31990R0386
L 042/6
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕИО) № 386/90 НА СЪВЕТА
от 12 февруари 1990 година
относно контрола върху износа на селскостопански продукти, за които са отпуснати възстановявания или други суми
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 43 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като има предвид, че съгласно член 8 от Регламент (ЕИО) № 729/70 на Съвета от 21 април 1970 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (3), последно изменен с Регламент (ЕИО) № 2048/88 (4), държавите-членки следва да предприемат мерки, с които да се уверят в действителността и правилното изпълнение на операциите, финансирани от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА) с цел предотвратяване или справяне с нередностите или възстановяване на суми, изгубени в резултат на нередности или небрежност;
като има предвид, че в своя специален доклад относно системата за изплащане на възстановявания при износ за селскостопанските стоки (5) и годишния отчет за финансовата 1987 г. (6), Сметната палата обръща внимание на редица недостатъци в някои държави-членки при контрола на селскостопанските стоки, за които се отпускат възстановявания или други суми при износ;
като има предвид, че организацията, която по принцип е в състояние да осигури най-добрите защитни мерки, без да налага икономически ограничения и създава административни разходи, надминаващи възможните приходи от финансите на Общността, е тази, която съчетава в себе си физическия контрол на износа и финансовите ревизии;
като има предвид, че с цел усъвършенстването и сближаването на мерките, предприемани от държавите-членки, е необходимо да се създаде система за контрол на Общността;
като има предвид, че системата за контрол трябва да се основава главно на физическите проверки на стоките на място по време на износа, включващи износа на стоки, извършван при опростена процедура, както и на проверката на досиета с молбите за плащане, осъществявана от разплащателните агенции; като има предвид, че последващият финансов контрол на фирмите-износителки от страна на компетентните органи се урежда от Регламент (ЕИО) № 4045/89 на Съвета от 21 декември 1989 г. относно контрола, осъществяван от държавите-членки, върху операции, формиращи част от системата за финансиране на направление „Гарантиране“ на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието, отменящ Директива 77/435/ЕИО (7);
като има предвид, че броят на физическите проверки, включително и случаите на лабораторен анализ при необходимост, трябва да се увеличи с оглед значението на селскостопанските възстановявания в рамките на бюджета на Общността,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ
Член 1
1. Настоящият регламент установява определени процедури за контрол с цел да се установи дали операциите, които отговарят на условията за отпускане на възстановявания и всички други суми по отношение на сделките за износ на стоки са били действително и правилно извършени.
2. По смисъла на настоящия регламент „стоки“ са всички продукти, по отношение на които сумите, посочени в параграф 1, се изплащат в съответствие с разпоредбите на Общността, приети в рамките на Общата селскостопанска политика.
Член 2
Държавите-членки извършват:
а)
физически проверки на стоките в съответствие с член 3 при приключване на митническите формалности за износ и преди издаването на разрешението за износ на съответните стоки въз основа на представените документи, потвърждаващи данните, съдържащи се в митническата декларация за износ; и
б)
проверка на досиета с исканията за извършване на плащанията в съответствие с член 4.
Член 3
1. Без да се засягат други специфични разпоредби, които изискват по-задълбочени проверки, физическите проверки, посочени в член 2, буква а), трябва:
а)
да се извършват под формата на проверки на място през определен интервал от време и без предварително предупреждение;
б)
във всички случаи да обхващат представителна извадка от не по-малко от 5 % от декларациите за износ, за които има подадени молби за отпускането на сумите, предвидени в член 1, параграф 1.
2. В съответствие с подробните правила, които следва да се регламентират съгласно процедурата, предвидена в член 6, процентът, посочен в параграф 1, буква б), се прилага за:
-
всяка митническа служба,
-
календарна година, и
-
продуктов сектор.
Съгласно същата процедура по изключение за някои конкретни случаи и периоди може да се определи и по-висок процент на финансовите проверки, надвишаващ 5 %, при наличието на обективни констатации за повишен риск от измама.
