на лицата, отговорни за вземането на решения.
(9)
По отношение на малки мрежи, може да бъде необходимо осигуряването на спомагателни услуги да се извършва от оператори на преносни мрежи, свързани с малки мрежи.
(10)
Въпреки че настоящата директива не разглежда въпроси, свързани със собствеността, напомня се, че ако предприятие извършва пренос или разпределение и то е отделено в своята юридическа форма от предприятията, занимаващи се с производство и/или снабдяване, определеният оператор на мрежа може да бъдат същото предприятие, което притежава инфраструктурата.
(11)
За да се избегне налагането на несъразмерна финансова и административна тежест върху малки разпределителни дружества, държавите-членки следва да имат възможност, където е необходимо, да освобождават такива дружества от законните изисквания за отделяне на разпределението.
(12)
Разрешителните процедури не следва да водят до административна тежест несъразмерна на големината и потенциалното влияние на производителите на електроенергия.
(13)
Допълнителни мерки следва да бъдат взети, за да се осигурят прозрачни и недискриминационни тарифи за достъп до мрежите. Тези тарифи следва да са приложими към всички ползватели на мрежата на недискриминационна основа.
(14)
За улесняване на сключването на договори от електрическо предприятие, основано в държава-членка, за снабдяване с електроенергия на привилегировани потребители в друга държава-членка, държавите-членки и където е подходящо националните регулаторни органи следва да насочат усилията към създаването на по-хомогенни условия и еднакво ниво на изисквания за целия вътрешен пазар.
(15)
Наличието на ефективен регулаторен надзор, провеждан от един или повече национални регулаторни органи, е важен фактор за гарантирането на недискриминационен достъп до мрежата. Държавите-членки определят функциите, компетенциите и административните пълномощия на регулаторните органи. Важно е регулаторните органи във всички държави-членки да имат еднакъв минимален набор от компетенции. Тези органи следва да имат правомощието да определят или да одобряват тарифите или, като минимум, методиките, лежащи в основата на пресмятането на тарифите за пренос и разпределение. За недопускане на несигурност и скъпи и отнемащи време спорове, тези тарифи следва да се публикуват преди влизането им в сила.
(16)
Комисията е показала намерението си да създаде Група на европейските регулаторни органи за електроенергетиката и природния газ, която би представлявала подходящ консултативен механизъм за насърчаване на сътрудничеството и съгласуването на националните регулаторни органи с цел подпомагане развитието на вътрешния пазар на електроенергия и газ и допринасяне за последователното прилагане във всички държави-членки на разпоредбите, регламентирани в настоящата директива и Директива 2003/55/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 г. относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ (5) и в Регламент (ЕО) № 1228/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 г. за условията на достъп до мрежата за трансграничния обмен на електроенергия (6).
(17)
За да се осигури ефективен пазарен достъп за всички пазарни участници, включително нови участници, е необходимо въвеждането на недискриминационни и отразяващи разходите механизми на балансиране. Веднага щом като пазарът на електроенергия придобие достатъчна ликвидност, това следва да бъде постигнато чрез установяването на прозрачни пазарно основани механизми за доставка и купуване на електроенергия, необходими в контекста на изискванията за балансиране. При отсъствието на подобен ликвиден пазар, националните регулаторни органи трябва да играят активна роля за осигуряване на тарифи за балансиране, които са недискриминационни и отразяващи разходите. В същото време подходящи стимули следва да бъдат осигурени за балансиране на подаването и поемането на електроенергия и недопускащи излагането на мрежата на опасност.
(18)
Националните регулаторни органи следва да бъдат в състояние да определят или одобряват тарифите или методиките, лежащи в основата на пресмятането на тарифите, въз основа на предложение от оператора на преносната мрежа или оператора(ите) на разпределителни мрежи или въз основа на предложение, одобрено между този(тези) оператор(и) и ползвателите на мрежата. При изпълнение на тези задачи националните регулаторни органи следва да гарантират, че тарифите за пренос и разпределение са недискриминационни и отразяват разходите и следва да отчитат дългосрочните, маргиналните, избегнатите мрежови разходи от разпределеното производство и мерките за управление на потреблението.
(19)
Целият отрасъл и търговия на Общността, включително малките и средни предприятия, както и всички граждани на Общността, които се ползват от икономическите ползи на вътрешния пазар, следва да имат възможността да се ползват от високи нива на потребителска защита и, по-специално, битовите потребители. Когато държавите-членки смятат за подходящо, малките предприятия следва също да имат възможността да се ползват от гаранциите за обществени услуги, особено по отношение на сигурност на снабдяването и разумни тарифи, с оглед на справедливостта, конкурентоспособността, а и косвено, за създаване на заетост.
(20)
Потребителите на електроенергия следва да имат възможността да избират свободно своя доставчик. Въпреки това, следва да бъде приет поетапен подход за завършване на вътрешния пазар на електроенергия, за да се позволи на отрасъла да се приспособи и да осигури наличието на адекватни мерки и системи за защита на интересите на потребителите и за да се гарантира, че те имат реално и ефективно право на избор на своя доставчик.
(21)
Постепенното отваряне на пазара към въвеждане на пълна конкуренция следва възможно най-бързо да отстрани различията между държавите-членки. Следва да се осигури прозрачност и сигурност при изпълнението на настоящата директива.
(22)
Почти всички държави-членки решиха да осигурят конкуренция на пазара на производство на електроенергия чрез прозрачна разрешителна процедура. Все пак държавите-членки следва да осигурят възможност за допринасяне за сигурността на снабдяването чрез въвеждане на тръжна процедура или еквивалентна процедура в случай, че не бъде изградена достатъчна електропроизводствена мощност въз основа на разрешителна процедура. Държавите-членки следва да имат възможността, в интерес на опазването на околната среда и насърчаването на съвсем нови технологии, да организират търгове за изграждане на нови мощности въз основа на публикувани критерии. Новите мощности включват, между другото, възобновяеми източници на енергия и комбинирано производство на топло- и електроенергия (CHP).
(23)
В интерес на сигурността на снабдяването, балансът снабдяване/потребление в отделна държава-членка следва да се следи и мониторингът следва да бъде последван от доклад за положението на ниво Общност, като се отчита междусистемният капацитет между зоните. Подобен мониторинг следва да се извършва достатъчно своевременно, за да се даде възможност за вземането на подходящи мерки, ако сигурността на снабдяването е изложена на риск. Изграждането и поддържането на необходимата мрежова инфраструктура, включително междусистемен капацитет, следва да допринесат за осигуряването на стабилно снабдяване с електроенергия. Поддържането и изграждането на необходимата мрежова инфраструктура, включително междусистемен капацитет и децентрализирано производство на електроенергия, са важни елементи за осигуряване на стабилно снабдяване с електроенергия.
(24)
Държавите-членки следва да гарантират, че битовите потребители и когато държавите-членки смятат за подходящо, малки предприятия, се ползват от правото да бъдат снабдявани с електроенергия с определено качество при изцяло съпоставими, прозрачни и разумни цени. За да се осигури запазването на високи нива на обществени услуги в Общността, всички мерки, предприети от държавите-членки за постигане на задачите на настоящата директива, следва да се съобщават редовно на Комисията. Комисията следва периодично да публикува доклад, в който се анализират мерките, взети на национално ниво за постигане на задачите, свързани с обществените услуги, и се прави сравнение на тяхната ефективност с оглед на даването на препоръки относно мерките, които трябва да бъдат взети на национално ниво за постигане на високи стандарти на обществени услуги. Държавите-членки следва да предприемат необходимите мерки, за да защитят уязвимите потребители в условията на вътрешния пазар на електроенергия. Тези мерки може да се различават в зависимост от конкретните условия в съответните държави-членки и може да включват конкретни мерки, свързани с плащането на сметките за електроенергия или по-общи мерки, предвидени в системата за социално осигуряване. Когато всеобщо обслужване се предоставя и на малки предприятия, мерките за гарантиране на това всеобщо обслужване може да се различават според това дали се отнасят за битови потребители или за малки предприятия.
(25)
Комисията е разкрила намерението си да поеме инициативата особено по отношение на обхвата на наредбата за етикетирането и за начина, по който информацията за въздействието върху околната среда с оглед най-малкото на емисиите на CO2 и на радиоактивните отпадъци, резултат от производството на електроенергия от различни енергийни източници, може да се предоставя по един прозрачен, лесно достъпен и съпоставим начин в Европейския съюз, както и за начина, по който мерките, взети в държавите-членки за контрол на точността на информацията, предоставена от доставчици, може да бъде рационализиран.
(26)
Спазването на изискванията за обществени услуги е основно изискване на настоящата директива и е важно в нея да бъдат определени общите минимални стандарти, които разглеждат целите на обща защита, сигурност на снабдяването, опазване на околната среда и равностойни нива на конкуренция във всички държави-членки, които да се зачитат от всички страни-членки,. Важно е изискванията за обществени услуги да се тълкуват на национална основа, отчитайки местните обстоятелства и при зачитане на правото на Общността.
(27)
Държавите-членки може да определят доставчик от последна инстанция. Този доставчик може да бъде отделът, занимаващ се с продажби във вертикално интегрирано предприятие, което изпълнява и функциите на разпределение, при условие, че отговаря на изискванията на настоящата директива за отделяне.
(28)
Мерките, изпълнени от държавите-членки за постигане на целите за социално и икономическо сближаване, може да включват по-специално осигуряването на адекватни икономически стимули, като използват, според случая, всички съществуващи средства на национално ниво и на ниво Общност. Тези средства може да включват механизми за надеждност с цел гарантиране на необходимите инвестиции.
(29)
В степента, до която мерките, взети от държавите-членки за изпълнение на задълженията за обществени услуги, представляват държавна помощ съгласно член 87, параграф 1 от Договора, по силата на член 88, параграф 3 от Договора е налице задължение те да бъдат съобщавани на Общността.
(30)
Изискването за информиране на Общността за отказ за даване на разрешение за изграждане на нова производствена мощност се оказа ненужна административна тежест и следователно следва да бъде премахнато.
(31)
Тъй като целта на предлаганото действие, а именно създаването на напълно работещ вътрешен пазар на електроенергия, на който лоялната конкуренция ще има определяща роля, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки и може следователно поради мащаба и действието да бъде по-добре постигната на нивото на Общността, Общността може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарността, както е представен в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалността, както е уреден в този член, настоящата директива не излиза извън това, което е необходимо за постигане на тази цел.
(32)
Предвид опита, придобит от прилагането на Директива 90/547/ЕИО на Съвета от 29 октомври 1990 г. за транзита на електроенергия през преносните мрежи (7), следва да бъдат взети мерки, за да се осигури хомогенен и недискриминационен достъпен режим за пренос, включително трансгранични потоци на електроенергия между държавите-членки. За осигуряване на хомогенността при третирането на достъпа до електрическите мрежи, също и в случай на транзит, тази директива следва да бъде отменена.
(33)
Предвид на обхвата на измененията, внасяни в Директива 96/92/ЕО, желателно е с цел постигане на яснота и рационалност, въпросните разпоредби да бъдат преработени.
(34)
Настоящата директива зачита основните права и спазва принципите, признати по-конкретно от Хартата на основните права на Европейския съюз,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА 1
ОБХВАТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Обхват
Настоящата директива утвърждава общите правила за дейностите по производство, пренос, разпределение и доставка на електроенергия. Тя формулира правилата, касаещи организацията и функционирането на електроенергийния сектор, достъпа до пазара, критериите и процедурите, приложими към организирането на търгове и даването на разрешения и управлението на мрежите.
Член 2
Определения
По смисъла на настоящата директива:
1.
„производство“ означава производството на електроенергия;
2.
„производител“ означава физическо или юридическо лице, произвеждащо електроенергия;
3.
„пренос“ означава транспортирането на електроенергия по свързана мрежа на свръхвисоко и високо напрежение с цел нейната доставка до крайния потребители или разпределители, но без да се включва пласмент;
4.
„оператор на преносна мрежа“ означава физическо или юридическо лице, отговарящо за управлението, осигуряване на поддържането и ако е необходимо, развитието на преносната мрежа в определен район и където е приложимо, нейните връзки с други мрежи, и за осигуряване на дългосрочната възможност на мрежата да покрива разумните нужди за пренос на електроенергия;
5.
„разпределение“ означава транспортирането на електроенергия по разпределителни мрежи на високо, средно и ниско напрежение, с цел доставката ѝ до потребители, но без да се включва пласмент;
6.
„оператор на разпределителна мрежа“ означава физическо или юридическо лице, отговарящо за действието, осигуряване на поддръжката и ако е необходимо, развитието на разпределителната мрежа в определен район и където е приложимо, нейните връзки с други мрежи, и за осигуряване на дългосрочната възможност на мрежата да покрива разумните нужди за разпределение на електроенергия;
7.
„потребители“ означава потребители на едро и крайни потребители на електроенергия;
8.
„потребители на едро“ означава физически или юридически лица, които купуват електроенергия за целите на препродажба в рамките на или извън мрежата, където те са установени;
9.
„крайни потребители“ означава потребители, купуващи електроенергия за собствено ползване;
10.
„битови потребители“ означава потребители, купуващи електроенергия за собствена битова консумация, като се изключват търговски или професионални дейности;
11.
„небитови потребители“ означава физически или юридически лица, купуващи електроенергия, която не е за техни собствени битови нужди, и включва производители и потребители на едро;
12.
„привилегировани потребители“ означава потребители, които са свободни да купуват електроенергия от доставчика, който са избрали по смисъла на член 21 от настоящата директива;
13.
„междусистемен електропровод с прилежащото оборудване“ означава оборудване, използвано за свързване на електрически мрежи;
14.
„свързана мрежа“ означава няколко преносни и разпределителни мрежи, свързани заедно чрез една или повече междусистемни връзки;
15.
„директна линия“ означава или електрическа линия, свързваща отделен (несвързан) производствен обект с отделен (несвързан) потребител, или електрическа линия, свързваща производител на електроенергия и електроснабдително предприятие за директно снабдяване на тяхна собственост, дъщерни дружества и привилегировани потребители;
16.
„икономическо предимство“ означава подреждането на източници на електроснабдяване съобразно икономически критерии;
17.
„спомагателни услуги“ означава всички услуги, необходими за работата на преносна или разпределителна мрежа;
18.
„ползватели на мрежата“ означава физически или юридически лица, доставящи на преносна или разпределителна мрежа или снабдявани от нея;
19.
„пласмент“ означава продажбата, включително препродажба, на електроенергия на потребители;
20.
„интегрирано електроенергийно предприятие“ означава вертикално или хоризонтално интегрирано предприятие;
21.
„вертикално интегрирано предприятие“ означава предприятие или група от предприятия, чиито взаимни отношения са определени в член 3, параграф 3 от Регламент (ЕИО) № 4064/89 на Съвета от 21 декември 1989 г. относно контрола върху сливанията на предприятия (8) и където въпросното предприятие или група изпълнява поне една от функциите на пренос или разпределение и поне една от функциите на производство или пласмент на електроенергия;
22.
„свързано предприятие“ означава свързани предприятия по смисъла на член 41 от Седмата директива 83/349/ЕИО на Съвета от 13 юни 1983г. въз основа на член 44, параграф 2, буква ж) (9) от Договора за консолидираните отчети (10), и/или свързани предприятия по смисъла на член 33, параграф 1 от него, и/или предприятия, които принадлежат на същите акционери;
23.
„хоризонтално интегрирано предприятие“ означава предприятие, изпълняващо поне една от функциите на производство за продажба или пренос или разпределение или пласмент на електроенергия и друга неелектроенергийна дейност;
24.
„тръжна процедура“ означава процедурата, чрез която планираните допълнителни нужди и заместващата мощност се покриват чрез доставки от нова или съществуваща производствена мощност;
25.
„дългосрочно планиране“ означава планирането на необходимостта от инвестиции в производствени и преносни и разпределителни мощности на дългосрочна основа, с цел покриване на електроенергийния товар на мрежата и гарантиране на снабдяването на потребителите;
26.
„малка изолирана мрежа“ означава мрежа с консумация под 3 000 GWh през 1996 г., при която под 5 % от годишната консумация се получава през обединението с други мрежи;
27.
„микро изолирана мрежа“ означава мрежа с потребление под 500 GWh през 1996 година, при която няма връзка с други мрежи;
28.
„сигурност“ означава както сигурност на снабдяването, така и осигуряване на електроенергия и техническа безопасност;
29.
„енергийна ефективност/управление на потреблението“ означава глобален или комплексен подход, насочен към повлияване на количеството и времето на електропотребление, за да се намали консумацията на първична енергия и върховото натоварване, като се даде предимство на инвестиции в мерки за енергийна ефективност или други мерки, като договори за прекъсваемо снабдяване, спрямо инвестиции за увеличаване на производствената мощност, ако първите са най-ефективната и икономична възможност, отчитайки положителното екологично отражение от намалената енергоконсумация и свързаните с това разходни аспекти по отношение на сигурността на снабдяването и разпределението;
30.
„възобновяеми енергийни източници“ означава възобновяеми неизкопаеми енергийни източници (вятър, слънчева енергия, геотермална, вълнова, от приливи и отливи, хидроенергия, биомаса, газ от сметища, газ от инсталации за третиране на отпадни води и биогазове);
31.
„разпределено производство“ означава производствени централи, свързани към разпределителна мрежа.
ГЛАВА ІІ
ОБЩИ ПРАВИЛА ЗА ОРГАНИЗАЦИЯ НА СЕКТОРА
Член 3
Задължения, свързани с обществени услуги, и защита на потребителя
1. Държавите-членки трябва да гарантират, въз основа на своята институционална организация и с дължимото внимание към принципа на субсидиарността, че, без да се накърнява параграф 2, електроенергийните предприятия се управляват в съответствие с принципите на настоящата директива, с цел постигане на конкурентен, сигурен и екологично устойчив пазар на електроенергия, и няма да правят разлика между тези предприятия както по отношение на правата, така и по отношение на задълженията.
2. С оглед на съответните разпоредби на Договора, по-специално член 86 от него, държавите-членки може да налагат на предприятия, работещи в електроенергийния сектор, в общия икономически интерес, задължения, свързани с обществени услуги, които може да се отнасят до сигурността, включително сигурност на снабдяването, редовността, качеството и цената на доставките и опазването на околната среда, включително енергийна ефективност и опазване на климата. Тези задължения ще бъдат ясно определени, прозрачни, недискриминационни, проверими и трябва да гарантират равни условия на достъп за електрическите дружества от ЕС до националните потребители. По отношение на сигурността на снабдяването, енергийната ефективност/управление на потреблението и за изпълнение на екологичните цели, както са посочени в настоящия параграф, държавите-членки могат да въведат изпълнението на дългосрочно планиране, отчитайки възможността трети страни да искат достъп до мрежата.
