РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 13 ноември 2007 година
за отмяна на Решение 1999/572/ЕО за вземането на мерки, предложени във връзка с антидъмпинговите действия по отношение на вноса на стоманени въжета и кабели от Китайската народна република, Унгария, Индия, Република Корея, Мексико, Полша, Южна Африка и Украйна
(2007/775/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 г. за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (1), и по-специално членове 8 и 9 от него,
след обсъждане с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
A. ПРЕДИШНИ РАЗСЛЕДВАНИЯ И СЪЩЕСТВУВАЩИ МЕРКИ
(1)
През август 1999 г. с Регламент (ЕО) № 1796/1999 (2) Съветът наложи окончателно антидъмпингово мито върху вноса на стоманени въжета и кабели с произход, inter alia, от Южна Африка.
(2)
През ноември 2005 г. след преразглеждане с оглед изтичане срока на действие в съответствие с член 11, параграф 2 от основния регламент Съветът реши с Регламент (ЕО) № 1858/2005 (3), че антидъмпинговите мерки върху вноса на разглеждания продукт с произход, inter alia, от Южна Африка следва да бъдат продължени.
(3)
С Решение 1999/572/ЕО от 13 август 1999 г. (4) Комисията прие доброволна ценова гаранция от южноафриканското дружество производител Scaw Metals Group Haggie Steel Wire Rope (наричано по-долу „Haggie“ или „дружеството“).
(4)
С Решение 1999/572/ЕО Комисията прие също доброволни ценови гаранции от следните дружества: Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd, Индия; Aceros Camesa SA de CV, Мексико, и Joint Stock Company Silur, Украйна. Комисията оттегли одобрението на доброволната ценова гаранция, предложена от Joint Stock Company Silur, Украйна, с Регламент (ЕО) № 1678/2003 (5). Срокът на действие на антидъмпинговите мерки по отношение на стоманени въжета и кабели с произход от Мексико изтече на 12 август 2004 г. (6) Комисията оттегли одобрението на доброволната ценова гаранция, предложена от Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd, с Решение 2006/38/ЕО от 22 декември 2005 г.
(5)
В резултат вносът в Общността на разглеждания продукт, произхождащ от Южна Африка и произведен от дружеството, и на вида продукт, обхванат от доброволната ценова гаранция („продукта, предмет на гаранцията“) бяха освободени от окончателните антидъмпингови мита.
(6)
В тази връзка следва да се отбележи, че някои видове стоманени въжета и кабели, понастоящем произвеждани от Haggie, бяха изключени от обхвата на гаранцията. Съответно тези стоманени въжета и кабели са обложени с антидъмпингово мито при внасянето им за свободно обращение в Общността.
Б. НАРУШЕНИЯ НА ДОБРОВОЛНАТА ЦЕНОВА ГАРАНЦИЯ
1. Задължения на дружеството по гаранцията
(7)
Предложената от дружеството доброволна ценова гаранция го задължава, inter alia, да изнася продукта, предмет на гаранцията, за Европейската общност над определени минимални вносни цени (МВЦ), както е заявено в гаранцията.
(8)
По-нататък в гаранцията дружеството потвърди, че освобождаването от антидъмпинговите мита, възможно благодарение на гаранцията, се обуславя от представянето пред митническите служби на Общността на „фактура по доброволната гаранция“. Освен това дружеството пое задължение да не издава такива фактури по доброволната гаранция при продажби на тези видове разглеждани продукти, които не са обхванати от доброволната ценова гаранция и които следователно се облагат с антидъмпингово мито. Дружеството потвърди също така, че издадените фактури по доброволната гаранция следва да съдържат информацията, посочена първо в приложението към Регламент (ЕО) № 1796/1999 и след това в приложението към Регламент (ЕО) № 1858/2005.
(9)
Условията на доброволната ценова гаранцията също така задължават дружеството да предоставя редовно на Комисията подробна информация под формата на тримесечни доклади за продажбите си в Европейската общност на разглеждания продукт. Тези доклади следва да включват продуктите, предмет на гаранцията, които са освободени от плащането на антидъмпингово мито, както и тези видове стоманени въжета и кабели, които не са обхванати от гаранцията и следователно се облагат с антидъмпингово мито при вноса им в Европейската общност.
(10)
Ясно е, че при представянето им посочените по-горе доклади за продажби следва да бъдат пълни, изчерпателни и точни във всяка подробност и че сделките следва да отговарят напълно на условията на гаранцията.
(11)
С цел осигуряване спазването на гаранцията дружеството поема задължението да позволява достъп до всички свои помещения за проверки на място, за да се потвърдят точността и верността на предоставените данни във въпросните тримесечни доклади, както и да предоставя всяка информация, която Комисията смята за необходима.