В този случай процентът, посочен в параграф 1, буква б), се приема за изпълнен за дадена митническа служба, когато предвид проверките, извършени в отделните конкретни случаи, е достигнат минимално предвиденият процент от 5 %за всички сектори, взети заедно, през съответната календарна година.
3. В случаите, когато обичайната визуална инспекция не е в състояние да установи дали стоките отговарят на описанието, дадено в номенклатурата на възстановяванията, и класификацията или качеството на стоките изискват много точна информация за техните съставки, митническите власти потвърждават описанието на стоките според естеството на продукта, като проверяват органолептичните му свойства или чрез физическа проверка, която включва дори предоставянето на стоките за анализ в специално оборудвани за целта лаборатории.
4. Проверките, посочени в настоящия член, се извършват, без да се засягат други мерки, които митническите власти могат да предприемат, за да гарантират, че стоките напускат митническата територия в същото състояние като това, в което те са били при издаването на разрешителното за износ.
Член 4
Разплащателните агенции осъществяват, на базата на досиетата с молби за плащане и друга налична информация, особено въз основа на документацията, свързана с износа и наблюденията на митническите служби, документален контрол върху всички елементи на тези досиета, служещи при изплащането на съответната сума.
Член 5
Държавите-членки предприемат стъпки за координиране на мерките по контрола, прилагани за отделни икономически субекти, а също така и за систематизиране на данните от проверките, предвидени в членове 3 и 4 и в Регламент (ЕИО) № 4045/89.
Координираните мерки по контрола се осъществяват по инициатива или искане на членовете на Комисията или митническите власти, извършващи физическите проверки на стоките, или на компетентните органи, отговарящи за контрола на досиетата с молбите за отпускане на плащанията или последващия финансов контрол.
Член 6
Разпоредбите, необходими за прилагането на настоящия регламент, се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 26 от Регламент (ЕИО) № 2727/75 (8) или, според случая, съгласно съответните разпоредби на регламентите относно общата организация на пазарите.
Те могат да се отнасят по-специално до:
-
метода за изчисляване на минималния процент, посочен в член 3, параграф 1, буква б), и по-специално подробните условия и/или изключения от същия по отношение на някои специфични случаи,
-
стоките, които следва да бъдат представени за анализ съгласно член 3, параграф 3,
-
координацията на мерките по контрола между компетентните органи на държавите-членки и службите на Комисията.
Член 7
1. В съответствие с процедурата, предвидена в член 6, се приемат преходни разпоредби, отнасящи се до прилагането на член 3, параграфи 1 и 2.
2. Преди 1 януари 1992 г. Комисията представя на Съвета доклад за напредъка в прилагането на настоящия регламент и в светлината на натрупания опит предлага изменения в системата за контрол, предвидена в настоящия регламент.
Член 8
Настоящият регламент влиза в сила от датата на публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави- членки.
Съставено в Брюксел на 12 февруари 1990 година.
*****
VERORDNUNG (EWG) Nr. 386/90 DES RATES
vom 12. Februar 1990
über die Kontrolle bei der Ausfuhr landwirtschaftlicher Erzeugnisse, für die Erstattungen oder andere Zahlungen geleistet werden
DER RAT DER EUROPÄISCHEN
GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft, insbesondere auf Artikel 43,
auf Vorschlag der Kommission (1),
nach Stellungnahme des Europäischen Parlaments (2),
in Erwägung nachstehender Gründe:
Nach Artikel 8 der Verordnung (EWG) Nr. 729/70 des Rates vom 21. April 1970 über die Finanzierung der gemeinsamen Agrarpolitik (3), zuletzt geändert durch die Verordnung (EWG) Nr. 2048/88 (4), treffen die Mitgliedstaaten die erforderlichen Maßnahmen, um sich zu vergewissern, daß die durch den Europäischen Ausrichtungs- und Garantiefonds für die Landwirtschaft (EAGFL) finanzierten Maßnahmen tatsächlich und ordnungsgemäß durchgeführt worden sind, um Unregelmässigkeiten zu verhindern und zu ahnden sowie die infolge von Unregelmässigkeiten oder Versäumnissen abgeflossenen Beträge wiedereinzuziehen.