3. Държавите-членки трябва да гарантират, че всички битови потребители и където държавите-членки смятат за подходящо, малки предприятия (а именно предприятия с по-малко от 50 наети служители и годишен оборот или балансов отчет, който не надвишава 10 милиона евро) се ползват от правото на всеобщо обслужване, което представлява правото на получаване на електроенергия с определено качество в рамките на тяхната територия при разумни, лесно и ясно съпоставими и прозрачни цени. За осигуряване на предоставянето на всеобщо обслужване държавите-членки може да назначат доставчик от последна инстанция. Държавите-членки трябва да наложат на разпределителните дружества задължение да присъединяват клиенти към своята мрежа при условия и тарифи, определени в съответствие с процедурата, предвидена в член 23, параграф 2. Нищо в настоящата директива няма да пречи на държавите-членки да заздравят пазарната позиция на битови, малки и средни потребители чрез насърчаване на възможностите за доброволно обединяване на представителството за тази категория потребители.
Първата алинея трябва да се прилага по един прозрачен и недискриминационен начин и не трябва да пречи на отварянето на пазара, предвидено в член 21.
4. Когато финансова компенсация, други форми на компенсация и изключителни права, които държава-членка дава за изпълнение на задълженията, изложени в параграфи 2 и 3, се предоставят, това трябва да се прави по един недискриминационен и прозрачен начин.
5. Държавите-членки трябва да вземат подходящи мерки за защита на крайните потребители и трябва по-специално да осигурят адекватни гаранции за защита на уязвими потребители, включително мерки, с които им се помага да избегнат изключване. В тази връзка държавите-членки може да вземат мерки за защита на крайни потребители в отдалечени райони. Те трябва да осигурят високи нива на защита на потребителя, особено по отношение на прозрачността относно договорните условия, общата информация и механизмите за решаване на спорове. Държавите-членки трябва да вземат мерки привилегированият потребител наистина да има възможност да премине към нов доставчик. По отношение на битовите потребители поне, тези мерки трябва да включват мерките, изложени в приложение А.
6. Държавите-членки трябва да гарантират, че доставчиците на електроенергия посочват в сметките или към тях и в рекламните материали, предоставяни на крайните потребители:
а)
участието на всеки енергиен източник в общия горивен състав на доставчика през предходната година;
б)
като минимум, препращането към съществуващи източници за справка, като уеб страници, където информация за въздействието върху околната среда по отношение най-малкото на емисиите на СО2 и радиоактивните отпадъци, резултат от електроенергията, произведена от целия горивен състав на доставчика през предходната година, е публично достъпна.
По отношение на електроенергия, получена чрез борса или внесена от предприятие, намиращо се извън Общността, може да се използват сумарни цифри, предоставени от борсата или въпросното предприятие за предходната година,
Държавите-членки трябва да вземат необходимите мерки, за да се гарантира, че информацията, предоставена от доставчици на техните потребители съгласно този член, е достоверна.
7. Държавите-членки трябва да въведат подходящи мерки за постигане на целите за социално и икономическо сближаване, опазване на околната среда, които може да включват мерки за енергийна ефективност/управление на потреблението и средства за борба с промените в климата, и сигурност на снабдяването. Тези мерки може да включват, по-конкретно, осигуряването на адекватни икономически стимули, като използват, където е подходящо, всички съществуващи средства на национално ниво и на ниво Общността за поддържане и изграждане на необходимата мрежова инфраструктура, включително междусистемен преносен капацитет.
8. Държавите-членки може да решат да не прилагат разпоредбите на членове 6, 7, 20 и 22, доколкото тяхното прилагане би възпрепятствало изпълнението, по закон и в действителност, на задълженията, наложени на електроенергийните предприятия в контекста на общия икономически интерес и дотолкова, доколкото развитието на търговията не би се засегнало до такава степен, до каквато би било противно на интересите на Общността. Интересите на Общността включват, наред с другите неща, конкуренция по отношение на привилегировани потребители в съответствие с настоящата директива и член 86 от Договора.
9. Държавите-членки трябва при изпълнението на настоящата директива да информират Комисията за всички мерки, приети за изпълнение на задълженията за всеобщо обслужване и обществени услуги, включително защита на потребителя и опазване на околната среда и за възможния им ефект върху вътрешната и международната конкуренция, независимо дали или не тези мерки изискват дерогация от настоящата директива.
Член 4
Наблюдение на сигурността на доставките
Държавите-членки трябва да осигурят мониторинг на въпросите, свързани със на сигурността на снабдяването. Когато държавите-членки смятат за подходящо, те могат да делегират тази задача на регулаторните органи, посочени в член 23, параграф 1. Това наблюдение трябва, по-специално, да обхваща баланса снабдяване/потребление на националния пазар, нивото на очакваното бъдещо потребление и предвижданата допълнителна мощност, която се планира или изгражда, и качеството и нивото на поддържане на мрежите, както и мерки за покриване на върховo натоварване и справяне с дефицита на един или повече доставчици. Компетентните органи трябва да публикуват на всеки две години, най-късно до 31 юли, доклад, излагащ в общи черти констатациите, произтичащи от мониторинга на тези въпроси, както и мерки, взети или предвидени за решаването им, и трябва веднага да представят този доклад на Комисията.
Член 5
Технически правила
Държавите-членки осигуряват определянето на критерии за техническа безопасност и разработването и оповестяването на технически правила, утвърждаващи минималните проектни и оперативни изисквания по отношение на свързването към системата на производствени съоръжения, разпределителни мрежи, оборудване на директно свързани потребители, междусистемни връзки и директни линии. Тези технически правила осигуряват съвместната работа на системите и трябва да бъдат обективни и недискриминационни. Те трябва да бъдат съобщени на Комисията в съответствие с член 8 от Директива 98/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 1998 г., утвърждаваща процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и нормативната уредба и правилата по отношение на услугите на информационното общество (11).
ГЛАВА ІІІ
ПРОИЗВОДСТВО
Член 6
Разрешителна процедура за нова мощност
1. Държавите-членки трябва да приемат разрешителна процедура за изграждане на нови производствени мощности. Процедурата трябва да бъде провеждана в съответствие с обективни, прозрачни и недискриминационни критерии.
2. Държавите-членки трябва да формулират критериите за даване на разрешения за изграждане на производствена мощност на тяхна територия. Тези критерии може да се отнасят до:
а)
безопасността и сигурността на електроенергийната мрежа, съоръженията и прилежащото оборудване;
б)
защита на общественото здраве и безопасност;
в)
опазване на околната среда;
г)
използване на земята и избор на площадки за изграждане на обекти;
д)
използване на обществени земи;
е)
енергийна ефективност;
ж)
естеството на първичните източници;
з)
характеристики, специфични за кандидата, като технически, икономически и финансови възможности;
и)
спазване на мерките, приети съгласно член 3.
3. Държавите-членки вземат мерки разрешителните режими за малко и/или разпределено производство да отчитат техния ограничен размер и потенциалното им отражение.
4. Разрешителните режими и критерии трябва да бъдат направени обществено достояние. Кандидатите трябва да бъдат информирани за основанията за отказ за даване на разрешение. Основанията трябва бъдат обективни, недискриминационни, добре обосновани и надлежно доказани. Кандидатът има достъп до производства по обжалване.
Член 7
Обявяване на търгове за нови мощности
1. Държавите-членки осигуряват възможността, в интерес на сигурността на снабдяването, за предоставяне на нова мощност или на мерки за енергийна ефективност/управление на потреблението чрез тръжна процедура или процедура, равностойна по отношение на прозрачност и недискриминиране, въз основата на публикувани критерии. Тези процедури може, обаче, да бъдат предприети, само ако въз основа на разрешителната процедура производствената мощност, която се изгражда, или мерките за енергийна ефективност/управление на потреблението, които се вземат, не са достатъчни, за да се осигури сигурността на снабдяването.
2. Държавите-членки могат да осигурят възможността, в интерес на опазването на околната среда и насърчаването на напълно нови технологии, за организиране на търгове за нови мощности въз основа на публикувани критерии. Този търг може да се отнася до нова мощност или мерки за енергийна ефективност/управление на потреблението. Тръжна процедура, обаче, може да бъде предприета, само ако въз основа на разрешителния режим производствената мощност, която се изгражда, или мерките, които са вземат, не са достатъчни за постигането на тези цели.
3. Подробни данни за тръжната процедура за производствена мощност и мерки за енергийна ефективност/управление на потреблението трябва да се публикуват в Официален вестник на Европейския съюз поне шест месеца преди крайния срок за представяне на оферти.
Тръжните спецификации трябва да се предоставят на всяко заинтересовано предприятие, установено на територията на държава-членка, така че то да разполага с достатъчно време, през което да представи оферта.
С цел осигуряване на прозрачност и недискриминация, тръжните спецификации съдържат подробно описание на точните параметри на договора и на процедурата, която трябва да бъде следвана от всички участници в търга, и изчерпателен списък на критериите, определящи избора на участниците и възлагането на договора, включително стимули, като субсидии, които се осигуряват от търга. Тези изисквания може да се отнасят и до областите, посочени в член 6, параграф 2.
4. В поканите за представяне на оферти за необходимата производствена мощност, следва да се обърне внимание и на предложенията за доставка на електроенергия с дългосрочни гаранции от съществуващи производствени мощности, при условие, че допълнителните нужди могат да бъдат покрити по този начин.
5. Държавите-членки трябва да определят орган или държавна организация или частна организация, независими от дейности, свързани с производство, пренос, разпределение и пласмент на електроенергия, който/която може да бъде регулаторен орган, посочен в член 23, параграф1, за да отговаря за организацията, наблюдението и контрола на тръжната процедура, посочена в параграфи 1 - 4. В случаите, когато операторът на преносната мрежа е напълно независим от други дейности, които не са свързани с преносната мрежа от гледна точка на собствеността, операторът на преносната мрежа може да бъде определен като органът отговорен за организацията, наблюдението и контрола на тръжната процедура. Този орган или организация трябва да вземе всички необходими мерки, за да осигури поверителността на информацията, съдържаща се в офертите.
ГЛАВА ІV
УПРАВЛЕНИЕ НА ПРЕНОСНАТА МРЕЖА
Член 8
Определяне на оператори на преносни мрежи
Държавите-членки трябва да определят или да изискат от предприятията, които притежават преносни мрежи, да определят за период от време, който ще се посочи от държавите-членки, с оглед на съображенията за ефективност и икономически баланс, един или повече оператори на преносни мрежи. Държавите-членки трябва да гарантират, че операторите на преносни мрежи действат в съответствие с членове 9 - 12.
Член 9
Задачи на операторите на преносни мрежи
Всеки оператор на преносна мрежа ще отговаря за:
а)
осигуряване на дългосрочната способност на мрежата да покрива разумни нужди за пренос на електроенергия;
б)
подобряване на сигурността на снабдяването чрез достатъчен преносен капацитет и надеждност на мрежата;
в)
управлението на енергийните потоци през мрежата, като се отчитат обмените с други свързани мрежи. За тази цел операторът на преносната мрежа трябва да отговаря за осигуряването на сигурна, надеждна и ефективна електроенергийна мрежа и в тази връзка, за осигуряване на наличието на всички необходими спомагателни услуги дотолкова, доколкото наличието на тези услуги е независимо от друга преносна мрежа, с която неговата мрежа е свързана.
г)
предоставянето на оператора на друга мрежа, с която неговата мрежа е свързана, на достатъчно информация за осигуряване на надеждна и ефективна работа, съгласувано развитие и възможност за съвместна работа на свързаната мрежа;
д)
осигуряването на недискриминация както между ползватели на мрежата или категории на ползватели на мрежата, особено в полза на предприятия, свързани с нея;
е)
предоставянето на ползвателите на мрежата на информация, която им е необходима за ефективен достъп до мрежата.
Член 10
Отделяне на операторите на преносни мрежи
1. Когато операторът на преносната мрежа е част от вертикално интегрирано предприятие, той трябва да е независим поне с оглед на своята юридическа форма, организация и вземане на решения от другите дейности, които не са свързани с пренос. Тези правила не трябва да създават задължение за разделяне на собствеността на активите на преносната мрежа от вертикално интегрираното предприятие.
2. За да се осигури независимостта на оператора на преносната мрежа, посочена в параграф 1, следните минимални критерии ще се прилагат:
а)
лицата, отговорни за управлението на оператора на преносната мрежа, не могат да участват в дружествени структури на интегрираното електроенергийно предприятие, отговарящи, пряко или непряко, за ежедневното управление на производството, разпределението и пласмента на електроенергия;
б)
подходящи мерки трябва да бъдат взети, за да се гарантира, че професионалните интереси на лицата, отговорни за управлението на оператора на преносната мрежа, са отчетени по начин, гарантиращ, че те са в състояние да действат самостоятелно;
в)
операторът на преносната мрежа трябва да има ефективни права на вземане на решения, независимо от обединеното електроенергийно предприятие, по отношение на активи, необходими за управлението, поддържането и развитието на мрежата. Това не следва да пречи на наличието на подходящи координационни механизми, за да се осигури, че правата за икономически и управленски надзор на дружеството-майка по отношение на възвръщаемостта на активите, регулирана косвено в съответствие с член 23, параграф 2, в дъщерно дружество са защитени. Това по-специално трябва да дава възможност на дружеството-майка да одобрява годишния финансов план или равностоен документ на оператора на преносната мрежа и да определя общи лимити на нивата на задлъжнялост на нейното дъщерно дружество. Не трябва да се допуска дружеството-майка да дава указания относно текущите операции или по отношение на отделни решения, свързани с изграждането или модернизирането на преносни линии, които не надвишават условията на одобрения финансов план или равностоен документ;
г)
операторът на преносната мрежа въвежда програма за съответствие с изискванията, в която са посочени взетите мерки за недопускане на дискриминационно поведение, и създава условия спазването ѝ да се контролира по подходящ начин. Програмата посочва специфичните задължения на заетите лица за изпълнение на тази цел. Годишен отчет, излагащ предприетите мерки, се представя на регулаторния орган, посочен в член 23, параграф 1, от лицето или органа, отговарящо за контрола на програмата за съответствие, и се публикува.
Член 11
Диспечиране и балансиране
1. Без да се засяга снабдяването с електроенергия въз основа на договорни задължения, включително тези, които произтичат от тръжните спецификации, операторът на преносната мрежа, когато има тази функция, отговаря за диспечирането на производствените съоръжения на своята територия и за определяне на ползването на междусистемните връзки с други мрежи.
2. Диспечирането на производствени съоръжения и използването на междусистемните връзки се определя въз основа на критерии, които може да се одобряват от държавата-членка и които трябва да бъдат обективни, публикувани и прилагани по един недискриминационен начин, който осигурява правилното функциониране на вътрешния електроенергиен пазар. Те трябва да отчитат изискването за икономическо предимство на електроенергията от разполагаеми/съществуващи производствени съоръжения или обмените по междусистемни връзки и техническите ограничения на мрежата.
3. Държава-членка може да поиска от оператора на системата при диспечирането на производствените съоръжения да даде приоритет на производствени съоръжения, използващи възобновяеми енергийни източници или отпадъци или произвеждащи комбинирано топло- и електроенергия.
4. Държава-членка може, с оглед на сигурността на снабдяването, да укаже подобен приоритет да бъде даден на диспечирането на производствени съоръжения, използващи местни първични енергийни горивни източници, до степен, която не надвишава в една календарна година 15 % от цялата първична енергия, необходима за производство на електроенергията, консумирана в съответната държава-членка.
5. Държавите-членки може да изискват от операторите на преносни мрежи да спазват минимални стандарти по отношение на поддържането и развитието на преносната мрежа, включително междусистемния капацитет.
6. Операторите на преносни мрежи трябва да осигуряват енергията, която използват за покриване на енергийни загуби и резервна мощност в своята мрежа, в съответствие с прозрачни, недискриминационни и пазарно основани процедури, в случаите, когато те имат това задължение.
7. Правилата, приети от операторите на преносни мрежи за балансиране на електроенергийната мрежа, трябва да бъдат обективни, прозрачни и недискриминационни, включително правилата за начисляването на наказателни плащания на ползватели на техните мрежи за енергийни дисбаланси. Условията, включително правила и тарифи, за осигуряване на тези услуги от операторите на преносни мрежи трябва да бъдат определени съгласно методика, съответстваща на регламентираното в член 23, параграф 2, по един недискриминационен и отразяващ разходите начин и трябва да бъдат публикувани.
Член 12
Поверителност по отношение на операторите на преносни мрежи
Без да се засяга член 18 или някакво друго законосъобразно задължение за разкриване на информация, операторът на преносна мрежа трябва да запази поверителността на информация, представляваща търговска тайна, получена в хода на изпълнение на своята дейност. До оповестена информация относно неговите дейности, която може да е търговски полезна, се дава достъп по недискриминационен начин.
ГЛАВА V
УПРАВЛЕНИЕ НА РАЗПРЕДЕЛИТЕЛНА МРЕЖА
Член 13
Определяне на оператори на разпределителни мрежи
Държавите-членки определят или изискват от предприятията, които притежават или отговарят за разпределителни мрежи, да определят за период от време, който ще се посочи от държавите-членки, с оглед на съображенията за ефективност и икономически баланс, един или повече оператори на разпределителни мрежи. Държавите-членки вземат мерки така, че операторите на разпределителни мрежи да действат в съответствие с членове 14 - 16.
Член 14
Задачи на операторите на разпределителни мрежи
1. Операторът на разпределителна мрежа трябва да поддържа сигурна, надеждна и ефективна електроразпределителна мрежа на своята територия с необходимото внимание към околната среда.
2. При всички случаи той не трябва да прави разлика между ползватели на мрежата или категории на ползватели на мрежата особено в полза на свързаните с него предприятия.
3. Операторът на разпределителна мрежа трябва да осигури на ползвателите на мрежата информацията, която им е необходима за ефективен достъп до мрежата.
4. Държава-членка може да поиска от оператора на разпределителна мрежа при диспечиране на производствените съоръжения да даде приоритет на производствени съоръжения, които използват възобновяеми енергийни източници или отпадъци или произвеждащи комбинирано топло- и електроенергия.
5. Операторите на разпределителни мрежи осигуряват енергията, която използват за покриване на енергийни загуби и резервна мощност в своята мрежа, в съответствие с прозрачни, недискриминационни и пазарно основани процедури, в случаите, когато те имат това задължение. Това изискване не засяга използването на електроенергията по договори, сключени преди 1 януари 2002 г.
6. В случаите, когато операторите на разпределителни мрежи отговарят за балансирането на електроразпределителната мрежа, правилата, приети от тях за тази цел, трябва да бъдат обективни, прозрачни и недискриминационни, включително правилата за начисляване на наказателни плащания на ползватели на техните мрежи за енергийни дисбаланси. Условията, включително правилата и тарифите, за осигуряването на тези услуги от операторите на разпределителни мрежи трябва да бъдат определени в съответствие с член 23, параграф 2 по един недискриминационен и отразяващ разходите начин и трябва да бъдат публикувани.
7. При планиране на развитието на разпределителната мрежа операторът на разпределителната мрежа трябва да обмисли и мерки за енергийна ефективност/управление на потреблението и/или разпределено производство, които може да изместят необходимостта от модернизиране или подмяна на електроенергийна мощност.
