РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 26 ноември 2009 година
относно позицията, която да бъде взета от Европейската общност по отношение на предоговарянето на паричното споразумение с Република Сан Марино
(2009/904/ЕО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 111, параграф 3 от него,
като взе предвид препоръката на Комисията,
след консултация с Европейската централна банка,
като има предвид, че:
(1)
От датата на въвеждането на еврото Комисията е компетентна по парични и валутни въпроси.
(2)
Съветът определя правилата за водене на преговори и сключване на споразумения по въпросите на паричния или валутен режим.
(3)
На 29 ноември 2000 г. Италианската република подписа парично споразумение с Република Сан Марино, от името на Общността.
(4)
В заключенията си от 10 февруари 2009 г. Съветът прикани Комисията да направи преглед на действието на съществуващите споразумения и да обмисли възможността за повишаване на таваните за емитиране на монети.
(5)
В своето Съобщение „Доклад относно функционирането на паричните споразумения с Монако, Сан Марино и Ватикана“ Комисията достигна до извода, че е необходимо паричното споразумение с Република Сан Марино да бъде изменено с цел осигуряване на по-последователен подход в отношенията между Общността и държавите, с които са сключени парични споразумения.
(6)
Следователно паричното споразумение с Република Сан Марино следва да бъде предоговорено колкото се може по-скоро, така че новият режим да влезе в сила от 1 януари 2010 г. заедно с новите правила относно начините за въвеждането на евромонети, предвидени в Препоръка на Комисията от 19 декември 2008 г. относно общите насоки за националните страни и емитирането на разменни евромонети (1), одобрени от Съвета в неговите заключения от 10 февруари 2009 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Италианската република уведомява Република Сан Марино относно необходимостта от изменение на съществуващото Парично споразумение между Италианската република, действаща от името на Европейската общност, и Република Сан Марино (наричано по-нататък „споразумението“), възможно най-скоро, и предлага предоговаряне на съответните разпоредби на споразумението.
Член 2
Общността се стреми към следните промени при предоговарянето на споразумението с Република Сан Марино:
а)
споразумението се сключва между Общността и Република Сан Марино. Текстът на споразумението представлява кодифициран текст на действащото в момента споразумение с нанесени изменения;
б)
Република Сан Марино предприема действия за приемането на всички подходящи мерки чрез пряко транспониране или възможни равностойни действия за:
-
прилагане на цялото приложимо общностно законодателство в банковата и финансовата област, по-специално законодателството, свързано с дейността и надзора на съответните институции;
-
прилагане на цялото приложимо общностно законодателство относно предотвратяването на изпирането на пари, предотвратяването на измами и подправянето на парични и непарични разплащателни средства, медали и символи и относно изискванията за статистическа отчетност.
Република Сан Марино гарантира, че цялото приложимо общностно законодателство в банковата и финансовата област е въведено на нейна територия преди 1 януари 2015 г. Споразумението съдържа приложение, в което подробно са изложени сроковете за приемането на тези мерки;
в)
преразглежда се методът за определяне на тавана за емитиране на евромонети от Сан Марино. Новият таван се изчислява, като се използва метод, съчетаващ фиксирана част, която има за цел да предотврати прекомерните нумизматични спекулации с монети от Сан Марино, като се задоволява търсенето на колекционерския пазар, и променлива част, изчислявана, като средното емитиране на монети на глава от населението в Италианската република през годината n-1 се умножи по броя на жителите на Република Сан Марино;
г)
създава се Съвместен комитет, който да наблюдава напредъка по прилагането на споразумението. Той се състои от представители на Република Сан Марино, на Италианската република, на Комисията и на ЕЦБ. Той има възможността ежегодно да преразглежда фиксираната част с оглед на отчитането на инфлацията и развитието на колекционерския пазар. Той приема решенията си с единодушие. Съвместният комитет приема своя процедурен правилник;
д)
евромонетите на Република Сан Марино се изсичат от Instituto Poligrafico e Zecca dello Stato. Със съгласието на Съвместният комитет обаче Република Сан Марино има възможност да използва друг доставчик сред монетните дворове от Европейския съюз, които изсичат евромонети. Количеството на монетите, емитирани от Република Сан Марино, се добавя към количеството на монетите, емитирани от Италианската република, за целите на одобряването на общото количество емитирани монети от страна на ЕЦБ;
е)
Съдът на Европейските общности се избира за орган, натоварен с уреждането на споровете, които могат да възникнат в резултат на прилагането на споразумението.
