31995R2869
L 303/33
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 2869/95 НА КОМИСИЯТА
от 13 декември 1995 година
относно таксите, събирани от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайн)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 г. относно търговската марка на Общността (1), изменен с Регламент (ЕО) № 3288/94 (2), и по-специално член 139 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2868/95 на Комисията от 13 декември 1995 г. за прилагане на Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета относно търговската марка на Общността (3),
като има предвид, че член 139, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета (наричан по-долу „регламентът“) предвижда процедурата за събиране на таксите да се приема в съответствие с процедурата, предвидена в член 141 от регламента;
като има предвид, че член 139, параграф 1 от регламента предвижда в правилата за таксите да бъдат определени размерът и начинът на заплащането им;
като има предвид, че член 139, параграф 2 от регламента предвижда размерът на таксите да бъде определен до стойност, чрез която да се гарантира балансираността на бюджета на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайн), по принцип;
като има предвид, че въпреки това в началната фаза от дейността на службата може да се постигне такъв баланс само когато бъде отпусната субсидия от общия бюджет на Европейските общности съгласно член 134, параграф 3 от регламента;
като има предвид, че основната такса за заявяване на търговска марка на Общността включва сумата, която службата трябва да заплати на всяка централна служба по индустриална собственост в държавите-членки за всяко проучване, извършено от тези служби съгласно член 39, параграф 4 от регламента;
като има предвид, че за да се осигури необходимата гъвкавост, председателят на службата (наричан по-долу „председателят“), трябва да бъде упълномощен, с някои изключения, да определи размера на таксите, които се събират от службата за извършените от нея услуги, таксите за достъп до базата данни на службата, както и за предоставянето на данни от нея в машинночитаема форма, както и да установи таксите за публикуването ѝ;
като има предвид, че с оглед улесняване заплащането на таксите и дължимите суми, председателят е упълномощен да разрешава начини на заплащане, които допълват изрично предвидените в настоящия регламент;
като има предвид, че е подходящо таксите и разноските, които се събират от службата, да бъдат определени в същата валутна единица, както валутата, в която е съставен бюджетът на службата;
като има предвид, че бюджетът на службата е определен в екю;
като има предвид, че следователно определянето на размерите в екю предотвратява несъответствията, които могат да възникнат при разликите във валутния курс;
като има предвид, че плащанията в брой се извършват във валутата на държавата-членка, където е седалището на службата;
като има предвид, че мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на комитета, създаден съгласно член 141 от регламента,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Общи положения
В съответствие с настоящия регламент се събират следните такси:
а)
таксите, дължими на службата, предвидени в регламента и в Регламент (ЕО) № 2868/95;
б)
сумите, определени от председателя съгласно член 3, параграфи 1 и 2.
Член 2
Такси, предвидени в регламента и в Регламент (ЕО) № 2868/95
Таксите, които се събират от службата по реда на член 1, буква а), са следните:
(в екю)
1.
Основна такса за заявяване на индивидуална марка (член 26, параграф 2; правило 4, буква а)
975
2.
Такса за всеки клас стоки и услуги, надвишаващи три за индивидуална марка (член 26, параграф 2; правило 4, буква б)
200
3.
Основна такса за заявяване на колективна марка (член 26, параграф 2 и член 64, параграф 3; правило 4, буква а) и правило 42)
1 675
4.
Такса за всеки клас стоки или услуги, надвишаващи три за колективна марка (член 26, параграф 2 и член 64, параграф 3; правило 4, буква б) и правило 42)
400
5.
Такса за възражения (член 42, параграф 3; правило 18, параграф 1)
350
6.
Такса за промяна в представянето на търговска марка (член 140, параграф 2 и член 44, параграф 2; правило 13, параграф 2)
200
7.
Основна такса за регистрация на индивидуална марка (член 45; правило 23, параграф 1, буква а)
1 100
8.
Такса за всеки клас стоки и услуги, надвишаващи три за индивидуална марка (член 45; правило 23, параграф 1, буква б)
200
9.
Основна такса за регистрация на колективна марка (член 45 и член 64, параграф 3; правило 23, параграф 1, буква а) и правило 42)
2 200
10.
Такса за всеки клас стоки и услуги, надвишаващи три за колективна марка (член 45 и член 64, параграф 3; правило 23, параграф 1, буква б) и правило 42)
400
11.
Допълнителна такса за закъснение при плащане на такса за регистрация (член 140, параграф 2, точка 2; правило 23, параграф 3)
25 %
от забавената такса за регистрация, но не повече от 750
12.