Член 15
Отделяне на операторите на разпределителни мрежи
1. Когато операторът на разпределителна мрежа е част от вертикално интегрирано предприятие, той трябва да е независим поне с оглед на своята юридическа форма, организация и процес на вземане на решения от другите дейности, които не са свързани с разпределение. Тези правила не трябва да създават задължение за разделяне на собствеността на активите на оператора на разпределителната мрежа от вертикално интегрираното предприятие.
2. Наред с изискванията на параграф 1, когато операторът на разпределителната мрежа е част от вертикално интегрирано предприятие, той трябва да бъде независим от гледна точка на своята организация и процеса на вземане на решения от другите дейности, които не са свързани с разпределението. За да се постигне това, се прилагат следните минимални критерии:
а)
лицата, отговорни за управлението на оператора на разпределителната мрежа, не могат да участват в дружествени структури на интегрираното електроенергийно предприятие, отговарящи, пряко или непряко, за ежедневното управление на производството, преноса или пласмента на електроенергия;
б)
подходящи мерки трябва да бъдат взети, за да се гарантира, че професионалните интереси на лицата, отговорни за управлението на оператора на разпределителната мрежа, са отчетени по начин, гарантиращ, че те са в състояние да действат самостоятелно;
в)
операторът на разпределителната мрежа трябва да има ефективни права на вземане на решения, независимо от обединеното електроенергийно предприятие, по отношение на активи, необходими за управлението, поддържането и развитието на мрежата. Това не следва да пречи на наличието на подходящи координационни механизми, за да се осигури, че правата за икономически и управленски надзор на дружеството-майка по отношение на възвръщаемостта на активите, регулирана косвено в съответствие с член 23, параграф 2, в дъщерно дружество, са защитени. Това, по-специално, дава възможност на дружеството-майка да одобрява годишния финансов план или равностоен документ на оператора на разпределителната мрежа и да определя общи лимити за нивата на задлъжнялост на неговото дъщерно дружество. Не се допуска дружеството-майка да дава указания относно текущите работи или по отношение на отделни решения, свързани с изграждането или модернизирането на електропроводи на ниво разпределение, които не надвишават условията на одобрения финансов план или равностоен документ;
г)
операторът на разпределителната мрежа въвежда програма за съответствие с изискванията, в която са посочени взетите мерки за недопускане на дискриминационно поведение, и да гарантира, че нейното спазване се контролира по подходящ начин. Програмата установява специфични задължения на заетите лица за изпълнение на тази цел. Годишен отчет, излагащ взетите мерки, се представя на регулаторния орган, посочен в член 23, параграф 1, от лицето или органа, отговарящи за контрола на програмата за съответствие, и той се публикува.
Държавите-членки могат да решат да не прилагат параграфи 1 и 2 към обединени електроенергийни предприятия, обслужващи по-малко от 100 000 присъединени клиенти или обслужващи малки изолирани мрежи.
Член 16
Поверителност по отношение на операторите на разпределителни мрежи
Без да се засяга член 18 или на някакво друго законосъобразно задължение за оповестяване на информация, операторът на разпределителна мрежа трябва да запази поверителността на информация, представляваща търговска тайна, получена в хода на изпълнение на своята дейност, и не допуска информация относно неговите дейности, която може да е търговски полезна, да се оповестява по дискриминационен начин.
Член 17
Комбиниран оператор
Правилата в член 10, параграф 1 и член 15, параграф 1 не пречат на действието на комбиниран оператор на преносна и разпределителна мрежи, който е независим от гледна точка на своята юридическа форма, организация и вземане на решения от другите дейности, които не са свързани с управлението на преносна или разпределителна мрежа, и който отговаря на изискванията, посочени в букви а) до г). Тези правила не създават задължение за разделяне на собствеността на активите на комбинираната мрежа от вертикално интегрираното предприятие:
а)
лицата, отговорни за управлението на оператора на комбинираната мрежа, не могат да участват във дружествени структури на обединеното електроенергийно предприятие, отговарящи, пряко или непряко, за ежедневното управление на производството или пласмента на електроенергия;
б)
подходящи мерки трябва да бъдат взети, за да се гарантира, че професионалните интереси на лицата, отговорни за управлението на оператора на комбинираната мрежа, са отчетени по начин, гарантиращ, че те са в състояние да действат самостоятелно;
в)
операторът на комбинираната мрежа трябва да има ефективни права на вземане на решения, независимо от интегрираното електроенергийно предприятие, по отношение на активи, необходими за експлоатирането, поддържането и развитието на мрежата. Това не следва да пречи на наличието на подходящи координационни механизми, за да се осигури, че правата за икономически и управленски надзор на дружеството-майка по отношение на възвръщаемостта на активите, регулирана косвено в съответствие с член 23, параграф 2, в дъщерно дружество са защитени. Това, по-специално, трябва да дава възможност на дружеството-майка да одобрява годишния финансов план или равностоен документ на оператора на комбинираната мрежа и да определя общи лимити за нивата на задлъжнялост на неговото дъщерно дружество. Не трябва да се допуска дружеството-майка да дава указания относно оперативната работа или по отношение на отделни решения, свързани с изграждането или модернизирането на електропроводи на ниво пренос и разпределение, които не надвишават условията на одобрения финансов план или равностоен документ;
г)
операторът на комбинираната мрежа трябва да въведе програма за съответствие с изискванията, в която са посочени взетите мерки за недопускане на дискриминационно поведение, и да осигури по подходящ начин контролирането на нейното спазване. Програмата трябва да посочва конкретните задължения на служителите за изпълнение на тази цел. Годишен отчет, излагащ взетите мерки, се представя на регулаторния орган, посочен в член 23, параграф 1, от лицето или органа, отговарящ за контрола на програмата за съответствие, и се публикува.
ГЛАВА VІ
РАЗДЕЛЯНЕ И ПРОЗРАЧНОСТ НА СЧЕТОВОДНИТЕ ОТЧЕТИ
Член 18
Право на достъп до счетоводните отчети
1. Държавите-членки или компетентен орган, определен от тях, включително регулаторните органи, посочени в член 23, трябва дотолкова, доколкото е необходимо, за да изпълняват своите функции, да имат правото на достъп до счетоводните сметки на електроенергийните предприятия според изложеното в член 19.
2. Държавите-членки и определена компетентна власт, включително регулаторните органи, посочени в член 23, запазват поверителността на информация, представляваща търговска тайна. Държавите-членки осигуряват оповестяването на такава информация, когато това е необходимо, за да могат компетентните власти да изпълнят функциите си.
Член 19
Отделяне на счетоводните сметки
1. Държавите-членки предприемат необходимите стъпки, за да гарантират, че счетоводните сметки на електроенергийните предприятия се поддържат в съответствие с параграфи 2 - 3.
2. Електроенергийните предприятия, независимо от системата им на собственост или юридическа форма, съставят, представят за одит и публикуват своите годишни счетоводни отчети в съответствие с правилата на националното право относно годишните отчети на дружества с ограничена отговорност, приети в съответствие с Четвъртата директива 78/660/ЕС на Съвета от 25 юли 1978 въз основа на член 44, параграф 2 , буква ж) (12) от Договора за годишните счетоводни отчети на определени типове дружества (13).
Предприятия, които не са задължени по закон да публикуват своите годишни счетоводни отчети, трябва да държат в своето главно управление копие от тях на разположение на обществеността.
3. Електроенергийните предприятия, във вътрешното си счетоводство, водят отделни счетоводни отчети за всяка от дейностите по пренос и разпределение, както те биха ги водили, ако въпросните дейности се извършваха от отделни предприятия, с цел недопускане на дискриминация, кръстосано субсидиране и изкривяване на условията на конкуренция. Те трябва да водят и отчети, които може да бъдат консолидирани, за други електроенергийни дейности, които не са свързани с пренос или разпределение. До 1 юли 2007 г. те водят отделни счетоводни отчети за дейностите по пласмента на електроенергия за привилегировани потребители и пласмента за непривилегировани потребители. Приходът от собствеността на преносната/разпределителната мрежа се посочва в отчетите. Където е подходящо, те водят консолидирани счетоводни отчети за други неелектроенергийни дейности. Вътрешното счетоводство трябва да включва балансов отчет и отчет за приходите и разходите за всяка дейност.
4. Одитът, посочен в параграф 2, трябва, по-специално, да удостовери спазването на задължението за недопускане на дискриминация и кръстосано субсидиране, посочено в параграф 3.
ГЛАВА VІІ
ОРГАНИЗАЦИЯ НА ДОСТЪП ДО МРЕЖАТА
Член 20
Достъп на трета страна
1. Държавите-членки осигуряват прилагането на система за достъп на трета страна до преносните и разпределителните мрежи въз основа на публикувани тарифи, приложима към всички привилегировани потребители и прилагана обективно и без дискриминация между ползвателите на мрежата. Държавите-членки взимат мерки тарифите или методиките, лежащи в основата на тяхното пресмятане, да са одобрени преди влизането им в сила в съответствие с член 23 и че тези тарифи и методиките - когато само методиките са одобрени -са оповестени преди влизането им в сила.
2. Операторът на преносна или разпределителна мрежа може да откаже достъп, когато липсва необходимият капацитет. Подобен отказ трябва да бъде придружен от надлежно обосновани причини, особено с оглед на член 3. Държавите-членки осигуряват, когато е подходящо и когато се дава отказ за достъп, предоставянето от оператора на преносна или разпределителна мрежа на съответната информация за мерките, които ще са необходими за укрепване на мрежата. На страната, искаща такава информация, може да бъде начислена разумна такса, отразяваща разходите за предоставяне на подобна информация.
Член 21
Отваряне на пазара и реципрочност
1. Държавите-членки гарантират, че привилегировани потребители са:
а)
до 1 юли 2004 г., привилегированите потребители, както са определени в член 19, параграфи 1 - 3 от Директива 96/92/ЕО. Държавите-членки публикуват до 31 януари всяка година критериите за определяне на тези привилегировани потребители;
б)
от 1 юли 2004 г. най-късно, всички небитови потребители;
в)
от 1 юли 2007 г., всички потребители.
2. За недопускане на дисбаланс при отварянето на електроенергийните пазари:
а)
договори за доставка на електроенергия с привилегирован потребител в мрежата на друга държава-членка няма да се забраняват, ако потребителят се разглежда като привилегирован и в двете участващи мрежи;
б)
в случаите, когато сделки, според описаните в буква а), се отказват поради това, че потребителят е привилегирован само в една от две мрежи, Комисията може да задължи, като взема под внимание положението на пазара и общия интерес, отказващата страна да изпълни исканата доставка по искане на държавата-членка, където привилегированият потребител се намира.
Член 22
Директни линии
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да се позволи:
а)
на всички производители на електроенергия и електроснабдителни предприятия, установени в границите на тяхната територия, да снабдяват своята собственост, дъщерни дружества и привилегировани потребители чрез директна линия;
б)
на привилегирован потребител на тяхна територия да бъде снабдяван чрез директна линия от производител и доставящи предприятия.
2. Държавите-членки формулират критериите за даването на разрешения за изграждане на директни линии на тяхната територия. Тези критерии трябва да бъдат обективни и недискриминационни.
3. Възможността за доставка на електроенергия чрез директна линия, според посоченото в параграф 1, не засяга възможността за договаряне на електроенергия в съответствие с член 20.
4. Държавите-членки могат да дават разрешения за изграждане на директна линия при условие или на отказ за достъп до мрежата въз основа, според случая, на член 20, или започването на процедура за решаване на спор съгласно член 23.
5. Държавите-членки могат да откажат да разрешат директна линия, ако даването на подобно разрешение би попречило на изпълнението на разпоредбите на член 3. Подобен отказ трябва да бъде придружен от надлежно обосновани причини.
Член 23
Регулаторни власти
1. Държавите-членки трябва да определят един или повече компетентни органи с функцията на регулаторни власти. Тези власти са изцяло независими от интересите на електроенергийната промишленост. Чрез прилагането на този член, те отговарят поне за осигуряването на недискриминация, ефикасна конкуренция и ефективно функциониране на пазара, като осъществяват мониторинг по-специално върху:
а)
правилата по управлението и разпределянето на междусистемния капацитет съвместно с регулаторния орган или органи на тези държави-членки, с които има междусистемна връзка;
б)
механизмите за справяне с капацитета на претоварване в рамките на националната електроенергийна мрежа;
в)
времето, за което преносни и разпределителни предприятия извършват присъединявания и ремонти;
г)
публикуването на подходяща информация от оператори на преносни и разпределителни мрежи относно междусистемни електропроводи, използване на мрежата и разпределяне на преносния капацитет на заинтересовани страни, като се отчита необходимостта за третиране на необобщена информация като търговски поверителна;
д)
ефективното разделяне на сметките, както е посочено в член 19, за да се гарантира, че няма кръстосано субсидиране между дейностите по производство, пренос, разпределение и пласмент;
е)
сроковете, условията и тарифите за присъединяване на нови производители на електроенергия, за да се гарантира, че те са обективни, прозрачни и недискриминационни, особено като се вземат под внимание всички разходи и ползи от различните технологии за използване на възобновяеми енергийни източници, разпределено производство и комбинирано производство на топло- и електроенергия;
ж)
степента, до която операторите на преносни и разпределителни мрежи изпълняват своите задачи в съответствие с членове 9 и 14;
з)
нивото на прозрачност и конкуренция.
Органите, създадени съгласно този член, трябва да публикуват годишен доклад за резултатите от техния контрол върху дейностите, посочени в букви а) до з).
2. Регулаторните органи трябва да отговарят за определянето или одобряването, преди влизането им в сила, поне на методиките, използвани за пресмятане или утвърждаване на сроковете и условията за:
а)
свързване и достъп до национални мрежи, включително тарифите за пренос и разпределение. Тези тарифи или методики трябва да дават възможност за извършване на необходимите инвестиции в мрежите, които ще се изпълняват по начин, позволяващ на тези инвестиции да осигурят жизнеспособността на мрежите;
б)
осигуряване на балансиращи услуги.
3. Въпреки параграф 2, държавите-членки могат да предвидят регулаторните органи да представят за официално решение пред съответния орган в държавата-членка тарифите или поне методиките, посочени в този параграф, както и промените в параграф 4. Релевантният орган трябва, в този случай, да има правомощието или да одобри, или да отхвърли проекторешение, представено от регулаторния орган. Тези тарифи или методики, или промените в тях трябва да се публикуват заедно с решението за официално приемане. Всяко официално отхвърляне на проекторешение трябва да се публикува, включително неговата обосновка.
4. Регулаторните органи трябва да имат пълномощието да изискват от операторите на преносни и разпределителни мрежи, ако е необходимо, да променят условията, тарифите, правилата, механизмите и методиките, посочени в параграфи 1, 2 и 3, за да гарантират, че те са съразмерни и се прилагат по недискриминационен начин.
5. Страна, която има оплакване срещу оператор на преносна или разпределителна мрежа по отношение на въпросите, посочени в параграфи 1, 2 и 4, може да отнесе жалбата към регулаторния орган, който, действайки като орган за решаване на спорове, трябва да издаде решение в срок от два месеца след получаване на жалбата. Този период може да бъде удължен с два месеца, когато регулаторният орган иска да получи допълнителна информация. Този период може да бъде допълнително удължен със съгласието на жалбоподателя. Решението трябва да има задължителна сила, докато не бъде отхвърлено след обжалване.
Когато жалба касае тарифи за свързване на големи нови производствени мощности, двумесечният период може да бъде удължен от регулаторния орган.
6. Всяка страна, която е засегната и има право да подаде жалба относно решение за методиките, взето съгласно параграфи 2, 3 или 4, или когато регулаторният орган има задължението да консултира относно предложените методики, може най-късно в рамките на два месеца или по-кратък период от време, както е предвидено от държавите-членки, след публикуване на решението или предложението за решение, да представи иск за преразглеждане. Подобен иск няма да има суспензивно действие.
7. Държавите-членки трябва да вземат мерки, за да гарантират, че регулаторните власти са в състояние да изпълняват своите задължения, посочени в параграфи от 1 до 5, по един ефективен и бърз начин.
8. Държавите-членки създават подходящи и ефективни механизми за регулиране, контрол и прозрачност, за да се избегне злоупотреба с господстващо положение, особено във вреда на потребители и хищническо поведение. Тези механизми вземат под внимание разпоредбите на Договора и по-специално член 82 от него.
До 2010 г. релевантните власти на държавите-членки представят на Комисията не по-късно от 31 юли на всяка година, в съответствие с правото на конкуренция, доклад за пазарното влияние, хищническо или антиконкурентно поведение. Този доклад трябва освен това да прави преглед на променящите се модели на собственост и на практически мерки, взети на национално ниво, за осигуряване на достатъчно разнообразие на пазарни участници или практически мерки, взети за увеличаване на междусистемните връзки и конкуренцията. От 2010 г. нататък релевантните власти представят подобен доклад на всеки две години.
9. Държавите-членки осигуряват, че подходящите мерки са взети, включително административна мярка или наказателно съдопроизводство в съответствие с националното право, срещу отговорните физически или юридически лица, когато правилата за поверителност, наложени от настоящата директива, не са спазени.
10. В случай на презгранични спорове, решаващата регулаторна власт е регулаторната власт, която има пълномощия по отношение на оператора на мрежата, който отказва ползването на мрежата или достъпа до нея.
11. Жалбите, посочени в параграфи 5 и 6, не засягат упражняването на правата на обжалване съгласно общностното и националното правото.
12. Националните регулаторни власти допринасят за създаването на вътрешния пазар и осигуряването на равни условия като си сътрудничат помежду си и с Комисията по един прозрачен начин.
ГЛАВА VІІІ
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 24
Защитни мерки
В случай на неочаквана криза на енергийния пазар и когато физическата безопасност и сигурност на лица, оборудване или съоръжения или целостта на мрежата са застрашени, държава-членка може временно да вземе необходимите защитни мерки.
Тези мерки трябва да водят до минималното възможно нарушаване на функционирането на вътрешния пазар и не трябва да са по-широки по обхват от точно необходимото, за да се отстранят неочаквано възникналите трудности.
Засегнатата държава-членка трябва незабавно да нотифицира тези мерки на другите държави-членки и на Комисията, които могат да решат, че засегнатата държава-членка трябва да измени или отмени тези мерки, дотолкова доколкото те изкривяват конкуренцията и се отразяват неблагоприятно на търговията по начин, който е в противоречие с общия интерес.
Член 25
Мониторинг на вноса на електроенергия
Държавите-членки информират Комисията на всеки три месеца за вноса на електроенергия по отношение на физически потоци, който е осъществен през предходните три месеца от трети страни.
Член 26
Дерогации
1. По отношение на изолирани микро мрежи, държавите-членки, които могат да докажат след като директивата влезе в сила, че има съществени проблеми за работата на техните малки несвързани мрежи, може да кандидатстват за дерогации от съответните разпоредби на глави ІV, V, VІ, VІІ, както и глава ІІІ, доколкото става въпрос за рехабилитация, осъвременяване и разширяване на съществуваща мощност, които може да им бъдат дадени от Комисията. Последната информира държавите-членки за тези молби преди да вземе решение, като вземе под внимание спазването на поверителността. Това решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз. Този член е приложим и към Люксембург.