Ако Общността или Република Сан Марино смятат, че другата страна не е изпълнила свое задължение по паричното споразумение, те могат да сезират Съда. Решението на Съда е задължително за страните, които вземат необходимите мерки, за да изпълнят с решението в срок, определен от Съда в неговото решение. В случай че Общността или Република Сан Марино не успеят да вземат необходимите мерки, за да изпълнят решението в този срок, другата страна може незабавно да прекрати споразумението.
Член 3
Преговорите с Република Сан Марино се водят от Италианската република и Комисията от името на Общността. Италианската република и Комисията се оправомощени да парафират споразумението от името на Общността. ЕЦБ участва пълноценно в преговорите, като съгласието ѝ е необходимо по въпроси от нейната компетентност. Италианската република и Комисията представят проект на споразумението на Икономическия и финансов комитет (ИФК) за становище.
Член 4
След парафиране на споразумението, Комисията има право да сключи споразумението от името на Общността, освен ако ИФК или ЕЦБ не изразят мнение, че споразумението следва да бъде внесено в Съвета.
Член 5
Адресати на настоящото решение са Италианската република, Комисията и ЕЦБ.
Съставено в Брюксел на 26 ноември 2009 година.
ENTSCHEIDUNG DES RATES
vom 26. November 2009
zum Standpunkt der Europäischen Gemeinschaft hinsichtlich der Neuverhandlung der Währungsvereinbarung mit der Republik San Marino
(2009/904/EG)
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, insbesondere auf Artikel 111 Absatz 3,
auf Empfehlung der Kommission,
nach Anhörung der Europäischen Zentralbank,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Mit der Einführung des Euro ist die Zuständigkeit für Währungs- und Wechselkursfragen auf die Gemeinschaft übergegangen.
(2)
Der Rat beschließt die Modalitäten für die Aushandlung und den Abschluss von Vereinbarungen im Zusammenhang mit Währungs- oder Wechselkursfragen.
(3)
Die Italienische Republik hat am 29. November 2000 im Namen der Gemeinschaft eine Währungsvereinbarung mit der Republik San Marino geschlossen.
(4)
In seinen Schlussfolgerung forderte der Rat am 10. Februar 2009 die Kommission auf, zu prüfen, ob die bestehenden Vereinbarungen funktionieren und ob die Obergrenzen für die Ausgabe von Münzen erhöht werden sollten.
(5)
In der Mitteilung „Bericht über die Währungsvereinbarungen mit Monaco, San Marino und Vatikanstadt“ gelangte die Kommission zu dem Schluss, dass die bestehende Währungsvereinbarung mit der Republik San Marino geändert werden sollte, um die Beziehungen der Gemeinschaft mit den Ländern, mit denen eine Währungsvereinbarung besteht, einheitlicher zu gestalten.
(6)
Die Währungsvereinbarung mit der Republik San Marino sollte daher so bald wie möglich neu verhandelt werden, damit die neuen Regelungen am 1. Januar 2010 zusammen mit den neuen Regelungen zu den Modalitäten für die Einführung von Euro-Münzen in Kraft treten können; diese wurden in der Empfehlung der Kommission vom 19. Dezember 2008 zu gemeinsamen Leitlinien für die nationalen Seiten und die Ausgabe von für den Umlauf bestimmten Euro-Münzen (1) festgelegt, die vom Rat in seinen Schlussfolgerungen vom 10. Februar 2009 gebilligt wurden -
FOLGENDE ENTSCHEIDUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Die Italienische Republik informiert die Republik San Marino über die Notwendigkeit, die zwischen der Italienischen Republik im Namen der Europäischen Gemeinschaft und der Republik San Marino geschlossene Währungsvereinbarung (nachstehend „Vereinbarung“ genannt) so bald wie möglich neu zu verhandeln, und bietet ihr die Neuverhandlung der einschlägigen Bestimmungen an.
Artikel 2
Die Gemeinschaft strebt bei der Neuverhandlung der Vereinbarung mit der Republik San Marino folgende Änderungen an:
a)
Die Vereinbarung wird zwischen der Gemeinschaft und der Republik San Marino geschlossen. Der Text der Vereinbarung kodifiziert die derzeitige Vereinbarung sowie deren Änderungen.
b)
Die Republik San Marino verpflichtet sich, durch direkte Umsetzung oder gleichwertige Schritte alle zweckdienlichen Maßnahmen zu treffen,
-
damit alle einschlägigen gemeinschaftlichen Rechtsvorschriften im Banken- und Finanzsektor, insbesondere über die Tätigkeiten der Institute und ihre Beaufsichtigung, anwendbar werden und
-
damit alle einschlägigen gemeinschaftlichen Rechtsvorschriften zur Verhinderung von Geldwäsche, Betrug und Fälschung von Bargeld oder bargeldlosen Zahlungsmitteln, zu Medaillen und Münzstücken und zur statistischen Berichterstattung anwendbar werden.