Основна такса за подновяване на индивидуална марка (член 47, параграф 1; правило 30, параграф 2, буква а)
2 500
13.
Такса за всеки клас стоки и услуги, надвишаващи три за индивидуална марка (член 47, параграф 1; правило 30, параграф 2, буква б)
500
14.
Основна такса за подновяване на колективна марка (член 47, параграф 1 и член 64, параграф 3; правило 30, параграф 2, буква а) и правило 42)
5 000
15.
Такса за всеки клас стоки и услуги, надвишаващи три за колективна марка (член 47, параграф 1 и член 64, параграф 3; правило 30, параграф 2, буква б) и правило 42)
1 000
16.
Допълнителна такса за закъсняло плащане на такса за подновяване или за късно подаване на искане за подновяване (член 47, параграф 3; правило 30, параграф 2, буква в)
25 %
от забавената такса за подновяване, но не повече от 1 500
17.
Такса за подаване на молба за отмяна или недействителност (член 55, параграф 2; правило 39, параграф 2)
700
18.
Такса за подаване на жалба (член 59; правило 49, параграф 1)
800
19.
Такса за възстановяване на права (restitutio in integrum) (член 78, параграф 3)
200
20.
Такса за преобразуване на марката в заявка за национална марка (член 109, параграф 1; правило 45, параграф 2)
200
21.
Такса за записване на регистрация на изцяло или частично прехвърляне на търговска марка на Общността (член 24 и член 140, параграф 2, точка 4; правило 31, параграфи 4 и 8)
200
за всяко внасяне, но когато са подадени множество искания за една и съща заявка или по едно и също време, не повече от 1 000
22.
Такса за регистриране на изцяло или частично прехвърляне на търговска марка на Общността (член 140, параграф 2, точка 4; правило 31, параграф 4)
200
за всяка регистрация, но когато са подадени множество искания за една и съща заявка или по едно и също време, не повече от 1 000
23.
Такса за регистрация на лицензионно или друго право по отношение на търговската марка на Общността (член 140, параграф 2, точка 5; правило 33, параграф 1) или за регистрация на лицензионно или друго право по отношение на регистрацията на търговска марка на Общността (член 140, параграф 2, точка 6; правило 33, параграф 4):
а)
даване на лицензия
б)
прехвърляне на лицензия
в)
създаване на право in rem
г)
прехвърляне на право in rem
д)
отнемане на право на ползване
200
за всяка регистрация, но когато са подадени множество искания за една и съща заявка или по едно и също време, не повече от 1 000
24.
Такса за заличаване на вписването на лицензионно или друго право (член 140, параграф 2, точка 7; правило 35, параграф 3)
200
за всяка отмяна, но когато са подадени множество искания за една и съща заявка или по едно и също време, не повече от 1 000
25.
Такса за изменяне на регистрацията на търговска марка на Общността (член 140, параграф 2, точка 8; правило 25, параграф 2)
200
26.
Такса за издаване на заверено копие от заявката за търговска марка на Общността (член 140, параграф 2, точка 12; правило 89, параграф 5), препис от сертификат за регистрация (член 140, параграф 2, точка 3; правило 24, параграф 2) или извлечение от регистъра (член 140, параграф 2, точка 9; правило 84, параграф 6):
а) незаверено копие или извлечение
10
б) заверено копие или извлечение
30
27.
Такса за проверка на документацията (член 140, параграф 2, точка 10, № 10; правило 89, параграф 1)
30
28.
Такса за издаване на копие от документите (член 140, параграф 2, точка 11, № 11; правило 89, параграф 5):
а) незаверено копие
10
б) заверено копие
30
плюс за всяка следваща страница над 10
1
29.
Такса съобщаване на информация, съдържаща се в документацията (член 140, параграф 2, точка 13; правило 90)
10
плюс за всяка следваща страница над 10
1
30.
Такса за преразглеждане на размера на определените за възстановяване процесуални разноски (член 140, параграф 2, точка 14; правило 94, параграф 4)
100
Член 3
Такси, определени от председателя
1. Председателят определя размера на събираните суми за всички услуги, извършвани от службата, различни от посочените в член 2.
2. Председателят определя размера на дължимите суми за публикации в бюлетина за търговски марки на Общността и Официалният вестник на службата, както и в други периодични издания на службата.
3. Размерът на сумите се определя в екю.
4. Размерът на сумите, определени от председателя по реда на параграфи 1 и 2, се публикува в Официалния вестник на службата.