2. След като директивата влезе в сила, държава-членка, която поради причини от технически характер има съществени проблеми при отварянето на своя пазар за някои ограничени групи на небитови потребители, посочени в член 21, параграф 1, буква б), може да кандидатства за дерогация от това условие, което може да ѝ бъде дадено от Комисията за период, който не надвишава 18 месеца след датата, посочена в член 30, параграф 1. При всички случаи подобно дерогиране губи сила на датата, посочена в член 21, параграф 1, буква в).
Член 27
Процедура за проверка
В случай, че докладът, посочен в член 28, параграф 3 стига до заключение, съгласно което предвид на ефективния начин, по който достъп до мрежата се осигурява в държава-членка - което води до напълно ефективен, недискриминационен и невъзпрепятстван достъп до мрежата - Комисията стигне до заключението, че някои задължения, наложени от настоящата директива на предприятията (включително тези относно юридическото отделяне по отношение на операторите на разпределителни мрежи), не са съразмерни на преследваната цел, въпросната държава-членка може да внесе в Комисията искане за освобождаване от въпросното изискване.
Искането се нотифицира незабавно от държавата-членка на Комисията заедно с цялата приложима информация, необходима за доказване, че изводът, направен в доклада за осигуряване на ефективен достъп до мрежата, е спазен.
В срок от три месеца от нотификацията Комисията взема становище по отношение на молбата от засегнатата държава-членка и според случая, внася предложения в Европейския парламент и Съвета за изменение на релевантните разпоредби на директивата. В предложенията за изменение на директивата Комисията може да предложи освобождаване на въпросната държава-членка от специфични изисквания при условие, че тази държава-членка изпълни еднакво ефективни мерки когато е подходящо.
Член 28
Отчитане
1. Комисията осъществява мониторинг и преглед на прилагането на настоящата директива и представя на Европейския парламент и Съвета отчет за постигнатия цялостен напредък преди края на първата година след влизането в сила на настоящата директива и след това всяка година. Отчетният доклад трябва да включва следната минимална информация:
а)
придобития опит и постигнатия напредък при създаването на цялостен и напълно работещ вътрешен пазар на електроенергия и пречките, които остават в тази връзка, включително аспектите на господство на пазара, концентрация на пазара, хищническо или антиконкурентно поведение и ефекта от това с оглед на нарушаването на пазара;
б)
степента, до която изискванията за отделяне и определяне на тарифи, съдържащи се в настоящата директива, са успешни при осигуряването на справедлив и недискриминационен достъп до електроенергийната мрежа на Общността и еквивалентни нива на конкуренция, както и икономическите, екологичните и социалните последици от отварянето на електроенергийния пазар за потребителите;
в)
проучване на въпроси, свързани с нивата на капацитет на мрежата и сигурността на снабдяване с електроенергия в Общността, и особено съществуващия и планирания баланс между търсене и предлагане, отчитайки физическия капацитет за обмен между зоните;
г)
специално внимание се обръща на мерките, взети в държавите-членки за покриване на върхово потребление и справяне с дефицита на един или повече доставчици;
д)
изпълнение на дерогацията, предвидена съгласно член 15, параграф 2 с цел възможно ревизиране на прага;
е)
обща оценка на напредъка, постигнат по отношение на двустранните отношения с трети държави, които произвеждат и изнасят или транспортират електроенергия, включително напредъка в обединяването на пазара, социалните и екологичните последици от търговията с електроенергия и достъпа до мрежите на такива трети държави;
ж)
необходимостта от възможни изисквания за хармонизиране, които не са свързани с разпоредбите на настоящата директива;
з)
начина, по който държавите-членки са изпълнили на практика изискванията относно класифицирането на енергията, съдържащи се в член 3, параграф 6, и начина, по който препоръки на Комисията по този въпрос са взети под внимание.
Където е подходящо, този доклад може да включва препоръки по-специално по отношение на обхвата и формите на изискванията за обозначаване, включително напр. начина, по който се прави позоваване на съществуващи референтни източници и съдържанието на тези източници, и особено за начина, по който информацията за въздействието върху околната среда по отношение най-малкото на емисиите на CO2 и радиоактивните отпадъци, резултат от производството на електроенергия от различни енергийни източници, може да се предоставя по един прозрачен, лесно достъпен и съпоставим начин в целия Европейски съюз, и за начина, по който мерките, взети от държавите-членки за контрол на точността на информацията, предоставена от доставчици, може да бъде рационализиран, и мерки за противодействие на отрицателни ефекти от господство на пазара и пазарна концентрация.
2. На всеки две години докладът, посочен в параграф 1, трябва да включва и анализ на различните мерки, взети в държавите-членки за изпълнение на задълженията, свързани с обществени услуги, заедно с проверка на ефективността на тези мерки и особено техния ефект върху конкуренцията на електроенергийния пазар. Където е подходящо, този доклад може да включва препоръки относно мерките, които трябва да бъдат взети на национално ниво за постигане на високи стандарти на обществени услуги или мерки, предназначени за недопускане на затваряне на пазара.
3. Комисията трябва не по-късно от 1 януари 2006 г. да представи на Европейския парламент и Съвета подробен доклад, очертаващ напредъка, постигнат при създаването на вътрешния електроенергиен пазар. Докладът трябва по-конкретно да разглежда:
-
наличието на недискриминационен достъп до мрежата;
-
ефективно регулиране;
-
развитието на междусистемната инфраструктура и състоянието на сигурността на снабдяването в Общността;
-
степента, до която малки предприятия и домакинства се ползват напълно от отварянето на пазарите, особено по отношение на стандартите на обществените услуги и всеобщото обслужване;
-
степента, до която пазарите на практика са отворени за ефективна конкуренция, включително аспектите на господство на пазарна, пазарна концентрация и хищническо или антиконкурентно поведение;
-
степента, до която потребителите действително преминават към други снабдители и предоговаряне на тарифи;
-
ценови процеси, включително цени за доставка според степента на отваряне на пазарите;
-
опита, придобит при прилагането на директивата, доколкото се отнася до ефективната независимост на операторите на мрежата във вертикално интегрирани предприятия и дали са изпълнени други мерки, освен функционалната независимост и разделянето на счетоводните сметки, които имат ефекти, равностойни на юридическото отделяне.
Когато е подходящо, Комисията трябва да внася предложения в Европейския парламент и Съвета, особено за да гарантира високи стандарти на обществени услуги.
Когато е подходящо, Комисията трябва представя предложения в Европейския парламент и Съвета, особено за да осигури пълна и ефективна независимост на операторите на разпределителни мрежи преди 1 юли 2007 г. Когато е необходимо, тези предложения в съответствие със закона за конкуренцията, се отнасят и до мерки за решаване на въпроси, свързани с господство на пазара, концентрация на пазара и хищническо и антиконкурентно поведение.
Член 29
Отменяне
Директива 90/547/ЕИО се отменя, считано от 1 юли 2004 г.
Директива 96/92/ЕО се отменя от 1 юли 2004 г. без да се засягат задълженията на държавите-членки относно сроковете за въвеждане и прилагане на посочената директива. Позовавания на отменената директива се тълкуват като направени към настоящата директива и следва да се четат в съответствие с корелационната таблица в приложение Б.
Член 30
Изпълнение
1. Държавите-членки въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива, не по-късно от 1 юли 2004 г. Те незабавно информират Комисията за това.
2. Държавите-членки могат да отложат изпълнението на член 15, параграф 1 до 1 юли 2007 г. Това е без да се засягат изискванията, съдържащи се в член 15, параграф 2.
3. Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
Член 31
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 32
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 26 юни 2003 година.
Eroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/54/EY,
annettu 26 päivänä kesäkuuta 2003,
sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 96/92/EY kumoamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 47 artiklan 2 kohdan, 55 artiklan ja 95 artiklan,
ottavat huomioon komission ehdotukset(1),
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),
kuultuaan alueiden komiteaa,
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä(3),
sekä katsovat seuraavaa
(1) Sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä 19 päivänä joulukuuta 1996 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 96/92/EY(4) on merkittävästi edistänyt sähkön sisämarkkinoiden luomista.
(2) Kyseisen direktiivin täytäntöönpanosta saadut kokemukset osoittavat ne merkittävät hyödyt, joita sähkön sisämarkkinat saattavat tuottaa tehokkuuden parantumisena, hintojen laskuna, palvelun tason parantumisena sekä kilpailukyvyn parantumisena. Merkittäviä puutteita esiintyy kuitenkin edelleen, ja näiden markkinoiden toimintaa on mahdollista parantaa; erityisesti tarvitaan konkreettisia säännöksiä tasapuolisten toimintaedellytysten varmistamiseksi tuotannossa ja määräävää markkina-asemaa ja markkinoiden valtaukseen tähtäävää toimintaa koskevien riskien vähentämiseksi varmistamalla syrjimättömät siirto- ja jakelutariffit siten, että verkkoon pääsy perustuu tariffeihin, jotka on julkaistu ennen niiden voimaantuloa, sekä varmistamalla, että pienten ja heikossa asemassa olevien asiakkaiden oikeuksia suojellaan ja sähköntuotannossa käytettyjä energialähteitä koskevat tiedot ilmoitetaan sekä mainitaan lähteitä, joissa annetaan tietoa niiden ympäristövaikutuksista, mikäli sellaisia on käytettävissä.
(3) Lissabonissa 23 ja 24 päivänä maaliskuuta 2000 kokoontunut Eurooppa-neuvosto pyysi suorittamaan pikaisia toimia sähkö- ja kaasualojen sisämarkkinoiden toteuttamiseksi ja näiden alojen vapauttamisen nopeuttamiseksi, jotta niillä saavutetaan täysin toimintakykyiset sisämarkkinat. Energiamarkkinoiden vapauttamisen tilannetta koskevasta toisesta kertomuksesta 6 päivänä heinäkuuta 2000 antamassaan päätöslauselmassa Euroopan parlamentti vaati komissiota sopimaan yksityiskohtaisesta aikataulusta, jonka mukaisesti yksityiskohtaisesti määritellyt tavoitteet tulee toteuttaa energiamarkkinoiden asteittaiseksi mutta täydelliseksi vapauttamiseksi.
(4) Perustamissopimuksessa Euroopan kansalaisille taatut vapaudet - tavaroiden vapaa liikkuvuus, palvelujen tarjoamisen vapaus ja sijoittautumisvapaus - ovat mahdollisia ainoastaan täysin avoimilla markkinoilla, jotka antavat kaikille kuluttajille mahdollisuuden valita vapaasti toimittajansa ja kaikille toimittajille mahdollisuuden toimittaa vapaasti hyödykkeitä asiakkailleen.
(5) Täysin toimintakykyisten ja kilpailukykyisten sisämarkkinoiden toteuttamisen suurimmat esteet liittyvät muun muassa verkkoon pääsyyn, hinnoitteluun ja markkinoiden erilaisiin avautumisasteisiin eri jäsenvaltioissa.
(6) Jotta kilpailu toimisi, verkkoon pääsyn on oltava syrjimätöntä, avointa ja kohtuullisesti hinnoiteltua.
(7) Siirto- tai jakeluverkonhaltijan syrjimätön verkkoon pääsy on sähkön sisämarkkinoiden toteuttamisen kannalta ensiarvoisen tärkeää. Siirto- tai jakeluverkonhaltija voi olla yksi yritys, tai se voi koostua useista yrityksistä.
(8) Tehokkaan ja syrjimättömän verkkoon pääsyn varmistamiseksi on asianmukaista, että jakelu- ja siirtoverkkoja käyttävät oikeudellisesti erilliset yksiköt, jos on olemassa vertikaalisesti integroituneita yrityksiä. Komission olisi arvioitava jäsenvaltioiden kehittämiä vaikutukseltaan vastaavia toimenpiteitä tämän vaatimuksen tavoitteen saavuttamiseksi ja, tapauksen mukaan, tehtävä ehdotuksia tämän direktiivin muuttamiseksi. On myös asianmukaista, että siirto- ja jakeluverkonhaltijoilla on verkon ylläpitoon, käyttöön ja kehittämiseen tarvittavien voimavarojen osalta tosiasiallinen päätösoikeus, kun kyseiset voimavarat ovat vertikaalisesti integroituneen yrityksen omistuksessa ja käytössä. On välttämätöntä, että siirtoverkonhaltijoiden ja jakeluverkonhaltijoiden riippumattomuus taataan erityisesti suhteessa tuotanto- ja toimitusintresseihin. Siirtoverkonhaltijoiden, jakeluverkonhaltijoiden ja kaikkien tuottajien ja toimittajien välille on tästä syystä perustettava riippumattomia hallintarakenteita.
On kuitenkin tärkeää erottaa kyseinen oikeudellinen eriyttäminen ja omistajuuden eriyttäminen. Oikeudellinen eriyttäminen ei merkitse voimavarojen omistajan muutosta, eikä mikään estä samankaltaisten tai identtisten palvelussuhteen ehtojen soveltamista kautta koko vertikaalisesti integroituneen yrityksen. Syrjimätön päätöksentekomenettely olisi kuitenkin varmistettava vastuullisten päätöksentekijöiden riippumattomuutta koskevin organisatorisin toimenpitein.
(9) Kun kyseessä ovat pienet verkot, pienen verkon kanssa yhteenliitetyt siirtoverkonhaltijat saattavat joutua varmistamaan lisäpalvelujen tarjonnan.
(10) Vaikka tässä direktiivissä ei käsitelläkään omistajuuskysymyksiä, on muistettava, että jos siirto- tai jakelutoimintaa harjoittava yritys on oikeudelliselta muodoltaan eriytetty tuotantoa ja/tai toimitusta harjoittavista yrityksistä, verkonhaltijaksi voidaan nimetä sama yritys, joka omistaa infrastruktuurin.
(11) Jäsenvaltioille olisi annettava mahdollisuus tarvittaessa vapauttaa pienet jakeluyhtiöt näistä jakelutoiminnan oikeudellisen eriyttämisen vaatimuksista, jotta näille yrityksille ei aiheutuisi suhteetonta taloudellista ja hallinnollista taakkaa.
(12) Lupamenettelyt eivät saisi aiheuttaa sähköntuottajille hallinnollista rasitetta, joka on kohtuuton niiden kokoon ja mahdolliseen vaikutukseen nähden.
(13) Olisi toteutettava lisätoimenpiteitä sen varmistamiseksi, että verkkoon pääsyä koskevat tariffit ovat avoimia ja syrjimättömiä. Näitä tariffeja pitäisi soveltaa kaikkiin verkon käyttäjiin syrjimättömin perustein.
(14) Helpottaakseen tiettyyn jäsenvaltioon sijoittautuneiden sähköalan yritysten sähkön toimitussopimusten tekemistä jossakin toisessa jäsenvaltiossa olevien, vaatimukset täyttävien asiakkaiden kanssa, jäsenvaltioiden ja, tapauksen mukaan, kansallisten sääntelyviranomaisten olisi pyrittävä luomaan nykyistä yhdenmukaisemmat edellytykset ja samantasoiset kelpoisuusedellytykset koko sisämarkkina-alueelle.
(15) Yhden tai useamman kansallisen sääntelyviranomaisen harjoittamalla tehokkaalla sääntelyllä on tärkeä osa syrjimättömän verkkoon pääsyn takaamisessa. Jäsenvaltiot määrittelevät sääntelyviranomaisten tehtävät, toimivallan ja hallinnolliset valtuudet. On tärkeää, että kaikilla sääntelyviranomaisilla kaikissa jäsenvaltioissa on sama vähimmäistoimivalta. Näillä viranomaisilla olisi oltava valtuudet määrittää tai hyväksyä tariffit tai ainakin siirto- ja jakelutariffien laskentamenetelmät. Nämä tariffit olisi julkaistava ennen niiden voimaantuloa, jotta vältetään epävarmuus ja kalliit ja aikaavievät riidat.
(16) Komissio on ilmoittanut aikovansa perustaa Euroopan sähkö- ja maakaasumarkkinoita varten eurooppalaisten sääntelyviranomaisten ryhmän, joka muodostaisi soveltuvan neuvontamekanismin kansallisten sääntelyviranomaisten välisen yhteistyön ja yhteensovittamisen tukemiseksi, jotta edistetään sähkön ja maakaasun sisämarkkinoita ja pyritään saavuttamaan tässä direktiivissä ja maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä 26 päivänä kesäkuuta 2003 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/55/EY(5) sekä verkkoon pääsyä koskevista edellytyksistä rajat ylittävässä sähkön kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 2003 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1228/2003(6) vahvistettujen säännösten yhdenmukainen soveltaminen kaikissa jäsenvaltioissa.
(17) Syrjimättömät ja kustannusvastaavuuden takaavat tasapainottamismekanismit ovat tarpeen kaikkien markkinatoimijoiden, myös uusien yrittäjien, tehokkaan markkinoille pääsyn varmistamiseksi. Tämä olisi saavutettava perustamalla tasapainottamisvaatimusten täyttämiseksi avoimet markkinaperusteiset mekanismit sähkön toimitusta ja ostoa varten niin pian kuin sähkömarkkinat ovat tulleet riittävän likvideiksi. Niin kauan kuin markkinat eivät ole likvidit, kansallisten sääntelyviranomaisten olisi toimittava aktiivisesti sen varmistamiseksi, että tasapainottavat tariffit ovat syrjimättömiä ja vastaavat kustannuksia. Samalla olisi tarjottava asianmukaisia kannustimia sähkön syötön ja ulosoton tasapainottamiseksi ja järjestelmän tukemiseksi.
(18) Kansallisten sääntelyviranomaisten olisi voitava asettaa tai hyväksyä tariffit tai niiden laskentamenetelmät siirtoverkonhaltijan tai jakeluverkonhaltijan (-haltijoiden) ehdotuksen pohjalta tai tämän verkonhaltijan (tai näiden verkonhaltijoiden) ja verkon käyttäjien yhteisesti sopiman ehdotuksen pohjalta. Näitä tehtäviä suorittaessaan kansallisten sääntelyviranomaisten olisi varmistettava, että siirto- ja jakelutariffit ovat syrjimättömiä ja vastaavat kustannuksia, ja otettava huomioon hajautetun sähköntuotannon ja kysynnänhallintatoimien ansiosta pitkällä aikavälillä vältetyt verkon rajakustannukset.
(19) On tärkeää, että yhteisön koko teollisuus ja kauppa, pienet ja keskisuuret yritykset mukaan luettuina, sekä kaikki yhteisön kansalaiset, jotka hyötyvät sisämarkkinoiden taloudellisista eduista, voivat myös nauttia korkeatasoisesta kuluttajansuojasta, ja että erityisesti kotitaloudet ja jäsenvaltioiden harkinnan mukaan myös pienet yritykset voivat myös nauttia julkisen palvelun takeista, erityisesti toimitusvarmuuden ja kohtuullisten tariffien suhteen, koska se edistää oikeudenmukaisuutta, kilpailua ja epäsuorasti työllisyyttä.