In seinem Sonderbericht über das System zur Zahlung der Ausfuhrerstattungen für landwirtschaftliche Erzeugnisse (5), sowie in seinem Jahresbericht zum Haushaltsjahr 1987 (6) hat der Rechnungshof bei einigen Mitgliedstaaten Unzulänglichkeiten bei der Kontrolle der Zahlung der Erstattungen oder sonstigen Beträge festgestellt.
Eine Kombination von Kontrollen der Waren und der Buchführung bietet grundsätzlich die besten Garantien und verursacht gegenüber dem für die Gemeinschaftsfinanzen zu erwartenden Nutzen weder zu grosse Zwänge für die Wirtschaft noch zu hohe Kosten für die Verwaltung.
Im Interesse einer Verbesserung und Harmonisierung der von den Mitgliedstaaten getroffenen Maßnahmen erscheint die Einführung einer gemeinschaftlichen Kontrollregelung erforderlich.
Eine solche Kontrollregelung muß auf Warenstichproben bei der Ausfuhr, auch im Rahmen des vereinfachten Verfahrens, und auf die Überprüfung der Zahlungsanträge durch die Zahlstellen gestützt sein. Die nachträglichen Buchprüfungen bei den betreffenden Unternehmen durch die zuständigen Stellen sind in der Verordnung (EWG) Nr. 4045/89 des Rates vom 21. Dezember 1989 über die von den Mitgliedstaaten vorzunehmende Prüfung der Maßnahmen, die Bestandteil des Finanzierungssystems des Europäischen Ausrichtungs- und Garantiefonds für die Landwirtschaft, Abteilung Garantie, sind, und zur Aufhebung der Richtlinie 77/435/EWG (7) geregelt.
Die Häufigkeit der Warenkontrollen und gegebenenfalls des Einsatzes von Testlabors muß angesichts des Anteils der Agrarerstattungen am Gemeinschaftshaushalt erhöht werden -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
(1) Diese Verordnung regelt die Kontrollen, die erforderlich sind, um festzustellen, ob die Vorgänge, die zur Zahlung der Ausfuhrerstattungen und anderen Beträge im Zusammenhang mit der Ausfuhr berechtigen, tatsächlich stattgefunden haben und ob sie vorschriftsgemäß durchgeführt worden sind.
(2) Waren im Sinne dieser Verordnung sind Erzeugnisse, für die aufgrund von Gemeinschaftsbestimmungen im Rahmen der gemeinsamen Agrarpolitik Zahlungen nach Absatz 1 gewährt werden.
Artikel 2
Die Mitgliedstaaten nehmen folgende Kontrollen vor:
a) Warenkontrolle gemäß Artikel 3 bei Erfuellung der Ausfuhrzollförmlichkeiten und vor Überlassung zur Ausfuhr anhand der Unterlagen der Ausfuhranmeldung und
b) Überprüfung der Unterlagen der Zahlungsanträge gemäß Artikel 4.
Artikel 3
(1) Unbeschadet besonderer Vorschriften, nach denen eine weitergehende Kontrolle erforderlich ist,
a) erfolgt die Warenkontrolle nach Artikel 2 Buchstabe a) durch häufige, unangemeldete Stichproben;
b) müssen die Warenstichproben in jedem Fall eine repräsentative Auswahl von mindestens 5 v. H. der Ausfuhranmeldungen umfassen, bei denen die Gewährung von Beträgen nach Artikel 1 Absatz 1 beantragt wurde.