Член 4
Падеж за изплащане за такси и дължими суми
1. Таксите и дължимите суми, за които падежът не е посочен в регламента или в Регламент (ЕО) № 2868/95, се дължат на датата на получаване на искането за извършване на услугата, на която съответства дължимата такса или сума.
2. Председателят може да реши да не извърши споменатите в параграф 1 услуги в зависимост от авансовото изплащане на съответните такси или суми.
Член 5
Плащане на такси и дължими суми
1. Таксите и дължимите суми на службата се изплащат:
а)
чрез банков превод по сметка на службата,
б)
чрез доставка или връчване на чекове, платими на службата, или
в)
в брой.
2. Председателят може да разреши начини на плащане, различни от посочените в параграф 1, по-специално чрез депозити по текущи сметки на службата.
3. Решенията, взети по реда на параграф 2, се публикуват в Официалния вестник на службата.
Член 6
Валути
1. Плащанията чрез банкови преводи по сметка на службата, посочени в член 5, параграф 1, буква а), чрез доставка или връчване на чекове, посочени в член 5, параграф 1, буква б) или друг начин на плащане, разрешен от председателя по реда на член 5, параграф 2, се извършват в екю.
2. Плащанията в брой, предвидени в член 5, параграф 1, буква в), се извършват във валутата на държавата-членка, където е седалището на службата. Председателят определя съответната стойност на тази валута в екю въз основа на действащите валутни курсове, по фиксинга на Комисията за всеки ден, публикуван в Официален вестник на Европейските общности съгласно Регламент (ЕО) № 3320/94 на Съвета (4).
Член 7
Обстоятелства, отнасящи се до плащането
1. За всяко плащане трябва да бъде посочено името на лицето, извършващо плащането, и информация, позволяваща на службата да установи веднага целта на плащането. По-специално трябва да бъде посочена следната информация:
а)
когато се извършва плащане на такса за подаване на заявка, целта на плащането, а именно „такса за заявяване“;
б)
когато се извършва плащане на такса за регистрация, номера на заявката, въз основа на която се иска регистрация, и целта на плащането а именно „такса за регистрация“.
в)
когато се извършва плащане на такса за възражение, номерът на заявката и името на заявителя на търговска марка на Общността, срещу когото се внася възражение, целта на плащането, а именно „такса за възражение“;
г)
когато се извършва плащане на такса за отмяна или недействителност, номера на молбата за регистрация и името на притежателя на търговска марка на Общността, срещу когото е насочена молбата, както и целта на плащането, а именно „такса за отмяна“ или „такса за недействителност“.
2. Когато целта на плащането не е установена незабавно, службата изисква от лицето, извършващо плащането, да я уведоми писмено за целта на плащането в посочен от нея срок. Когато лицето не изпълни изискването в подходящ срок, се приема, че не е извършено плащане. Изплатената сума се връща.
Член 8
Дата, на която се приема, че е извършено плащането
1. Датата, на която се счита, че е извършено плащане на службата, е, както следва:
а)
в случаите, предвидени в член 5, параграф 1, буква а), датата, на която сумата в брой или банковият превод са действително постъпили по сметка на службата;
б)
в случаите, предвидени в член 5, параграф 1, буква б), датата на получаване на чека от службата, при условие че чекът е готов за плащане;
в)
в случаите, предвидени в член 5, параграф 1, буква в), датата на получаване на сумата в брой.
2. Когато председателят разреши, в съответствие с разпоредбите на член 5, параграф 2, други начини за плащане на таксите, освен предвидените в член 5, параграф 1, той определя също така и датата, на която се приема, че е било извършено плащането.
3. Когато съгласно разпоредбите на параграфи 1 и 2 не е прието, че е било извършено плащане до изтичане на срока, за който е било дължимо, се счита, че този срок е бил спазен, когато пред службата е представено доказателство, че лицето, извършило плащането:
а)
в държавата-членка, в срока, в който е трябвало да се извърши плащането:
i)
е извършило плащането чрез банкова институция;
ii)
е дало надлежно нареждане на банката да прехвърли сумата; или
iii)
е изпратило по пощата или по друг начин писмо с посочен в него адрес на службата и съдържащо чек по смисъла на член 5, параграф 1, буква б), при условие че чекът е готов за плащане;
и -
б)
е изплатило допълнителна такса в размер на 10 % от съответната/ите такса/и, но не повече от 200 ECU; не се дължи допълнителна такса, когато са изпълнени условията на буква а) не по-късно от 10 дни преди изтичането на срока за плащане.