(20) Sähköasiakkaiden pitäisi voida valita toimittajansa vapaasti. Sähkön sisämarkkinoiden loppuunsaattaminen on kuitenkin syytä toteuttaa vaiheittain, jotta teollisuus voi mukautua tilanteeseen ja jotta varmistetaan, että asiakkaiden etujen suojelemiseksi on toteutettu riittävät toimenpiteet ja luotu riittävät järjestelmät ja että asiakkailla on käytännössä todellinen mahdollisuus valita sähkön toimittajansa.
(21) Markkinoiden asteittainen avaamisen täydelliselle kilpailulle tulisi poistaa niin pian kuin mahdollista jäsenvaltioiden väliset eroavuudet. Olisi varmistettava, että tämän direktiivin täytäntöönpano on avointa ja varmaa.
(22) Lähes kaikki jäsenvaltiot ovat päättäneet varmistaa sähköntuotantomarkkinoiden kilpailun avoimen lupamenettelyn avulla. Jäsenvaltioiden olisi kuitenkin varmistettava mahdollisuus myötävaikuttaa toimitusvarmuuden turvaamiseen tarjouskilpailu- tai vastaavalla menettelyllä, jos lupamenettelyn pohjalta ei rakenneta riittävää sähköntuotantokapasiteettia. Jäsenvaltioilla olisi ympäristönsuojelun ja uusimman teknologian edistämiseksi oltava mahdollisuus järjestää uutta kapasiteettia koskeva tarjouskilpailu, joka perustuu julkaistuihin arviointiperusteisiin. Uusi kapasiteetti käsittää muun muassa uusiutuvat energialähteet sekä sähkön ja lämmön yhteistuotannon.
(23) Toimitusvarmuuden turvaamiseksi olisi seurattava kysynnän ja tarjonnan tasapainoa yksittäisissä jäsenvaltioissa, ja tämän perusteella olisi laadittava kertomus yhteisössä vallitsevasta tilanteesta ottaen huomioon eri alueiden välinen yhteenliittämiskapasiteetti. Seurantaa olisi harjoitettava ajoissa, jotta toimitusvarmuuden vaarantuessa voidaan toteuttaa asianmukaiset toimenpiteet. Tarpeellisen verkkoinfrastruktuurin rakentamisen ja ylläpidon, yhteenliittämiskapasiteetti mukaan luettuna, tulisi edistää sähköntoimitusten vakautta. Tarvittavan verkkoinfrastruktuurin, yhteenliittämiskapasiteetti ja hajautettu sähköntuotanto mukaan luettuina, ylläpito ja rakentaminen ovat tärkeitä tekijöitä vakaiden sähköntoimitusten varmistamisessa.
(24) Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että kotitalousasiakkailla ja jäsenvaltioiden harkinnan mukaan myös pienillä yrityksillä on oikeus saada määrätynlaatuisia sähköntoimituksia vertailukelpoisin, avoimin ja kohtuullisin hinnoin. Jotta julkisen palvelun vaatimustaso säilyisi yhteisössä korkeana, kaikista jäsenvaltioiden tämän direktiivin tavoitteiden saavuttamiseksi toteuttamista toimista olisi ilmoitettava säännöllisesti komissiolle. Komission olisi julkaistava säännöllisesti kertomus, jossa analysoidaan julkisen palvelun tavoitteiden saavuttamiseksi kansallisella tasolla toteutettuja toimenpiteitä ja vertaillaan niiden tehokkuutta suositusten antamiseksi toimenpiteistä, joita kansallisella tasolla olisi toteutettava korkean julkisen palvelun vaatimustason saavuttamiseksi. Jäsenvaltioiden olisi toteutettava tarvittavat toimenpiteet heikossa asemassa olevien asiakkaiden suojelemiseksi sähkön sisämarkkinoilla. Tällaiset toimenpiteet voivat vaihdella kyseisen jäsenvaltion erityisolosuhteiden mukaan, ja niihin voi kuulua sähkölaskun maksamiseen liittyviä erityistoimenpiteitä tai sosiaaliturvajärjestelmään kuuluvia yleisempiä toimenpiteitä. Jos yleispalvelua tarjotaan myös pienille yrityksille, toimenpiteet kyseisen yleispalvelun tarjoamisen varmistamiseksi voivat vaihdella, jos kyseessä ovat kotitaloudet ja pienet yritykset.
(25) Komissio on ilmoittanut aikovansa tehdä aloitteita erityisesti merkintäsääntöjen soveltamisalasta ja varsinkin tavasta, jolla tiedot eri energialähteisiin perustuvasta sähköntuotannosta johtuvista ympäristövaikutuksista, ainakin hiilidioksidipäästöistä ja radioaktiivisista jätteistä, voitaisiin asettaa saataville avoimessa, helposti käytettävässä ja vertailukelpoisessa muodossa koko Euroopan unionin alueella, sekä tavasta, jolla jäsenvaltioissa toteutetut toimenpiteet toimittajien antamien tietojen paikkansapitävyyden valvomiseksi voidaan selkeyttää.
(26) Tämän direktiivin yhtenä perusedellytyksenä on julkisen palvelun vaatimuksien noudattaminen, ja on tärkeää, että tässä direktiivissä määritellään yhteiset vähimmäisnormit, joita kaikki jäsenvaltiot noudattavat ja joissa otetaan huomioon seuraavat tavoitteet: kuluttajansuoja, toimitusvarmuus, ympäristönsuojelu ja yhtäläinen kilpailun taso kaikissa jäsenvaltioissa. On tärkeää, että julkisen palvelun vaatimuksia voidaan tulkita kansalliselta pohjalta ottaen huomioon kansallinen tilanne ja noudattaen yhteisön oikeutta.
(27) Jäsenvaltiot voivat nimetä toimituksista viime kädessä vastaava tahon. Tämä sähköntoimittaja voi olla sellaisen vertikaalisesti integroituneen yrityksen myyntiosasto, joka harjoittaa myös jakelutoimintaa edellyttäen, että se täyttää tämän direktiivin mukaiset eriyttämisvaatimukset.
(28) Jäsenvaltioiden toteuttamiin toimenpiteisiin sosiaaliseen ja taloudelliseen yhteenkuuluvuuteen liittyvien tavoitteiden saavuttamiseksi voi sisältyä erityisesti riittävien taloudellisten kannustimien tarjoaminen, jossa käytetään tarvittaessa kaikkia olemassa olevia kansallisia ja yhteisön välineitä. Näihin välineisiin voi kuulua vastuujärjestelyjä tarvittavien investointien turvaamiseksi.
(29) Sikäli kuin toimenpiteet, joita jäsenvaltio toteuttaa julkisen palvelun velvoitteiden täyttämiseksi, ovat perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaista valtion tukea, niistä on perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesti annettava tieto komissiolle.
(30) Velvollisuus ilmoittaa komissiolle uuden tuotantokapasiteetin rakentamisluvan epäämisestä on osoittautunut turhaksi hallinnolliseksi taakaksi ja se on näin ollen syytä poistaa.
(31) Koska suunnitellun toiminnan tavoitetta eli sellaisten täysin toimintakykyisten sähkön sisämarkkinoiden luomista, joilla vallitsee terve kilpailu, ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, vaan se voidaan tämän toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Sanotussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen.
(32) Runkoverkkojen kautta tapahtuvasta sähkönsiirrosta 29 päivänä lokakuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/547/ETY(7) toiminnasta saatujen kokemusten perusteella olisi toteutettava toimenpiteitä, joilla taataan yhdenmukaisten ja syrjimättömien verkkoon pääsyä koskevien järjestelyjen soveltaminen sähkön siirtoon, jäsenvaltioiden väliset rajat ylittävät sähkövirrat mukaan luettuina. Kyseinen direktiivi olisi kumottava, jotta varmistetaan sähköverkkoihin pääsyn yhdenmukainen käsittely myös kauttakulkutapauksissa.
(33) Koska direktiiviin 96/92/EY tehdään huomattavia muutoksia, on selkeyden vuoksi ja asian järkeistämiseksi syytä laatia uudelleen kyseiset säännökset.
(34) Tässä direktiivissä otetaan huomioon perusoikeudet ja etenkin Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustetut periaatteet,
OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
I LUKU
SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT
1 artikla
Soveltamisala
Tässä direktiivissä luodaan yhteiset säännöt sähkön tuotannolle, siirrolle, jakelulle ja toimitukselle. Siinä luodaan säännöt sähköalan järjestämiselle ja toiminnalle, markkinoille pääsylle, tarjouskilpailuihin sovellettaville perusteille ja menettelyille, lupien myöntämiselle ja verkkojen käytölle.
2 artikla
Määritelmät
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
1) "sähköntuotannolla" sähkön tuottamista;
2) "tuottajalla" sähköä tuottavaa luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä;
3) "siirrolla" sähkön siirtämistä yhteenliitetyssä siirtojännite- ja suurjänniteverkossa loppukäyttäjälle tai jakelijoille, mutta ei sähkön toimitusta;
4) "siirtoverkonhaltijalla" luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka on vastuussa siirtoverkon käytöstä, ylläpidosta ja tarvittaessa kehittämisestä tietyllä alueella, sen mahdollisista yhteyksistä muihin verkkoihin sekä sen varmistamisesta, että verkko pystyy täyttämään kohtuulliset sähkön siirtovaatimukset pitkällä aikavälillä;
5) "jakelulla" sähkön siirtämistä suur-, keski- ja pienjännitteisissä jakeluverkoissa asiakkaille, mutta ei sähkön toimitusta;
6) "jakeluverkonhaltijalla" luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka on vastuussa jakeluverkon käytöstä, ylläpidosta ja tarvittaessa kehittämisestä tietyllä alueella, sen mahdollisista yhteyksistä muihin verkkoihin sekä sen varmistamisesta, että verkko pystyy täyttämään kohtuulliset sähkön jakeluvaatimukset pitkällä aikavälillä;
7) "asiakkailla" sähkön tukkuasiakkaita tai loppukäyttäjiä;
8) "tukkuasiakkailla" luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä, jotka ostavat sähköä jälleenmyyntiä varten sen verkon sisällä tai ulkopuolella, johon he/ne kuuluvat;
9) "loppukäyttäjillä" asiakkaita, jotka ostavat sähköä omaan käyttöönsä;
10) "kotitalousasiakkailla" asiakkaita, jotka ostavat sähköä oman kotitaloutensa käyttöön muuta kuin kaupallista tai elinkeinotoimintaa varten;
11) "muilla kuin kotitalousasiakkailla" luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä, jotka ostavat sähköä muuhun kuin oman kotitaloutensa käyttöön, tuottajat ja tukkuasiakkaat mukaan luettuina;
12) "vaatimukset täyttävillä asiakkailla" asiakkaita, jotka voivat tämän direktiivin 21 artiklan mukaisesti vapaasti ostaa sähköä valitsemaltaan toimittajalta;
13) "rajayhdysjohdoilla" sähköverkkojen toisiinsa liittämiseen käytettäviä välineitä;
14) "yhteenliitetyllä verkolla" yhdellä tai useammalla rajayhdysjohdolla toisiinsa liitettyjä siirto- ja jakeluverkkoja;
15) "erillisellä linjalla" joko sähkölinjaa, joka liittää erillisen tuotantoyksikön erilliseen asiakkaaseen, tai sähkölinjaa, joka liittää sähköntuottajan ja sähkön toimittajan niiden omiin tiloihin, tytäryrityksiin ja vaatimukset täyttäviin asiakkaisiin suoraa sähkön toimitusta varten;
16) "taloudellisella arvojärjestyksellä" sähköntoimittajien asettamista järjestykseen taloudellisin perustein;
17) "lisäpalveluilla" kaikkia siirto- tai jakeluverkon toimintaan tarvittavia palveluita;
18) "verkon käyttäjillä" luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä, jotka toimittavat tai joille toimitetaan sähköä siirto- tai jakeluverkon kautta;
19) "sähkön toimituksella" sähkön myyntiä asiakkaille, mukaan lukien jälleenmyynti;
20) "integroituneella sähköalan yrityksellä" vertikaalisesti tai horisontaalisesti integroitunutta yritystä;
21) "vertikaalisesti integroituneella yrityksellä" yritystä tai sellaisten yritysten ryhmää, joiden keskinäiset suhteet on määritelty yrityskeskittymien valvonnasta 21 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89(8) 3 artiklan 3 kohdassa, kun kyseinen yritys tai ryhmä harjoittaa ainakin joko sähkön siirtoa tai jakelua ja ainakin joko sähkön tuotantoa tai toimittamista;
22) "omistussuhteessa olevalla yrityksellä" perustamissopimuksen 44 artiklan 2 kohdan g alakohdan(9) nojalla konsolidoiduista tilinpäätöksistä 13 päivänä kesäkuuta 1983 annetun seitsemännen neuvoston direktiivin 83/349/ETY(10) 41 artiklassa tarkoitettuja sidosyrityksiä ja/tai kyseisen direktiivin 33 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja osakkuusyrityksiä ja/tai samoille osakkeenomistajille kuuluvia yrityksiä;
23) "horisontaalisesti integroituneella yrityksellä" yritystä, joka harjoittaa ainakin joko sähkön tuotantoa myyntiin, sähkön siirtoa, jakelua tai toimittamista sekä lisäksi jotain muuta sähköön liittymätöntä toimintaa;
24) "tarjouskilpailumenettelyllä" menettelyä, jossa suunnitellut lisävaatimukset ja varakapasiteetti katetaan toimituksilla uudesta tai olemassa olevasta sähköntuotantokapasiteetista;
25) "pitkän aikavälin suunnittelulla" sähkön tuotanto-, siirto- ja jakelukapasiteetin investointitarpeen suunnittelua pitkällä aikavälillä siten, että verkon sähkön kysyntä tyydytetään ja toimitukset asiakkaille turvataan;
26) "pienellä erillisellä verkolla" mitä tahansa verkkoa, jossa kulutus oli alle 3000 gigawattituntia vuonna 1996 ja jossa alle 5 prosenttia vuosikulutuksesta on peräisin yhteyksistä toisiin verkkoihin;
27) "erittäin pienellä erillisellä verkolla" mitä tahansa verkkoa, jossa kulutus oli vuonna 1996 alle 500 gigawattituntia ja jota ei ole liitetty muihin verkkoihin;
28) "varmuudella" sähkön toimitus- ja hankintavarmuutta sekä teknistä turvallisuutta;
29) "energiatehokkuutta edistävällä kysynnänhallinnalla" yleistä tai yhdennettyä lähestymistapaa, jonka tavoitteena on vaikuttaa sähkönkulutuksen määrään ja ajankohtaan primaarienergian kulutuksen ja huippukuormitusten vähentämiseksi suosimalla tuotantokapasiteetin lisäämiseen tähtäävien investointien sijasta sellaisia investointeja, jotka tehdään energiatehokkuutta edistäviin toimenpiteisiin tai muihin toimenpiteisiin, kuten keskeytettävissä oleviin toimitussopimuksiin, jos tällaiset investoinnit ovat tehokkain ja taloudellisin vaihtoehto ottaen huomioon vähentyneen energiankulutuksen myönteiset ympäristövaikutukset sekä siihen liittyvät toimitusvarmuutta ja jakelukustannuksia koskevat näkökohdat;
30) "uusiutuvilla energialähteillä" uusiutuvia, muita kuin fossiilisia energialähteitä (tuuli-, aurinko-, maalämpö-, aalto- ja vuorovesienergia, vesivoima, biomassa, kaatopaikoilla ja jätevedenpuhdistamoissa syntyvä kaasu ja biokaasu);
31) "hajautetulla sähköntuotannolla" jakeluverkkoon kytkettyjä voimaloita.
II LUKU
YLEISET SÄÄNNÖT ALAN JÄRJESTÄMISEKSI
3 artikla
Julkisen palvelun velvoitteet ja kuluttajansuoja
1. Jäsenvaltioiden on oman institutionaalisen järjestelmänsä mukaisesti ja toissijaisuusperiaate asianmukaisesti huomioon ottaen varmistettava, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 kohdan soveltamista, että sähköalan yritykset toimivat tämän direktiivin periaatteiden mukaisesti siten, että sähköalalla saadaan aikaan kilpailulliset, varmat ja ympäristön kannalta kestävät markkinat; jäsenvaltiot eivät saa harjoittaa syrjintää näiden yritysten välillä niiden oikeuksien tai velvollisuuksien suhteen.
2. Ottaen täysin huomioon perustamissopimuksen asiaa koskevat määräykset ja erityisesti sen 86 artiklan jäsenvaltiot voivat yleisen taloudellisen edun nimissä asettaa sähköalalla toimiville yrityksille julkisen palvelun velvoitteita, jotka voivat koskea turvallisuutta, toimitusvarmuus mukaan luettuna, toimitusten säännöllisyyttä, laatua ja hintaa sekä ympäristönsuojelua, energiatehokkuus ja ilmastonsuojelu mukaan luettuina. Näiden velvoitteiden on oltava selkeästi määriteltyjä, avoimia, syrjimättömiä ja todennettavia, ja niillä on turvattava se, että EU:n sähköalan yritykset voivat tarjota jäsenvaltioiden kuluttajille palvelujaan tasapuolisesti. Tässä kohdassa tarkoitetun toimitusvarmuuden ja energiatehokkuutta edistävän kysynnänhallinnan osalta sekä ympäristötavoitteiden saavuttamiseksi jäsenvaltiot voivat toteuttaa pitkän aikavälin suunnittelua ottaen huomioon, että kolmannet osapuolet saattavat pyrkiä verkkoon.
3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikilla kotitalousasiakkailla ja jäsenvaltioiden harkinnan mukaan myös pienillä yrityksillä (yritys, jonka palveluksessa on vähemmän kuin 50 työntekijää ja jonka vuosiliikevaihto tai taseen loppusumma on enintään 10 miljoonaa euroa) on niiden alueella oikeus saada yleispalvelua eli määrätynlaatuisia sähköntoimituksia kohtuullisin, helposti ja selkeästi verrattavin sekä avoimin hinnoin. Yleispalvelun varmistamista varten jäsenvaltiot voivat nimetä toimituksista viime kädessä vastaavan tahon. Jäsenvaltioiden on asetettava jakeluyhtiöille velvollisuus liittää asiakkaat verkkoonsa sellaisin ehdoin ja tariffein, jotka on vahvistettu 23 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti. Mikään tässä direktiivissä ei estä jäsenvaltioita vahvistamasta yksityisten, pienten ja keskisuurten kuluttajien markkina-asemaa edistämällä tämän kuluttajaryhmän mahdollisuuksia kehittää vapaaehtoista yhteisedustusta.
Ensimmäinen alakohta on pantava täytäntöön avoimella ja syrjimättömällä tavalla eikä se saa haitata 21 artiklan mukaista markkinoiden avaamista.
4. Jos jäsenvaltio myöntää rahallisen tai muun korvauksen 2 ja 3 kohdassa esitettyjen velvoitteiden täyttämisestä tai yksinoikeuden niiden täyttämiseen, tämä on toteutettava syrjimättömällä ja avoimella tavalla.