(2) Nach Maßgabe der nach dem Verfahren des Artikels 6 festzulegenden Bestimmungen gilt der in Absatz 1 Buchstabe b) genannte Kontrollsatz
- je Zollstelle,
- je Kalenderjahr und
- je Erzeugnissektor.
Nach demselben Verfahren kann für bestimmte Fälle für eine begrenzte Zeit ausnahmsweise ein höherer Kontrollsatz als 5 v. H. festgesetzt werden, wenn eine erhöhte Betrugsgefahr objektiv festgestellt wurde.
In diesem Fall gilt der in Absatz 1 Buchstabe b) genannte Kontrollsatz für eine Zollstelle als eingehalten, wenn dort ein Kontrollsatz von mindestens 5 v. H. für alle Erzeugnissektoren zusammen in dem Kalenderjahr unter Einbeziehung der in den bestimmten Fällen durchgeführten Kontrollen erreicht wurde.
(3) Lässt sich die Übereinstimmung der Ware mit ihrer Bezeichnung im Erstattungsverzeichnis bei der Sichtkontrolle nicht feststellen und erfordert ihre Klassifizierung oder Qualität eine sehr genaue Kenntnis der Warenbestandteile, so überprüfen die Zollbehörden die Warenbezeichnung je nach Art der Ware mit Hilfe anderer Sinnesorgane oder physisch, gegebenenfalls auch durch Analysen in hierfür besonders ausgerüsteten Laboratorien.
(4) Die Kontrolle nach diesem Artikel erfolgt unbeschadet der Maßnahmen, welche die Zollbehörden treffen, damit die Waren das Zollgebiet im gleichen Zustand wie zum Zeitpunkt der Überlassung zur Ausfuhr verlassen.
Artikel 4
Die Erstattungsstellen überprüfen sämtliche für die betreffende Zahlung maßgebenden Teile der Zahlungsanträge anhand der zugehörigen Unterlagen und anderer vorliegender Informationen, insbesondere anhand der Ausfuhrpapiere und der Vermerke der Zollstellen.
Artikel 5
Die Mitgliedstaaten sorgen für die Koordinierung der bei ein und demselben Unternehmen stattfindenden Kontrollen, die die Nachprüfungen gemäß Artikel 3 und 4 der Verordnung (EWG) Nr. 4045/89 miteinander verbinden.
Diese koordinierten Kontrollen erfolgen auf Veranlassung oder Antrag der Kommissionsdienststellen oder der Zollstellen, welche die Warenkontrolle durchführen, oder der zuständigen Stellen, welche die Zahlungsanträge überprüfen oder die nachträgliche Buchprüfung vornehmen.
Artikel 6
Die Durchführungsbestimmungen zu dieser Verordnung werden nach dem Verfahren des Artikels 26 der Verordnung (EWG) Nr. 2727/75 (1) bzw. des entsprechenden Artikels der anderen Verordnungen über gemeinsame Marktorganisationen erlassen.
Sie können insbesondere folgendes betreffen:
- Berechnung des in Artikel 3 Absatz 1 Buchstabe b) genannten Mindestkontrollsatzes und Einzelbestimmungen und/oder Ausnahmen hierzu bei besonderen Situationen;
- die Waren, bei denen nach Artikel 3 Absatz 3 eine Analyse vorzunehmen ist;
- Abstimmung der Kontrollen zwischen den zuständigen Dienststellen der Mitgliedstaaten und der Kommission.
Artikel 7
(1) Nach dem Verfahren des Artikels 6 werden Übergangsmaßnahmen zu Artikel 3 Absätze 1 und 2 erlassen.
(2) Die Kommission legt dem Rat vor dem 1. Januar 1992 einen Bericht über den Stand der Anwendung dieser Verordnung vor und schlägt anhand der gewonnenen Erfahrungen gegebenenfalls Änderungen der in dieser Verordnung festgelegten Kontrollregelung vor.
Artikel 8
Diese Verordnung tritt am Tag ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Geschehen zu Brüssel am 12. Februar 1990.