4. Службата може да изиска от лицето, извършило плащането, да представи доказателство за датата, на която са изпълнени условията по параграф 3, буква а), и когато това се изисква, да заплати допълнителната такса, предвидена в параграф 3, буква б), в определен от нея срок. В случай че лицето не изпълни това изискване или доказателството е недостатъчно, или не е заплатило допълнителната такса в надлежен срок, се счита, че не е бил спазен срокът за плащане.
Член 9
Недостатъчност на изплатената сума
1. Срокът за плащане се счита по принцип за спазен, само когато цялата дължима сума е изплатена в надлежен срок. Когато таксата не е изплатена в пълен размер, изплатената част от сумата се връща след изтичането на срока за плащане.
2. Службата може обаче, когато това е възможно в рамките на оставащото време до изтичане на срока, да даде възможност на лицето да изплати липсващата сума или когато счете това за основателно, да не вземе под внимание липсващи суми в малък размер, без да се накърняват правата на лицето, извършващо плащането.
Член 10
Възстановяване на незначителни суми
1. Когато за покриване на такса или дължима сума е надвнесена някаква част, надвнесената част не се възстановява, когато размерът ѝ е незначителен и засегнатата страна не е поискала това изрично. Председателят определя кое се приема за незначителен размер.
2. Решенията по параграф 1 се публикуват в Официалния вестник на службата.
Член 11
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 13 декември 1995 година.
VERORDNUNG (EG) Nr. 2869/95 DER KOMMISSION vom 13. Dezember 1995 über die an das Harmonisierungsamt für den Binnenmarkt (Marken, Muster und Modelle) zu entrichtenden Gebühren
DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 40/94 des Rates vom 20. Dezember 1993 über die Gemeinschaftsmarke (1), geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 3288/94 (2), insbesondere auf Artikel 139,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 2868/95 der Kommission vom 13. Dezember 1995 zur Durchführung der Verordnung (EG) Nr. 40/94 des Rates über die Gemeinschaftsmarke (3),
in Erwägung nachstehender Gründe:
Gemäß Artikel 139 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 40/94, nachstehend "die Verordnung" genannt, wird die Gebührenordnung nach dem in Artikel 141 der Verordnung vorgesehenen Verfahren angenommen.
Gemäß Artikel 139 Absatz 1 der Verordnung bestimmt die Gebührenordnung insbesondere die Höhe der Gebühren und die Art und Weise, wie sie zu entrichten sind.
Gemäß Artikel 139 Absatz 2 der Verordnung ist die Höhe der Gebühren so zu bemessen, daß die Einnahmen hieraus grundsätzlich den Ausgleich des Haushaltsplans des Harmonisierungsamts für den Binnenmarkt (Marken, Muster und Modelle), nachstehend "das Amt" genannt, gewährleisten.
In der Anlaufphase des Amts ist ein Ausgleich nur möglich, wenn das Amt einen Zuschuß gemäß Artikel 134 Absatz 3 der Verordnung aus dem Gesamthaushalt der Europäischen Gemeinschaften erhält.
Die Grundgebühr für die Anmeldung einer Gemeinschaftsmarke enthält auch den Betrag, den das Amt gemäß Artikel 39 Absatz 4 der Verordnung jeder Zentralbehörde für den gewerblichen Rechtsschutz der Mitgliedstaaten für jeden Recherchenbericht zu zahlen hat.
Um die erforderliche Flexibilität zu gewährleisten, ist der Präsident des Amts (nachstehend "der Präsident") zu ermächtigen, unter bestimmten Voraussetzungen die Preise für Leistungen des Amts, für den Zugang zur Datenbank des Amts und für den Erhalt des Inhalts dieser Datenbank in maschinenlesbarer Form sowie für die Publikationen des Amtes zu bestimmen.
Um eine mühelose Zahlung der Gebühren und Preise zu ermöglichen, ist der Präsident zu ermächtigen, auch andere als die in dieser Verordnung ausdrücklich vorgesehenen Zahlungsarten zuzulassen.
Die Gebühren und Preise sollten in derselben Rechnungseinheit festgelegt werden, in der der Haushalt des Amts aufgestellt wird.
Der Haushalt des Amts wird in Ecu aufgestellt.
Durch die Festsetzung der Beträge in Ecu werden etwaige Unterschiede durch Wechselkursschwankungen vermieden.
Barzahlungen sollten in der Währung des Mitgliedstaats möglich sein, in dem das Amt seinen Sitz hat.