5. Jäsenvaltioiden on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet loppukäyttäjien suojelemiseksi ja varmistettava erityisesti, että heikossa asemassa olevia asiakkaita suojellaan asianmukaisilla toimenpiteillä, jotta he muun muassa välttyisivät verkosta kytkemiseltä. Tässä yhteydessä jäsenvaltiot voivat toteuttaa toimenpiteitä syrjäseuduilla asuvien loppukäyttäjien suojelemiseksi. Niiden on varmistettava kuluttajansuojan korkea taso erityisesti sopimusehtojen, yleisen tiedottamisen ja riitojenratkaisumenettelyjen avoimuuden osalta. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että vaatimukset täyttävät asiakkaat voivat tosiasiallisesti vaihtaa toimittajaa. Ainakin kotitalousasiakkaiden osalta näihin toimenpiteisiin on kuuluttava liitteessä A esitetyt toimenpiteet.
6. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että sähköntoimittajat erittelevät laskuissa tai niiden liitteissä ja loppukäyttäjille suunnatussa myynninedistämisaineistossa seuraavat seikat:
a) kunkin energialähteen osuus kokonaispolttoaineseoksesta, jonka toimittaja on käyttänyt edellisen vuoden aikana,
b) ainakin viittaus olemassa oleviin tietolähteisiin, esimeriksi www-sivuihin, joilla on julkisesti saatavilla olevia tietoja toimittajan edellisen vuoden aikana käyttämällä polttoainevalikoimalla tuotetusta sähköstä johtuvista ympäristövaikutuksista, ainakin hiilidioksidipäästöistä ja radioaktiivisista jätteistä.
Sähköpörssistä hankitun tai Euroopan yhteisön ulkopuolella sijaitsevasta yrityksestä tuodun sähkön osalta voidaan käyttää sähköpörssin tai kyseisen yrityksen ilmoittamia edellisen vuoden lukuja.
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että toimittajien asiakkailleen tämän artiklan mukaisesti antamat tiedot ovat luotettavia.
7. Jäsenvaltioiden on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet sellaisten tavoitteiden saavuttamiseksi, jotka liittyvät sosiaaliseen ja taloudelliseen yhteenkuuluvuuteen, ympäristönsuojeluun, johon voi sisältyä energiatehokkuutta edistäviä kysynnänhallintatoimia ja ilmastonmuutoksen torjuntakeinoja, sekä toimitusvarmuuteen. Toimenpiteisiin voi sisältyä erityisesti riittävien taloudellisten kannustimien tarjoaminen, jossa käytetään tarvittaessa kaikkia olemassa olevia kansallisia ja yhteisön keinoja, tarvittavan verkkoinfrastruktuurin, myös yhteenliittämiskapasiteetin, ylläpitoa ja rakentamista varten.
8. Jäsenvaltiot voivat päättää olla soveltamatta 6, 7, 20 ja 22 artiklan säännöksiä sikäli kuin niiden soveltaminen oikeudellisesti tai tosiasiallisesti estäisi sähköalan yrityksiä täyttämästä niille yleisen taloudellisen edun nimissä asetettuja velvoitteita ja sikäli kuin sillä ei vaikuteta kaupan kehitykseen tavalla, joka olisi ristiriidassa yhteisön etujen kanssa. Yhteisön intresseihin kuuluu tämän direktiivin ja perustamissopimuksen 86 artiklan mukaisesti muun muassa kilpailu vaatimukset täyttävistä asiakkaista.
9. Jäsenvaltioiden on tämän direktiivin täytäntöönpanon yhteydessä tiedotettava komissiolle kaikista yleispalvelun sekä julkisen palvelun velvoitteiden täyttämiseksi hyväksytyistä toimenpiteistä, kuluttajansuojelu ja ympäristönsuojelu mukaan luettuina, ja niiden mahdollisista vaikutuksista kansalliseen ja kansainväliseen kilpailuun riippumatta siitä, edellyttävätkö tällaiset toimenpiteet poikkeamista tästä direktiivistä. Niiden on sen jälkeen ilmoitettava komissiolle kahden vuoden välein kaikista tällaisia toimenpiteitä koskevista muutoksista riippumatta siitä, edellyttävätkö ne poikkeamista tästä direktiivistä.
4 artikla
Toimitusvarmuuden seuranta
Jäsenvaltioiden on varmistettava toimitusvarmuuteen liittyvien kysymysten seuranta. Jäsenvaltiot voivat harkintansa mukaan antaa tämän tehtävän 23 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen sääntelyviranomaisten hoidettavaksi. Erityisesti on seurattava tarjonnan ja kysynnän tasapainoa kansallisilla markkinoilla, odotetun tulevan kysynnän tasoa, suunnitteilla tai rakenteilla olevan lisäkapasiteetin määrää sekä verkkojen laatua ja niiden ylläpidon tasoa samoin kuin toimenpiteitä kysyntähuippujen kattamiseksi ja yhden tai useamman sähkön toimittajan toimitusvajausten hoitamiseksi. Toimivaltaisten viranomaisten on julkaistava joka toinen vuosi heinäkuun 31 päivään mennessä kertomus, jossa esitellään näiden kysymysten seurannasta saatuja tuloksia sekä mahdollisia toimenpiteitä, joita on toteutettu tai joita suunnitellaan ongelmien ratkaisemiseksi, ja toimitettava tämä kertomus viipymättä komissiolle.
5 artikla
Tekniset säännöt
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tekniset turvallisuusperusteet määritellään ja että tekniset säännöt, joilla asetetaan tekniset vähimmäisvaatimukset suunnittelulle ja toiminnalle sähköntuotantolaitosten, jakeluverkkojen, suoraan liitettyjen kuluttajien laitteistojen, rajayhdysjohtojen ja erillisten linjojen liittämiseksi verkkoon, laaditaan ja julkaistaan. Näillä teknisillä säännöillä varmistetaan verkkojen yhteentoimivuus, ja niiden on oltava puolueettomia ja syrjimättömiä. Ne on ilmoitettava komissiolle teknisiä standardeja ja määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22 päivänä kesäkuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/34/EY(11) 8 artiklan mukaisesti.
III LUKU
SÄHKÖNTUOTANTO
6 artikla
Lupamenettely uuden kapasiteetin osalta
1. Uuden sähköntuotantokapasiteetin rakentamiseksi jäsenvaltioiden on luotava lupamenettely, jota on sovellettava puolueettomien, avoimien ja syrjimättömien perusteiden mukaisesti.
2. Jäsenvaltioiden on määriteltävä perusteet, joita sovelletaan sähköntuotantokapasiteetin rakentamista koskevien lupien myöntämiseen niiden alueella. Nämä perusteet voivat liittyä seuraaviin tekijöihin:
a) sähköverkon, laitteistojen ja niihin liittyvien laitteiden turvallisuus ja varmuus,
b) kansanterveyden ja turvallisuuden suojelu,
c) ympäristönsuojelu,
d) maankäyttö ja laitosten sijaintipaikan valinta,
e) julkisten maiden käyttö,
f) energiatehokkuus,
g) primaaristen energialähteiden laatu,
h) hakijan erityisominaisuudet, kuten tekniset, taloudelliset tai rahoitukselliset valmiudet,
i) 3 artiklan mukaisesti hyväksyttyjen toimenpiteiden noudattaminen.
3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että pienimuotoista ja/tai hajautettua sähköntuotantoa koskevissa lupamenettelyissä otetaan huomioon kyseisen tuotannon rajoitettu koko ja mahdollinen vaikutus.
4. Lupamenettelyt ja perusteet on julkistettava. Hakijoille on ilmoitettava luvan epäämisen syyt. Syiden on oltava puolueettomia, syrjimättömiä, hyvin perusteltuja ja asianmukaisesti toteennäytettyjä. Hakijalla on oltava mahdollisuus hakea muutosta päätökseen.
7 artikla
Uutta kapasiteettia koskeva tarjouskilpailu
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimitusvarmuuden turvaamiseksi on mahdollisuus tarjota uutta kapasiteettia tai energiatehokkuutta edistäviä kysynnänhallintatoimia tarjouskilpailumenettelyn tai vastaavan avoimen ja syrjimättömän menettelyn avulla, julkistettujen perusteiden pohjalta. Näitä menettelyjä voidaan kuitenkin käynnistää vain siinä tapauksessa, että lupamenettelyn perusteella rakennettava kapasiteetti tai toteutettavat energiatehokkuutta edistävät kysynnänhallintatoimet eivät ole riittävät toimitusvarmuuden turvaamiseksi.
2. Jäsenvaltiot voivat varmistaa, että niillä on ympäristönsuojelun ja uusimman teknologian edistämiseksi mahdollisuus järjestää uutta kapasiteettia koskeva tarjouskilpailu, joka perustuu julkistettuihin perusteisiin. Tarjouskilpailu voi liittyä uuteen kapasiteettiin tai energiatehokkuutta edistäviin kysynnänhallintatoimiin. Tarjouskilpailumenettely voidaan kuitenkin käynnistää vain siinä tapauksessa, että lupamenettelyn perusteella rakennettava sähköntuotantokapasiteetti tai toteutettavat toimenpiteet eivät ole riittävät näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.
3. Tuotantotavoista ja energiatehokkuutta edistävistä kysynnänhallintatoimista pidettävän tarjouskilpailun yksityiskohdat on julkaistava Euroopan unionin virallisessa lehdessä vähintään kuusi kuukautta ennen tarjousten jättämiselle asetettua määräaikaa.
Tarjouskilpailuerittelyiden on oltava kaikkien jäsenvaltion alueelle sijoittuneiden, asiasta kiinnostuneiden yritysten saatavilla siten, että niillä on riittävästi aikaa tarjouksen tekemiseen.
Avoimuuden ja syrjimättömyyden varmistamiseksi tarjouserittelyihin on sisällyttävä yksityiskohtainen kuvaus sopimuserittelyistä ja menettelystä, jota kaikkien tarjouksen tekijöiden on noudatettava, sekä täydellinen luettelo tarjouksen tekijöiden valintaa ja sopimuksen tekemistä sääntelevistä perusteista, mukaan lukien tarjouskilpailuun sisältyvät kannustimet, kuten tuet. Nämä erittelyt voivat liittyä myös 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin alueisiin.
4. Kun pyydetään tarjouksia tarvittavasta sähköntuotantokapasiteetista, huomioon on otettava myös olemassa olevien sähköntuotantoyksiköiden sähköntoimitustarjoukset, joihin sisältyivät pitkän aikavälin toimitustakuut, edellyttäen, että lisävaatimukset voidaan tällä tavoin täyttää.
5. Jäsenvaltioiden on nimettävä viranomainen tai julkinen elin tai yksityinen elin, joka on riippumaton sähkön tuotantoon, siirtoon, jakeluun ja toimitukseen liittyvistä toiminnoista ja joka voi olla 23 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu sääntelyviranomainen, hoitamaan 1-4 kohdassa tarkoitetun tarjouskilpailumenettelyn järjestämistä, seurantaa ja valvontaa. Jos siirtoverkonhaltija on omistussuhteiltaan täysin riippumaton muusta, siirtoverkkoon liittymättömästä toiminnasta, se voidaan nimetä elimeksi, joka on vastuussa tarjouskilpailumenettelyn järjestämisestä, seurannasta ja valvonnasta. Tämän viranomaisen tai elimen on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet tarjouksiin sisältyvien tietojen luottamuksellisuuden varmistamiseksi.
IV LUKU
SIIRTOVERKON KÄYTTÖ
8 artikla
Siirtoverkonhaltijoiden nimeäminen
Jäsenvaltioiden on nimettävä tai vaadittava siirtoverkkoja omistavia yrityksiä nimeämään jäsenvaltioiden määrittelemäksi ajaksi tehokkuuden ja taloudellisen tasapainon huomioon ottaen yksi tai useampi siirtoverkonhaltija. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että siirtoverkonhaltijat toimivat 9-12 artiklan mukaisesti.
9 artikla
Siirtoverkonhaltijoiden tehtävät
Kunkin siirtoverkonhaltijan on vastattava
a) sen varmistamisesta, että verkko pystyy täyttämään kohtuulliset sähkön siirtovaatimukset pitkällä aikavälillä;
b) osaltaan toimitusvarmuuden turvaamisesta varmistamalla riittävä siirtokapasiteetti ja verkon toimintavarmuus;
c) verkon energiavirtojen ohjaamisesta ottaen huomioon energiavaihto muiden yhteenliitettyjen verkkojen kanssa; tällöin siirtoverkonhaltija on vastuussa siitä, että sähköverkko on varma, luotettava ja tehokas, sekä tässä yhteydessä siitä, että kaikki tarvittavat lisäpalvelut ovat saatavilla, siltä osin kuin kyseinen saatavuus ei riipu jostain muusta verkon kanssa yhteenliitetystä siirtoverkosta;
d) riittävien tietojen toimittamisesta verkon kanssa yhteenliitettyjen muiden verkkojen haltijoille, jotta yhteenliitetyn verkon varma ja tehokas toiminta, koordinoitu kehittäminen ja yhteentoimivuus voidaan varmistaa;
e) sen varmistamiseksi, ettei verkon käyttäjien tai käyttäjäryhmien välillä harjoiteta syrjintää varsinkaan siihen omistussuhteessa olevien yritysten eduksi;
f) sellaisten tietojen toimittamisesta verkon käyttäjille, joita nämä tarvitsevat päästäkseen tehokkaasti verkkoon.
10 artikla
Siirtoverkonhaltijoiden eriyttäminen
1. Jos siirtoverkonhaltija kuuluu vertikaalisesti integroituneeseen yritykseen, sen on oltava riippumaton muusta siirtoverkkoon liittymättömästä toiminnasta ainakin oikeudellisen muotonsa, organisaationsa ja päätöksentekonsa osalta. Nämä säännöt eivät velvoita erottamaan siirtoverkon voimavarojen omistajuutta vertikaalisesti integroituneesta yrityksestä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun siirtoverkonhaltijan riippumattomuuden varmistamiseksi on sovellettava seuraavia vähimmäisvaatimuksia:
a) Siirtoverkonhaltijan hallinnosta vastaavat henkilöt eivät saa osallistua sellaisen integroituneen sähköalan yrityksen yritysrakenteisiin, joka vastaa, joko suoraan tai välillisesti, sähkön tuotantoon, jakeluun tai toimituksiin liittyvästä päivittäisestä toiminnasta;
b) Asianmukaiset toimenpiteet on toteutettava sen varmistamiseksi, että siirtoverkonhaltijan hallinnosta vastaavien henkilöiden ammatilliset edut otetaan huomioon tavalla, joka varmistaa sen, että he voivat toimia riippumattomasti;
c) Siirtoverkonhaltijalla on oltava verkon käyttöön, ylläpitoon tai kehittämiseen tarvittavien voimavarojen osalta tosiasiallinen päätösoikeus, joka on riippumaton integroituneesta sähköalan yrityksestä. Tämä ei saisi estää asianmukaisten koordinointimekanismien käyttöä sen varmistamiseksi, että emoyrityksen taloudelliset ja hallinnolliset valvontaoikeudet suojataan tytäryrityksestä saatavan pääoman tuoton osalta, jota säännellään epäsuorasti 23 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Erityisesti tämä antaa emoyritykselle oikeuden hyväksyä siirtoverkonhaltijan vuosittaisen rahoitussuunnitelman tai vastaavan välineen ja asettaa yleiset rajat tytäryrityksen velkaantumisasteelle. Emoyrityksellä ei ole oikeutta antaa ohjeita, jotka koskevat päivittäisiä toimintoja tai siirtolinjojen rakentamiseen tai niiden laadun parantamiseen liittyviä yksittäisiä päätöksiä, jotka eivät ylitä hyväksytyn rahoitussuunnitelman tai vastaavan välineen ehtoja;
d) Siirtoverkonhaltijan on laadittava sääntöjen noudattamista koskeva ohjelma, jossa esitetään toimenpiteet sen varmistamiseksi, ettei syrjintää esiinny, sekä varmistettava ohjelman noudattamisen asianmukainen seuranta. Ohjelmassa on esitettävä työntekijöiden erityiset velvoitteet tämän tavoitteen saavuttamiseksi. Ohjelman noudattamisen seurannasta vastaavan henkilön tai elimen on esitettävä toteutetuista toimenpiteistä 23 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle sääntelyviranomaiselle vuosittain kertomus, joka on julkaistava.
11 artikla
Ajojärjestys ja tasapainottaminen
1. Siirtoverkonhaltijan on oltava vastuussa sähköntuotantolaitosten ajojärjestyksestä alueellaan sekä rajayhdysjohtojen käytön määrittelemisestä, jos se harjoittaa tätä toimintoa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sähköntoimitusta sopimusvelvoitteiden perusteella, mukaan lukien tarjouserittelyistä aiheutuvat velvoitteet.
2. Sähköntuotantolaitosten ajojärjestys ja rajayhdysjohtojen käyttö on määriteltävä sellaisin puolueettomin perustein, jotka jäsenvaltio voi hyväksyä ja jotka on julkaistava ja joita on sovellettava syrjimättömällä tavalla siten, että sähkön sisämarkkinoiden moitteeton toiminta voidaan varmistaa. Näissä perusteissa on otettava huomioon käytettävissä olevista sähköntuotantolaitoksista tai rajayhdysjohtojen kautta tapahtuvista siirroista saatavan sähkön taloudellinen arvojärjestys sekä verkon tekniset rajoitukset.
3. Jäsenvaltio voi vaatia verkonhaltijaa antamaan sähköntuotantolaitosten ajojärjestyksessä etusijan niille sähköntuotantolaitoksille, jotka käyttävät uusiutuvia energialähteitä tai jätettä tai tuottavat yhdistetysti sekä lämpöä että sähköä.
4. Jäsenvaltio voi sähköntoimituksen turvaamiseksi määrätä, että tämä etusija ajojärjestyksessä annetaan sellaisille sähköntuotantolaitoksille, jotka käyttävät kotimaisia raakaenergiapolttoainelähteitä, mutta vain siinä määrin, että minään kalenterivuonna ei ylitetä 15:tä prosenttia kyseisessä jäsenvaltiossa kulutettavan sähkön tuottamiseen tarvittavasta raakaenergian kokonaismäärästä.
5. Jäsenvaltiot voivat vaatia, että siirtoverkonhaltijat noudattavat siirtoverkon, yhteenliittämiskapasiteetti mukaan luettuna, ylläpidon ja kehittämisen osalta tiettyjä vähimmäisnormeja.
6. Siirtoverkonhaltijoiden on hankittava verkkonsa energian hävikin ja varakapasiteetin kattamiseksi käytettävä energia avointen, syrjimättömien ja markkinapohjaisten menettelyjen mukaisesti, jos ne harjoittavat tätä toimintoa.
7. Siirtoverkonhaltijoiden vahvistamien sähköverkon tasapainottamista koskevien sääntöjen on oltava tasapuolisia, avoimia ja syrjimättömiä, ja niihin on sisällyttävä säännöt verkon käyttäjiltä tasepoikkeamista veloitettavista maksuista. Siirtoverkonhaltijoiden näiden palvelujen tarjontaan soveltamat ehdot ja edellytykset, säännöt ja tariffit mukaan luettuina, on määriteltävä syrjimättömällä ja kustannuksia vastaavalla tavalla 23 artiklan 2 kohdan mukaista menetelmää noudattaen, ja ne on julkaistava.