Die Republik San Marino stellt sicher, dass alle einschlägigen gemeinschaftlichen Rechtsvorschriften im Banken- und Finanzsektor in ihrem Hoheitsgebiet vor dem 1. Januar 2015 umgesetzt werden. Im Anhang der Vereinbarung werden die Fristen für die Verabschiedung solcher Maßnahmen im Einzelnen aufgeführt.
c)
Die Methode zur Bestimmung der für San Marino geltenden Obergrenze für die Ausgabe von Euro-Münzen wird geändert. Die neue Obergrenze umfasst einerseits einen festen, die Nachfrage auf dem Sammlermarkt deckenden Anteil, um exzessive numismatische Spekulationen mit Münzen aus der Republik San Marino zu vermeiden, und andererseits einen variablen Anteil, der der in der Republik Italien im Jahr n-1 pro Kopf ausgegebenen durchschnittlichen Anzahl von Münzen entspricht, die mit der Einwohnerzahl der Republik San Marino multipliziert wird.
d)
Zur Überwachung der Fortschritte bei der Umsetzung der Vereinbarung wird ein Gemeinsamer Ausschuss eingesetzt. Ihm gehören Vertreter der Republik San Marino, der Italienischen Republik, der Kommission und der EZB an. Der Gemeinsame Ausschuss kann den festen Anteil jährlich neu bestimmen, um der Inflation und den Entwicklungen auf dem Sammlermarkt Rechnung zu tragen. Er fasst Beschlüsse einstimmig. Der Gemeinsame Ausschuss gibt sich eine Geschäftsordnung.
e)
Die Euro-Münzen der Republik San Marino werden vom Instituto Poligrafico e Zecca dello Stato geprägt. Die Republik San Marino kann jedoch mit Zustimmung des Gemeinsamen Ausschusses auch eine andere, in der Prägung von Euro-Münzen erfahrene Münzprägeanstalt in der Europäischen Union mit der Prägung der Münzen beauftragen. Im Hinblick auf die Genehmigung des Gesamtvolumens der ausgegebenen Münzen durch die EZB wird das von der Republik San Marino ausgegebene Münzvolumen dem von der Republik Italien ausgegebene Münzvolumen hinzugerechnet.
f)
Für die Beilegung von Streitigkeiten im Zusammenhang mit der Vereinbarung ist der Gerichtshof der Europäischen Gemeinschaften zuständig.
Die Gemeinschaft und die Republik San Marino können den Gerichtshof anrufen, wenn sie der Ansicht sind, dass die jeweils andere Partei gegen eine Verpflichtung aus der Währungsvereinbarung verstoßen hat. Das Urteil des Gerichtshofs ist für die Parteien verbindlich, die innerhalb der vom Gerichtshof in seinem Urteil festgelegten Frist die erforderlichen Maßnahmen treffen, um dem Urteil nachzukommen. Versäumt es die Gemeinschaft oder die Republik San Marino, die notwendigen Maßnahmen zu treffen, um dem Urteil innerhalb dieser First nachzukommen, so kann die jeweils andere Partei die Vereinbarung fristlos kündigen.
Artikel 3
Die Verhandlungen mit der Republik San Marino werden von der Italienischen Republik und der Kommission im Namen der Gemeinschaft geführt. Die Italienische Republik und die Kommission sind befugt, die Vereinbarung im Namen der Gemeinschaft zu paraphieren. Die EZB wird in vollem Umfang an den Verhandlungen beteiligt und ihre Zustimmung ist in ihrem Zuständigkeitsbereich erforderlich. Die Italienische Republik und die Kommission legen den Entwurf der Vereinbarung dem Wirtschafts- und Finanzausschuss (WFA) zur Stellungnahme vor.
Artikel 4
Ab Paraphierung ist die Kommission berechtigt, die Vereinbarung im Namen der Gemeinschaft zu schließen, es sei denn der WFA oder die EZB sind der Ansicht, dass die Vereinbarung dem Rat vorgelegt werden sollte.
Artikel 5
Diese Entscheidung ist an die Italienische Republik, die Kommission und die EZB gerichtet.
Geschehen zu Brüssel am 26. November 2009.