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des mit Artikel 141 der Verordnung eingesetzten Ausschusses -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Allgemeines
Nach Maßgabe dieser Verordnung werden erhoben:
a) die gemäß der Verordnung und der Verordnung (EG) Nr. 2868/95 an das Amt zu entrichtenden Gebühren;
b) die vom Präsidenten nach Artikel 3 Absätze 1 und 2 festgesetzten Preise.
Artikel 2
Gebühren nach Maßgabe der Verordnung und der Verordnung (EG) Nr. 2868/95
Die nach Artikel 1 Buchstabe a) an das Amt zu entrichtenden Gebühren werden wie folgt festgesetzt:
PLATZ FÜR EINE TABELLE
Artikel 3
Vom Präsidenten festgesetzte Preise
(1) Der Präsident setzt die Beträge fest, die für andere als die in Artikel 2 genannten Leistungen des Amts zu entrichten sind.
(2) Der Präsident setzt außerdem die Beträge fest, die für das Blatt für Gemeinschaftsmarken, für das Amtsblatt und für sonstige Veröffentlichungen des Amts zu entrichten sind.
(3) Die Höhe der Beträge wird in Ecu festgesetzt.
(4) Die Höhe der Preise, die vom Präsidenten gemäß den Absätzen 1 und 2 festgesetzt worden sind, wird im Amtsblatt des Amts veröffentlicht.
Artikel 4
Fälligkeit der Gebühren und Preise
(1) Gebühren und Preise, deren Fälligkeit sich nicht aus der Verordnung oder der Verordnung (EG) Nr. 2868/95 ergibt, werden mit dem Eingang des Antrags auf Vornahme der entgeltlichen Leistung fällig.
(2) Der Präsident kann davon absehen, die Leistungen nach Absatz 1 von der vorherigen Zahlung der entsprechenden Gebühren oder Preise abhängig zu machen.
Artikel 5
Zahlung der Gebühren und Preise
(1) Die an das Amt zu zahlenden Gebühren und Preise sind zu entrichten:
a) durch Einzahlung oder Überweisung auf ein Bankkonto des Amts,
b) durch Übergabe oder Übersendung von Schecks, die auf das Amt ausgestellt sind, oder
c) durch Barzahlung.
(2) Der Präsident kann andere als die in Absatz 1 genannten Zahlungsarten zulassen, insbesondere mit Hilfe laufender Konten beim Amt.
(3) Entscheidungen des Präsidenten gemäß Absatz 2 werden im Amtsblatt des Amtes veröffentlicht.
Artikel 6
Währungen
(1) Zahlungen durch Einzahlung oder Überweisung auf ein Bankkonto nach Artikel 5 Absatz 1 Buchstabe a), durch Übergabe oder Übersendung von Schecks nach Artikel 5 Absatz 1 Buchstabe b) oder mittels jeder anderen Zahlungsart, die der Präsident nach Artikel 5 Absatz 2 zugelassen hat, sind in Ecu zu leisten.
(2) Barzahlungen gemäß Artikel 5 Absatz 1 Buchstabe c) sind in der Währung des Mitgliedstaats, in dem das Amt seinen Sitz hat, zu leisten. Der Präsident berechnet den Ecu-Gegenwert auf der Grundlage der jeweiligen Wechselkurse, die täglich von der Kommission festgelegt und gemäß Verordnung (EG) Nr. 3320/94 des Rates (4) im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften veröffentlicht werden.
Artikel 7
Zahlungsmodalitäten
(1) Jede Zahlung muß den Namen des Einzahlers und die notwendigen Angaben enthalten, die es dem Amt ermöglichen, den Zweck der Zahlung ohne weiteres zu erkennen. Insbesondere ist anzugeben:
a) bei der Zahlung der Anmeldegebühr der Zweck der Zahlung, d. h. "Anmeldegebühr",
b) bei Zahlung der Eintragungsgebühr das Aktenzeichen der Anmeldung, die der Eintragung zugrunde liegt, und der Zweck der Zahlung, d. h. "Eintragungsgebühr",
c) bei Zahlung der Widerspruchsgebühr das Aktenzeichen der Anmeldung und der Name des Anmelders der Gemeinschaftsmarke, gegen deren Eintragung Widerspruch eingelegt wird, und der Zweck der Zahlung, d. h. "Widerspruchsgebühr",
d) bei Zahlung der Gebühr für die Erklärung des Verfalls oder der Nichtigkeit die Nummer der Eintragung und der Name des Inhabers der Gemeinschaftsmarke, gegen die sich der Antrag richtet, und der Zweck der Zahlung, d. h. "Verfallsgebühr" oder "Nichtigkeitsgebühr".