12 artikla
Luottamuksellisuus siirtoverkonhaltijoiden osalta
Siirtoverkonhaltijan on pidettävä liiketoiminnan harjoittamisen yhteydessä saadut, kaupallisesti arkaluonteiset tiedot luottamuksellisena. Luovutetut tiedot, jotka koskevat sen omaa toimintaa ja tuottavat mahdollisesti kaupallista etua, on asetettava saataville syrjimättömällä tavalla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 18 artiklan soveltamista tai muun lakiin perustuvan tietojen luovutusvelvollisuuden täyttämistä.
V LUKU
JAKELUVERKON KÄYTTÖ
13 artikla
Jakeluverkonhaltijoiden nimeäminen
Jäsenvaltioiden on nimettävä tai vaadittava jakeluverkon omistavia tai niistä vastuussa olevia yrityksiä nimeämään jäsenvaltioiden määrittelemäksi ajaksi tehokkuuden ja taloudellisen tasapainon huomioon ottaen yksi tai useampi jakeluverkonhaltija. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jakeluverkonhaltijat toimivat 14-16 artiklan mukaisesti.
14 artikla
Jakeluverkonhaltijoiden tehtävät
1. Jakeluverkonhaltijan on ylläpidettävä turvallista, luotettavaa ja tehokasta sähkönjakeluverkkoa alueellaan ympäristö asianmukaisesti huomioon ottaen.
2. Missään tapauksessa verkonhaltija ei saa harjoittaa syrjintää verkon käyttäjien tai käyttäjäryhmien välillä eikä varsinkaan siihen omistussuhteessa olevien yritysten eduksi.
3. Jakeluverkonhaltijan on toimitettava verkon käyttäjille tiedot, joita nämä tarvitsevat päästäkseen verkkoon.
4. Jäsenvaltio voi vaatia jakeluverkonhaltijaa antamaan sähköntuotantolaitosten ajojärjestyksessä etusijan niille sähköntuotantolaitoksille, jotka käyttävät uusiutuvia energialähteitä tai jätettä tai tuottavat yhdistetysti sekä lämpöä että sähköä.
5. Jakeluverkonhaltijoiden on hankittava verkkonsa energian hävikin kattamiseksi käytettävä energia ja varakapasiteetti avointen, syrjimättömien ja markkinapohjaisten menettelyjen mukaisesti aina kyseistä tehtävää täyttäessään. Tämä vaatimus ei vaikuta ennen 1 päivää tammikuuta 2002 tehtyjen sopimusten mukaisesti hankitun sähkön käyttöön.
6. Jos jakeluverkonhaltijat ovat vastuussa sähkönjakeluverkon tasapainottamisesta, niiden tätä varten vahvistamien sääntöjen on oltava tasapuolisia, avoimia ja syrjimättömiä ja niihin on sisällyttävä säännöt verkon käyttäjiltä tasepoikkeamista veloitettavista maksuista. Jakeluverkonhaltijoiden näiden palvelujen tarjontaan soveltamat ehdot ja edellytykset, säännöt ja tariffit mukaan luettuina, on määriteltävä syrjimättömällä ja kustannuksia vastaavalla tavalla 23 artiklan 2 kohdan mukaisesti, ja ne on julkaistava.
7. Suunnitellessaan jakeluverkon kehittämistä jakeluverkonhaltijan on harkittava energiatehokkuutta edistäviä kysynnänhallintatoimia ja/tai hajautettua sähköntuotantoa, jotka voivat tehdä sähkökapasiteetin ajantasaistamisen tai korvaamisen tarpeettomaksi.
15 artikla
Jakeluverkonhaltijoiden eriyttäminen
1. Jos jakeluverkonhaltija kuuluu vertikaalisesti integroituneeseen yritykseen, sen on oltava riippumaton muusta jakeluverkkoon liittymättömästä toiminnasta ainakin oikeudellisen muotonsa, organisaationsa ja päätöksentekonsa osalta. Nämä säännöt eivät velvoita erottamaan jakeluverkon voimavarojen omistajuutta vertikaalisesti integroituneesta yrityksestä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen vaatimusten lisäksi jakeluverkonhaltijan, joka kuuluu vertikaalisesti integroituneeseen yritykseen, on oltava organisaationsa ja päätöksentekonsa osalta riippumaton muusta jakeluverkkoon liittymättömästä toiminnasta. Tämän saavuttamiseksi on sovellettava seuraavia vähimmäisvaatimuksia:
a) Jakeluverkonhaltijan hallinnosta vastaavat henkilöt eivät saa osallistua sellaisen integroituneen sähköalan yrityksen yritysrakenteisiin, joka vastaa, joko suoraan tai välillisesti, sähkön tuotantoon, siirtoon tai toimituksiin liittyvästä päivittäisestä toiminnasta.
b) Asianmukaiset toimenpiteet on toteutettava sen varmistamiseksi, että jakeluverkonhaltijan hallinnosta vastaavien henkilöiden ammatilliset edut otetaan huomioon tavalla, joka takaa sen, että he voivat toimia riippumattomasti.
c) Jakeluverkonhaltijalla on oltava verkon käyttöön, ylläpitoon tai kehittämiseen tarvittavien voimavarojen osalta tosiasiallinen päätösoikeus, joka on riippumaton integroituneesta sähköalan yrityksestä. Tämä ei saisi estää asianmukaisten koordinointimekanismien käyttöä sen varmistamiseksi, että emoyrityksen taloudelliset ja hallinnolliset valvontaoikeudet suojataan tytäryrityksestä saatavan pääoman tuoton osalta, jota säännellään epäsuorasti 23 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Erityisesti tämä antaa emoyritykselle oikeuden hyväksyä jakeluverkonhaltijan vuosittaisen rahoitussuunnitelman tai vastaavan välineen ja asettaa yleiset rajat tytäryrityksen velkaantumisasteelle. Emoyrityksellä ei ole oikeutta antaa ohjeita, jotka koskevat päivittäisiä toimintoja tai jakelulinjojen rakentamiseen tai niiden laadun parantamiseen liittyviä yksittäisiä päätöksiä, jotka eivät ylitä hyväksytyn rahoitussuunnitelman tai vastaavan välineen ehtoja.
d) Jakeluverkonhaltijan on laadittava sääntöjen noudattamista koskeva ohjelma, jossa esitetään toimenpiteet sen varmistamiseksi, ettei syrjintää esiinny, sekä varmistettava ohjelman noudattamisen asianmukainen seuranta. Ohjelmassa on esitettävä työntekijöiden erityiset velvoitteet tämän tavoitteen saavuttamiseksi. Ohjelman noudattamisen seurannasta vastaavan henkilön tai elimen on esitettävä toteutetuista toimenpiteistä 23 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle sääntelyviranomaiselle vuosittain kertomus, joka on julkaistava.
Jäsenvaltiot voivat päättää, ettei 1 ja 2 kohtaa sovelleta sellaisiin integroituneisiin sähköalan yrityksiin, joilla on alle 100000 verkkoon liitettyä asiakasta tai jotka toimittavat sähköä pieniin erillisiin verkkoihin.
16 artikla
Luottamuksellisuus jakeluverkonhaltijoiden osalta
Jakeluverkonhaltijan on pidettävä liiketoiminnan harjoittamisen yhteydessä saadut, kaupallisesti arkaluontoiset tiedot luottamuksellisena, ja sen on estettävä omaa toimintaansa koskevien, mahdollisesti kaupallista etua tuottavien tietojen luovutus syrjivällä tavalla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 18 artiklan soveltamista tai muun lakiin perustuvan tietojen luovutusvelvollisuuden täyttämistä.
17 artikla
Yhdistetty siirto- ja jakeluverkonhaltija
Edellä 10 artiklan 1 kohdassa ja 15 artiklan 1 kohdassa asetetut säännöt eivät estä sellaisen yhdistetyn siirto- ja jakeluverkonhaltijan toimintaa, joka on oikeudellisen muotonsa, organisaationsa ja päätöksentekonsa suhteen riippumaton muusta siirto- tai jakeluverkkoon liittymättömästä toiminnasta ja joka täyttää a-d alakohdassa tarkoitetut vaatimukset. Ne eivät velvoita erottamaan yhdistetyn siirto- ja jakeluverkon voimavarojen omistajuutta vertikaalisesti integroituneesta yrityksestä.
a) Yhdistetyn verkonhaltijan hallinnosta vastaavat henkilöt eivät saa osallistua sellaisen integroituneen sähköalan yrityksen yritysrakenteisiin, joka vastaa, joko suoraan tai välillisesti, sähkön tuotantoon tai toimituksiin liittyvästä päivittäisestä toiminnasta.
b) Asianmukaiset toimenpiteet on toteutettava sen varmistamiseksi, että yhdistetyn verkonhaltijan hallinnosta vastaavien henkilöiden ammatilliset edut otetaan huomioon tavalla, joka takaa sen, että he voivat toimia riippumattomasti.
c) Yhdistetyllä verkonhaltijalla on oltava verkon käyttöön, ylläpitoon ja kehittämiseen tarvittavien voimavarojen osalta tosiasiallinen päätösoikeus, joka on riippumaton integroituneesta sähköalan yrityksestä. Tämä ei saisi estää asianmukaisten koordinointimekanismien käyttöä sen varmistamiseksi, että emoyrityksen taloudelliset ja hallinnolliset valvontaoikeudet suojataan tytäryrityksestä saatavan pääoman tuoton osalta, jota säännellään epäsuorasti 23 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Erityisesti tämä antaa emoyritykselle oikeuden hyväksyä yhdistetyn verkonhaltijan vuosittaisen rahoitussuunnitelman tai vastaavan välineen ja asettaa yleiset rajat tytäryrityksen velkaantumisasteelle. Emoyrityksellä ei ole oikeutta antaa ohjeita, jotka koskevat päivittäisiä toimintoja tai siirto- ja jakelulinjojen rakentamiseen tai niiden laadun parantamiseen liittyviä yksittäisiä päätöksiä, jotka eivät ylitä hyväksytyn rahoitussuunnitelman tai vastaavan välineen ehtoja.
d) Yhdistetyn verkonhaltijan on laadittava sääntöjen noudattamista koskeva ohjelma, jossa esitetään toimenpiteet sen varmistamiseksi, ettei syrjintää esiinny, sekä varmistettava ohjelman noudattamisen asianmukainen seuranta. Ohjelmassa on esitettävä työntekijöiden erityiset velvoitteet tämän tavoitteen saavuttamiseksi. Ohjelman noudattamisen seurannasta vastaavan henkilön tai elimen on esitettävä toteutetuista toimenpiteistä 23 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle sääntelyviranomaiselle vuosittain kertomus, joka on julkaistava.
VI LUKU
ERIYTTÄMINEN JA KIRJANPIDON AVOIMUUS
18 artikla
Oikeus tutustua tileihin
1. Jäsenvaltioilla tai niiden nimeämillä toimivaltaisilla viranomaisilla, 23 artiklassa tarkoitetut sääntelyviranomaiset mukaan luettuina, on oltava tehtäviensä hoitamisen niin edellyttäessä oikeus tutustua sähkölaitosyritysten tileihin 19 artiklan mukaisesti.
2. Jäsenvaltioiden ja nimettyjen toimivaltaisten viranomaisten, mukaan lukien 23 artiklassa tarkoitetut sääntelyviranomaiset, on pidettävä kaupallisesti arkaluontoiset tiedot luottamuksellisina. Jäsenvaltiot voivat edellyttää tällaisten tietojen luovuttamista, jos tämä on tarpeen, jotta toimivaltaiset viranomaiset voivat hoitaa tehtävänsä.
19 artikla
Tilien eriyttäminen
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että sähkölaitosyritysten kirjanpito hoidetaan 2 ja 3 kohdan mukaisesti.
2. Sähkölaitosyritysten on niiden omistajuusrakenteesta tai oikeudellisesta muodosta riippumatta laadittava tilinpäätöksensä, annettava tilinsä tarkastettaviksi ja julkaistava tilinpäätöksensä yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätöksistä perustamissopimuksen 44 artiklan 2 kohdan g alakohdan(12) nojalla 25 päivänä heinäkuuta 1978 annetun neljännen neuvoston direktiivin 78/660/ETY(13) nojalla annetun osakeyhtiöiden tilinpäätöksiä koskevan kansallisen lainsäädännön mukaisesti.
Yritysten, joilla ei ole lainsäädännöllistä velvoitetta julkaista tilinpäätöstään, on pidettävä jäljennös tilinpäätöksestä yleisön saatavilla pääkonttorissaan.
3. Syrjinnän, ristiinsubvention ja kilpailun vääristymisen välttämiseksi sähkölaitosyritysten on sisäisessä kirjanpidossaan pidettävä erillistä kirjanpitoa kustakin siirtoon ja jakeluun liittyvästä toiminnosta siten kuin niitä vaadittaisiin tekemään, jos erilliset yritykset harjoittaisivat kyseisiä toimintoja. Niiden on myös laadittava tilinpäätös, joka voi olla konsolidoitu, siirtoon ja jakeluun liittymättömistä muista sähköliiketoiminnoista. Niiden on pidettävä erillistä kirjanpitoa vaatimukset täyttäville asiakkaille ja muille asiakkaille suoritettaviin toimituksiin liittyvistä toiminnoista 1 päivään heinäkuuta 2007 asti. Kirjanpidossa on eriteltävä siirto-/jakeluverkon omistamisesta saatava tuotto. Yritysten on tarvittaessa laadittava konsolidoitu tilinpäätös muista kuin sähköalaan kuuluvista toiminnoista. Sisäisessä kirjanpidossa on laadittava tase ja tuloslaskelma kustakin liiketoiminnasta.
4. Edellä 2 kohdassa tarkoitetussa tilintarkastuksessa on varmistettava erityisesti, että noudatetaan 3 kohdassa tarkoitettua velvoitetta välttää syrjintää ja ristiinsubventiota.
VII LUKU
VERKKOON PÄÄSYN JÄRJESTÄMINEN
20 artikla
Kolmannen osapuolen pääsy verkkoon
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kolmansien osapuolten päästämiseksi siirto- ja jakeluverkkoihin luodaan järjestelmä, jossa käytetään julkaistuja tariffeja, jota voidaan soveltaa kaikkiin vaatimukset täyttäviin asiakkaisiin ja jota sovelletaan puolueettomasti ja harjoittamatta syrjintää verkon käyttäjien välillä. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 23 artiklan mukaisesti hyväksytään nämä tariffit tai niiden laskentamenetelmät ennen niiden voimaantuloa ja että tariffit ja, jos ainoastaan menetelmät hyväksytään, menetelmät julkaistaan ennen niiden voimaantuloa.
2. Siirto- tai jakeluverkonhaltija voi evätä verkkoon pääsyn, jos verkon kapasiteetti ei ole riittävä. Epäämiselle on esitettävä asianmukaiset perustelut ottaen erityisesti huomioon 3 artiklan säännökset. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kun verkkoon pääsy evätään, siirto- tai jakeluverkonhaltija antaa tarvittaessa tietoja toimenpiteistä, joita verkon vahvistaminen edellyttäisi. Tietoja pyytävältä osapuolelta voidaan periä kohtuullinen maksu, jossa on otettu huomioon tietojen antamisesta aiheutuvat kustannukset.
21 artikla
Markkinoiden avaaminen ja vastavuoroisuus
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että vaatimukset täyttäviä asiakkaita ovat:
a) 1 päivään heinäkuuta 2004 asti direktiivin 96/92/EY 19 artiklan 1-3 kohdassa tarkoitetut, vaatimukset täyttävät asiakkaat; jäsenvaltioiden on julkaistava vuosittain 31 päivään tammikuuta mennessä vaatimukset täyttävien asiakkaiden määrittelyperusteet,
b) viimeistään 1 päivästä heinäkuuta 2004 alkaen kaikki muut kuin kotitalousasiakkaat,
c) 1 päivästä heinäkuuta 2007 alkaen kaikki asiakkaat.
2. Epätasapainon välttämiseksi sähkömarkkinoiden avautumisen yhteydessä:
a) sähköntoimitussopimuksia, jotka tehdään toisen jäsenvaltion verkkoon kuuluvan vaatimukset täyttävän asiakkaan kanssa, ei voida kieltää, jos tämän asiakkaan katsotaan olevan vaatimukset täyttävä asiakas molemmissa näistä verkoissa;
b) siinä tapauksessa, että a alakohdassa tarkoitetuista liiketoimista kieltäydytään, koska asiakas katsotaan vaatimukset täyttäväksi asiakkaaksi vain toisessa näistä kahdesta verkosta, komissio voi sen jäsenvaltion pyynnöstä, johon vaatimukset täyttävä asiakas on sijoittunut, ja ottaen huomioon markkinatilanteen ja yleisen edun, velvoittaa liiketoimesta kieltäytyneen osapuolen toimittamaan pyydetyn toimituksen.
22 artikla
Erilliset linjat
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta:
a) kaikki sähköntuottajat ja sähköntoimittajat, jotka ovat sijoittautuneet niiden alueelle, voivat toimittaa sähköä erillisen linjan välityksellä omille laitoksilleen, tytäryrityksilleen ja vaatimukset täyttäville asiakkailleen;
b) tuottaja ja sähköntoimittajat voivat toimittaa sähköä erillisen linjan välityksellä kenelle tahansa vaatimukset täyttävälle asiakkaalle niiden alueella.
2. Jäsenvaltioiden on laadittava arviointiperusteet, joita käytetään myönnettäessä lupia niiden alueella tapahtuvalle erillisten linjojen rakentamiselle. Näiden arviointiperusteiden on oltava tasapuoliset ja syrjimättömät.
3. Mahdollisuudet toimittaa sähköä erillisen linjan välityksellä 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla eivät vaikuta mahdollisuuteen tehdä sähköä koskevia sopimuksia 20 artiklan mukaisesti.
4. Jäsenvaltiot voivat määrätä, että luvan saaminen erillisen linjan rakentamiseksi edellyttää joko verkkoon pääsyn epäämistä, kun se on asianmukaista 20 artiklan perusteella, tai riitojen ratkaisumenettelyn aloittamista 23 artiklan mukaisesti.
5. Jäsenvaltiot voivat evätä luvan erillisen linjan rakentamiselle, jos luvan myöntäminen estäisi 3 artiklan säännösten soveltamisen. Epäämiselle on esitettävä asianmukaiset perustelut.
23 artikla
Sääntelyviranomaiset
1. Jäsenvaltioiden on nimettävä yksi tai useampi toimivaltainen elin toimimaan sääntelyviranomaisina. Näiden viranomaisten on oltava täysin riippumattomia sähköalan teollisuuden eduista. Niiden on tätä artiklaa soveltamalla varmistettava ainakin syrjimättömyys, tosiasiallinen kilpailu ja markkinoiden tehokas toiminta seuraten erityisesti seuraavia seikkoja:
a) yhteenliittämiskapasiteetin hallintaa ja jakamista koskevat säännöt yhdessä niiden jäsenvaltioiden sääntelyviranomaisen tai sääntelyviranomaisten kanssa, joiden verkkoon siirtoyhteydet ovat olemassa;
b) mekanismit, joiden avulla käsitellään siirtorajoituksia kansallisessa sähköverkossa;
c) aika, jonka siirto- ja jakeluyritykset käyttävät liitäntöjen ja korjausten suorittamiseen;
d) siirto- ja jakeluverkonhaltijoiden julkaisemat asianmukaiset tiedot rajayhdysjohdoista, verkon käytöstä ja kapasiteetin jakamisesta eri osapuolille, ottaen huomioon, että muita kuin tiivistelmän muodossa olevia tietoja on käsiteltävä kaupallisesti luottamuksellisina;
e) 19 artiklassa tarkoitettu tosiasiallinen kirjanpidollinen eriyttäminen sen varmistamiseksi, että sähköntuotantoon, siirtoon, jakeluun ja toimitukseen liittyvien toimintojen välillä ei esiinny ristiinsubventioita;
f) uusien sähköntuottajien liittämistä koskevat ehdot, edellytykset ja tariffit sen varmistamiseksi, että ne ovat puolueettomia, avoimia ja syrjimättömiä, ottaen erityisesti huomioon erilaisten uusiutuvia energialähteitä koskevien teknologioiden, hajautetun sähköntuotannon sekä sähkön ja lämmön yhteistuotannon kustannukset ja edut;
g) missä määrin siirto- ja jakeluverkonhaltijat täyttävät 9 ja 14 artiklan mukaiset tehtävänsä;
h) avoimuuden ja kilpailun astetta.
Tämän artiklan nojalla perustetut viranomaiset julkaisevat vuosittain kertomuksen a)-h) alakohdassa tarkoitettujen seurantatoimien tuloksista.
2. Sääntelyviranomaisten on vahvistettava tai hyväksyttävä ennen niiden voimaantuloa ainakin ne menetelmät, joita käytetään seuraavien seikkojen laskennassa tai niitä koskevien ehtojen ja edellytysten vahvistamisessa:
a) liittäminen ja pääsy kansallisiin verkkoihin, siirto- ja jakelutariffit mukaan luettuina. Näiden tariffien tai menetelmien on mahdollistettava tarvittavien investointien toteuttaminen verkkoihin niin, että kyseisillä investoinneilla voidaan varmistaa verkkojen toimivuus;
b) tasapainottamispalvelujen tarjonta.
3. Sen estämättä, mitä 2 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat säätää, että sääntelyviranomaisten on toimitettava tariffit tai ainakin 2 kohdassa tarkoitetut menetelmät ja 4 kohdassa tarkoitetut muutokset asianomaiselle jäsenvaltion elimelle virallista päätöstä varten. Asianomaisella elimellä on siinä tapauksessa oltava valtuudet joko hyväksyä tai hylätä sääntelyviranomaisen esittämä päätösehdotus. Toimitetut tariffit tai menetelmät tai niiden muutokset on julkaistava yhdessä päätöksen kanssa virallisen päätöksenteon yhteydessä. Myös päätösehdotuksen virallinen hylkääminen on julkaistava perusteluineen.
4. Sääntelyviranomaisilla on oikeus vaatia, että siirto- tai jakeluverkonhaltijat tarvittaessa muuttavat 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuja ehtoja ja edellytyksiä, tariffeja, sääntöjä ja menetelmiä sen varmistamiseksi, että ne ovat oikeasuhteisia ja niitä sovelletaan syrjimättömällä tavalla.
5. Jos jokin osapuoli haluaa tehdä valituksen siirto- tai jakeluverkonhaltijasta 1, 2 ja 4 kohdassa tarkoitettujen seikkojen osalta, se voi osoittaa valituksensa sääntelyviranomaiselle, joka tekee riitojen ratkaisijana toimivana viranomaisena asiasta päätöksen kahden kuukauden kuluessa valituksen vastaanottamisesta. Tätä määräaikaa voidaan pidentää kahdella kuukaudella, jotta sääntelyviranomainen voi hankkia lisätietoja. Määräaikaa voidaan pidentää edelleen valituksen tekijän suostumuksella. Päätös on sitova, paitsi jos ja siihen asti kun se kumotaan muutoksenhaussa.
Jos valitus tehdään tariffeista, jotka koskevat uusien suurten voimaloiden liittämistä, sääntelyviranomainen voi pidentää edellä mainittua kahden kuukauden määräaikaa.
6. Kuka tahansa haittaa kärsinyt osapuoli, jolla on oikeus tehdä valitus 2, 3 tai 4 kohdan mukaisesti tehdystä menetelmiä koskevasta päätöksestä tai, jos sääntelyviranomaisella on velvollisuus neuvotella, ehdotetuista menetelmistä, voi viimeistään kahden kuukauden kuluessa tai jäsenvaltioiden asettaman lyhyemmän ajanjakson kuluessa päätöksen tai päätösehdotuksen julkaisemisesta esittää valituksen vaatien päätöksen uudelleen tarkastelua. Valituksella ei ole lykkäävää vaikutusta.
7. Jäsenvaltioiden on toteutettava toimenpiteet sen varmistamiseksi, että sääntelyviranomaiset voivat hoitaa 1-5 kohdassa tarkoitetut tehtävänsä tehokkaasti ja ripeästi.
8. Jäsenvaltioiden on luotava sellaiset asianmukaiset ja tehokkaat menetelmät sääntelyn, valvonnan ja avoimuuden takaamiseksi, joilla vältetään määräävän aseman väärinkäyttö erityisesti kuluttajien etujen vastaisella tavalla ja kaikenlainen markkinoiden valtaukseen tähtäävä toiminta. Näissä menetelmissä on otettava huomioon perustamissopimuksen määräykset ja erityisesti sen 82 artikla.
Jäsenvaltioiden asiasta vastaavat viranomaiset antavat kilpailulainsäädännön mukaisesti komissiolle vuoteen 2010 saakka vuosittain 31 päivään heinäkuuta mennessä kertomuksen määräävästä markkina-asemasta, markkinoiden valtaukseen tähtäävästä tai kilpailua rajoittavasta toiminnasta. Lisäksi kertomuksessa arvioidaan omistussuhteissa tapahtuneita muutoksia ja käytännön toimia, joita on toteutettu kansallisella tasolla markkinoiden toimijoiden riittävän moninaisuuden varmistamiseksi, tai toteutettuja käytännön toimia yhteenliittämisen ja kilpailun tehostamiseksi. Vuodesta 2010 alkaen asiasta vastaavat viranomaiset antavat kertomuksen joka toinen vuosi.
9. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että vastuussa olevia luonnollisia tai oikeushenkilöitä vastaan toteutetaan asianmukaiset toimenpiteet, jäsenvaltioiden kansallisen lainsäädännön mukaiset hallinnolliset toimet tai rikosoikeudelliset menettelyt mukaan luettuina, jos tässä direktiivissä säädettyjä luottamuksellisuussääntöjä ei ole noudatettu.
10. Rajojen yli ulottuvat riidat ratkaisee se päätösvaltainen sääntelyviranomainen, jolla on verkon käytön tai verkkoon pääsyn epäävää verkonhaltijaa koskeva tuomiovalta.
11. 5 ja 6 kohdassa tarkoitetut valitukset eivät rajoita yhteisön oikeuden ja kansallisen lainsäädännön mukaisen muutoksenhakuoikeuden käyttöä.
12. Kansalliset sääntelyviranomaiset osallistuvat sisämarkkinoiden kehittämiseen ja yhtäläisten toimintaedellytysten luomiseen tekemällä avoimesti yhteistyötä toistensa ja komission kanssa.
VIII LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
24 artikla
Varotoimenpiteet
Jos energiamarkkinoilla ilmenee äkillinen kriisi tai jos ihmisten, laitteiden tai laitosten turvallisuus tai verkon toiminta vaarantuu, jäsenvaltio voi toteuttaa tilapäisesti tarpeelliset varotoimenpiteet.
Näiden toimenpiteiden sisämarkkinoiden toiminnalle aiheuttaman häiriön on oltava mahdollisimman vähäistä, eivätkä nämä toimenpiteet saa ulottua laajemmalle kuin mikä on ehdottoman välttämätöntä äkillisesti ilmenneiden vaikeuksien poistamiseksi.
Asianomaisen jäsenvaltion on viipymättä ilmoitettava kyseisistä toimenpiteistä muille jäsenvaltioille ja komissiolle, joka voi päättää, että kyseisen jäsenvaltion on muutettava toimenpiteitä tai lopetettava ne, sikäli kuin ne vääristävät kilpailua ja vaikuttavat kauppaan haitallisesti yhteisen edun vastaisella tavalla.
25 artikla
Sähköntuonnin seuranta
Jäsenvaltioiden on joka kolmas kuukausi ilmoitettava komissiolle fyysisten sähkövirtojen osalta sähköntuonnista, jota on tapahtunut edellisten kolmen kuukauden aikana kolmansista maista.
26 artikla
Poikkeukset
1. Jäsenvaltiot, jotka voivat osoittaa direktiivin voimaantulon jälkeen, että niiden pienten erillisten verkkojen toiminnassa on huomattavia vaikeuksia, voivat hakea olemassa olevan kapasiteetin kunnostamisen, parantamisen ja lisäämisen osalta IV, V, VI ja VII luvun sekä, erittäin pienen erillisen verkon tapauksessa III luvun, asiaankuuluvista säännöksistä poikkeuksia, joita komissio voi niille myöntää. Komissio ilmoittaa ennen päätöstään jäsenvaltioille näistä hakemuksista luottamuksellisuutta noudattaen. Päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Tätä artiklaa sovelletaan myös Luxemburgiin.
2. Jäsenvaltio, jolla on direktiivin voimaantulon jälkeen teknisistä syistä huomattavia vaikeuksia avata markkinoitaan 21 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen, muiden kuin kotitalousasiakkaiden tietyille rajoitetuille ryhmille, voi hakea tästä säännöksestä poikkeusta, jonka komissio voi sille myöntää korkeintaan 18 kuukaudeksi 30 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta päivämäärästä. Tällaisen poikkeuksen voimassaolo päättyy joka tapauksessa 21 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettuna määräaikana.
27 artikla
Uudelleentarkastelu
Siinä tapauksessa, että 28 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun kertomuksen päätelmänä komissio toteaa, että jossakin jäsenvaltiossa, jossa verkkoon pääsy on järjestetty tehokkaasti siten, että se mahdollistaa täysin tehokkaan, syrjimättömän ja esteettömän verkkoon pääsyn, tietyt tässä direktiivissä yrityksille asetetut velvoitteet (esimerkiksi jakeluverkonhaltijoiden oikeudellisen eriyttämisen osalta) eivät ole oikeasuhteisia asetettuun tavoitteeseen nähden, tämä jäsenvaltio voi pyytää komissiolta vapautusta kyseisestä vaatimuksesta.
Jäsenvaltion on esitettävä pyyntönsä viipymättä komissiolle kaikkien sellaisten asiaa koskevien tietojen kanssa, jotka ovat tarpeen sen osoittamiseksi, että kertomuksessa todettu tehokas verkkoon pääsy ylläpidetään myös vastedes.
Komissio antaa jäsenvaltion esittämää pyyntöä koskevan lausuntonsa kolmen kuukauden kuluessa sen vastaanottamisesta ja tekee tarvittaessa ehdotuksia Euroopan parlamentille ja neuvostolle direktiivin asiaankuuluvien säännösten muuttamisesta. Komissio voi direktiivin muuttamista koskevissa ehdotuksissa ehdottaa jäsenvaltion vapauttamista tietyistä vaatimuksista, jos jäsenvaltio toteuttaa asianmukaisesti yhtä tehokkaita toimenpiteitä.
28 artikla
Kertomukset
1. Komissio seuraa ja arvioi tämän direktiivin soveltamista ja antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen yleisestä edistymisestä direktiivin voimaantuloa seuraavan ensimmäisen vuoden loppuun mennessä ja sen jälkeen vuosittain. Kertomuksessa käsitellään ainakin seuraavia näkökohtia:
a) saatu kokemus ja edistyminen täydellisten ja täysin toimivien sähkön sisämarkkinoiden luomisessa sekä tähän liittyvät jäljellä olevat esteet, mukaan luettuina määräävään markkina-asemaan, markkinoiden keskittymiseen, markkinoiden valtaamiseen tähtäävään tai kilpailua rajoittavaan toimintaan liittyvät näkökohdat ja niiden vaikutukset markkinoiden vääristymiseen;
b) missä määrin tässä direktiivissä asetettujen, toimintojen eriyttämistä ja tariffeja koskevien vaatimusten avulla on onnistuttu varmistamaan tasapuolinen ja syrjimätön pääsy yhteisön sähköverkkoon ja yhtäläinen kilpailun taso, sekä sähkömarkkinoiden avautumisen taloudelliset, sosiaaliset ja ympäristöön liittyvät seuraukset asiakkaille;
c) sellaisten kysymysten käsittely, jotka liittyvät sähköverkon kapasiteettiin ja sähkön toimitusvarmuuteen yhteisössä ja erityisesti kysynnän ja tarjonnan vallitsevaan ja ennakoituun tasapainoon ottaen huomioon eri alueiden välinen fyysinen siirtokapasiteetti;
d) erityistä huomiota kiinnitetään jäsenvaltioiden toteuttamiin toimenpiteisiin kysyntähuippujen kattamiseksi ja yhden tai useamman sähköntoimittajan toimitusvajausten hoitamiseksi;
e) edellä 15 artiklan 2 kohdassa säädetyn poikkeuksen täytäntöönpano kynnysarvon mahdollista tarkistamista varten;
f) yleinen arvio edistymisestä kahdenvälisissä suhteissa kolmansiin maihin, jotka tuottavat ja vievät tai kuljettavat sähköä, mukaan luettuina edistyminen markkinoiden yhdentymisessä, sähköllä käytävän kaupan sosiaaliset ja ympäristövaikutukset ja kyseisten kolmansien maiden pääsy verkkoon;
g) mahdollisesti tarvittavat yhdenmukaistamisvaatimukset, jotka eivät liity tämän direktiivin säännöksiin;
h) tapa, jolla jäsenvaltiot ovat toteuttaneet käytännössä 3 artiklan 6 kohdan energiamerkintöjä koskevat vaatimukset, sekä tapa, jolla asiaa koskevat komission suositukset on otettu huomioon.
Kertomuksessa voidaan tarvittaessa antaa suosituksia erityisesti merkintäsääntöjen soveltamisalan ja soveltamistavan osalta, mukaan luettuina esimerkiksi se, miten viitataan olemassa oleviin viitelähteisiin ja kyseisten lähteiden sisältöön, ja erityisesti suosituksia siitä, miten tiedot eri energialähteisiin perustuvasta sähköntuotannosta johtuvista ympäristövaikutuksista, ainakin hiilidioksidipäästöistä ja radioaktiivisista jätteistä, voidaan asettaa saataville avoimessa, helposti käytettävässä ja vertailukelpoisessa muodossa koko Euroopan unionin alueella, ja miten jäsenvaltioiden toteuttamat toimenpiteet toimittajien antamien tietojen paikkansapitävyyden valvomiseksi voidaan selkeyttää, sekä suosituksia toimenpiteiksi määräävän markkina-aseman ja markkinoiden keskittymisen kielteisten vaikutusten torjumiseksi.
2. Lisäksi 1 kohdassa tarkoitetussa kertomuksessa analysoidaan joka toinen vuosi erilaisia toimenpiteitä, joita jäsenvaltiot ovat toteuttaneet julkisen palvelun velvoitteiden täyttämiseksi, sekä tarkastellaan näiden toimenpiteiden tehokkuutta ja erityisesti niiden vaikutuksia sähkömarkkinoilla käytävään kilpailuun. Kertomuksessa voidaan tarvittaessa suosittaa toimenpiteitä, joita olisi toteutettava kansallisella tasolla korkeiden julkisen palvelun vaatimusten täyttämiseksi tai joilla pyritään estämään markkinoiden sulkeutuminen.
3. Komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2006 yksityiskohtaisen kertomuksen edistymisestä sähkön sisämarkkinoiden toteuttamisessa. Kertomuksessa käsitellään erityisesti:
- syrjimätöntä verkkoon pääsyä,
- tehokkaan sääntelyn toteutumista,
- verkkojen yhteenliittämisen infrastruktuurin kehitystä ja toimitusvarmuustilannetta yhteisössä,
- sitä, missä määrin pienet yritykset ja kotitaloudet hyötyvät markkinoiden avautumisen kaikista eduista erityisesti julkisen palvelun vaatimusten osalta,
- sitä, missä määrin markkinat ovat käytännössä avoimet tosiasialliselle kilpailulle, mukaan luettuina määräävään markkina-asemaan, markkinoiden keskittymiseen ja markkinoiden valtaamiseen tähtäävään tai kilpailua rajoittavaan toimintaan liittyvät näkökohdat,
- sitä, missä määrin kuluttajat todellisuudessa vaihtavat toimittajaa ja neuvottelevat uudelleen tariffeja,
- hintakehityksestä, mukaan lukien toimitushinnat, suhteessa markkinoiden avautumisasteeseen,
- kokemus direktiivin soveltamisesta, mitä tulee verkonhaltijoiden tosiasialliseen riippumattomuuteen vertikaalisesti integroituneissa yrityksissä ja muiden, vaikutukseltaan oikeudellista eriyttämistä vastaavien toimenpiteiden kehittämiseen toiminnallisen riippumattomuuden ja kirjanpidollisen eriyttämisen lisäksi.
Komissio tekee tarvittaessa Euroopan parlamentille ja neuvostolle ehdotuksia, etenkin taatakseen julkisen palvelun korkean tason.
Komissio tekee tarvittaessa Euroopan parlamentille ja neuvostolle ehdotuksia, etenkin varmistaakseen jakeluverkonhaltijoiden täydellisen ja tosiasiallisen riippumattomuuden ennen 1 päivää heinäkuuta 2007. Tarvittaessa nämä ehdotukset koskevat kilpailulainsäädännön mukaisesti myös toimenpiteitä, joilla voidaan puuttua määräävään markkina-asemaan, markkinoiden keskittymiseen ja markkinoiden valtaamiseen tähtäävään tai kilpailua rajoittavaan toimintaan.
29 artikla
Kumoaminen
Kumotaan direktiivi 90/547/ETY 1 päivästä heinäkuuta 2004 alkaen.
Kumotaan direktiivi 96/92/EY 1 päivästä heinäkuuta 2004 alkaen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden velvoitteita noudattaa määräaikoja mainitun direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sen soveltamiseksi. Viittaukset kumottuun direktiiviin on käsitettävä viittauksiksi tähän direktiiviin, ja niitä luettaessa on käytettävä liitteessä B olevaa vastaavuustaulukkoa.
30 artikla
Täytäntöönpano
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2004. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
2. Jäsenvaltiot voivat lykätä 15 artiklan 1 kohdan täytäntöönpanoa 1 päivään heinäkuuta 2007, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen vaatimusten noudattamista.
3. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin, tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
31 artikla
Voimaantulo
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
32 artikla
Osoittaminen
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 26 päivänä kesäkuuta 2003.