(2) Ist der Zweck der Zahlung nicht ohne weiteres erkennbar, so fordert das Amt den Einzahler auf, innerhalb einer vom Amt bestimmten Frist diesen Zweck schriftlich mitzuteilen. Kommt der Einzahler der Aufforderung nicht fristgemäß nach, so gilt die Zahlung als nicht erfolgt. Der gezahlte Betrag wird zurückerstattet.
Artikel 8
Maßgebender Zahlungstag
(1) Als Tag des Eingangs einer Zahlung beim Amt gilt:
a) im Fall des Artikels 5 Absatz 1 Buchstabe a) der Tag, an dem der eingezahlte oder überwiesene Betrag auf einem Bankkonto des Amts tatsächlich gutgeschrieben ist;
b) im Fall des Artikels 5 Absatz 1 Buchstabe b) der Tag, an dem der Scheck beim Amt eingeht, sofern er eingelöst wird;
c) im Fall des Artikels 5 Absatz 1 Buchstabe c) der Tag des Eingangs der Barzahlung.
(2) Läßt der Präsident gemäß Artikel 5 Absatz 2 andere als in Artikel 5 Absatz 1 genannte Zahlungsarten zu, so bestimmt er auch den Tag, an dem diese Zahlungen als eingegangen gelten.
(3) Gilt eine Gebührenzahlung im Sinne der Absätze 1 und 2 erst nach Ablauf der Frist, innerhalb deren sie fällig war, als eingegangen, so gilt diese Frist als gewahrt, wenn gegenüber dem Amt nachgewiesen wird, daß der Einzahler
a) innerhalb der Zahlungsfrist in einem Mitgliedstaat
i) die Zahlung bei einer Bank veranlaßt hat oder
ii) einer Bank einen ordnungsgemäßen Überweisungsauftrag erteilt hat oder
iii) beim Postamt oder auf anderem Wege einen an das Amt gerichteten Brief mit einem Scheck im Sinne von Artikel 5 Absatz 1 Buchstabe b) aufgegeben hat, sofern dieser Scheck eingelöst wird, und
b) einen Zuschlag von 10 % der entsprechenden Gebühr(en), jedoch nicht mehr als 200 ECU, entrichtet hat; der Zuschlag entfällt, wenn eine der unter Buchstabe a) genannten Voraussetzungen spätestens zehn Tage vor Ablauf der Zahlungsfrist erfuellt wird.
(4) Das Amt kann den Einzahler auffordern nachzuweisen, an welchem Tag eine der in Absatz 3 Buchstabe a) genannten Voraussetzungen erfuellt worden ist, und gegebenenfalls den Zuschlag innerhalb einer vom Amt festgesetzten Frist nach Absatz 3 Buchstabe b) zu entrichten. Kommt der Einzahler dieser Aufforderung nicht nach, ist der Nachweis unzureichend oder wird der Zuschlag nicht fristgemäß entrichtet, so gilt die Zahlungsfrist als versäumt.
Artikel 9
Nicht ausreichender Gebührenbetrag
(1) Eine Zahlungsfrist gilt grundsätzlich nur dann als eingehalten, wenn der volle Gebührenbetrag rechtzeitig gezahlt worden ist. Ist die Gebühr nicht in voller Höhe gezahlt worden, so wird der gezahlte Betrag nach Ablauf der Zahlungsfrist erstattet.
(2) Das Amt kann jedoch, soweit es die laufende Frist erlaubt, dem Einzahler Gelegenheit geben, den fehlenden Betrag nachzuzahlen oder, wenn dies gerechtfertigt erscheint, geringfügige Fehlbeträge ohne Rechtsnachteil für den Einzahler unberücksichtigt lassen.
Artikel 10
Erstattung geringfügiger Beträge
(1) Zuviel gezahlte Gebühren oder Preise werden nicht zurückerstattet, wenn der überschüssige Betrag geringfügig ist und der Einzahler die Erstattung nicht ausdrücklich beantragt hat. Der Präsident bestimmt, was unter einem geringfügigen Betrag zu verstehen ist.
(2) Entscheidungen des Präsidenten nach Absatz 1 werden im Amtsblatt des Amtes veröffentlicht.
Artikel 11
Inkrafttreten
Diese Verordnung tritt am siebten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 13. Dezember 1995