(12)
Следва да се отбележи, че дружеството вече получи предупредително писмо от службите на Комисията на 28 октомври 2003 г. за нарушаване на гаранцията посредством издаването на фактури по доброволната гаранция за продукти, които не са обхванати от гаранцията, но които все пак са предмет на антидъмпинговите мерки. В предупредителното писмо се заявява, че с оглед на особените обстоятелства, при които са извършени тези нарушения, не се предвижда оттегляне на одобрението на гаранцията, но същевременно се подчертава, че всяко следващо нарушение на гаранцията, дори и от по-маловажно естество, би затруднило Комисията да продължи одобрението на гаранцията, дадена от дружеството.
(13)
Във връзка с това от 5 февруари 2007 г. до 6 февруари 2007 г. бе проведена проверка на място в помещенията на дружеството в Южна Африка. Проверката на място обхвана периода от 1 януари 2004 г. до 31 декември 2006 г.
2. Резултати от проверката на място в дружеството
(14)
Проверката на място установи, че дружеството е издало в два случая фактури по доброволната гаранция (фактури по доброволната гаранция с номера 935515 и 935516) за продукти, които са предмет на антидъмпинговите мерки, но които не са обхванати от гаранцията. Следователно при вноса тези сделки са били незаконно освободени от плащането на антидъмпинговото мито.
(15)
Проверката на място установи, че в един случай дружеството не е преизчислило продажната цена за единица според условията за плащане. Липсата на това преизчисление за финансовите разходи, свързано с действителното време на плащането, е довела до продажна цена за единица под приложимата МВЦ.
(16)
Нещо повече, проверката на място установи, че неколкократно дружеството е издавало фактури по доброволната гаранция, които не отговарят на изискванията, посочени в приложението към Регламент (ЕО) № 1858/2005, като е включило изречението „За продажба офшор, да не се продава в Европейския съюз“.
(17)
Прегледът на фактурите по доброволната гаранция, издадени през периода, предмет на проверката на място, показа, че една сделка не е била включена в тримесечния доклад за продажби по доброволната гаранция, предоставен на Комисията. Нещо повече, беше установено, че дружеството е докладвало за сделки, които не са предвидени за освобождаване за свободно обращение в Общността, като за сделки, които са предвидени за освобождаване за свободно обращение в Общността. Проверката на място идентифицира също така и няколко сделки, обявени за транзитни продажби, но в действителност стоките са били освободени за свободно обращение в Общността. Освен това бяха открити несъответствия между тримесечните доклади за продажбите по доброволната гаранция и съответните фактури.
3. Причини за оттегляне на одобрението на доброволната гаранция
(18)
Фактът че дружеството е издало фактури по доброволната гаранция за разглеждания продукт, който не е предмет на гаранцията, и фактът че тези сделки са били освободени от плащането на антидъмпинговото мито, възползвайки се от право, запазено само за продукти, предмет на гаранцията, съставлява нарушение на доброволната гаранция.
(19)
Задължението на дружеството да спазва МВЦ за всички продажби на продуктите, предмет на гаранцията, не е спазено.
(20)
Издаването на фактури по доброволната гаранция, които не са в съответствие с приложението към Регламент (ЕО) № 1858/2005, за продажби на продукт, предмет на гаранцията, може да бъде объркващо за митническите власти и може да им попречи да контролират ефективно гаранцията, като по този начин тя става неприложима.
(21)
Фактите, изложени в съображение 17, водят до заключението, че тримесечните доклади за продажби по доброволната гаранция, предоставени от дружеството, са били непълни, неизчерпателни и неточни във всички подробности и следователно тези доклади не са били достатъчно благонадеждни, за да бъдат използвани за контролиране на гаранцията. Неспазването на изискванията за докладване също съставлява нарушение на доброволната гаранция.
4. Писмени изложения и изслушване
a) Липса на разбиране на условията на доброволната ценова гаранция
(22)
Дружеството потвърди в писменото си изложение, че са възникнали грешки при издаването на фактурите по доброволната гаранция и при съставянето на докладите по гаранцията поради липса на разбиране на техническите разпоредби на гаранцията, неправилен прочит на текста и/или пропуск да бъде консултиран от страна на дружеството. В неговото писмено изложение и по време на изслушването на 26 април 2007 г. беше също така заявено, че смени във висшия ръководен състав, както и преструктурирането на организацията са допринесли за липсата на разбиране на сложните изисквания на гаранцията.
(23)
Дружеството също така призна, че е получило предупредителното писмо от службите на Комисията на 28 октомври 2003 г. Въпреки това дружеството твърди, че никога не е получавало доклад от проверка, който според него е щял да отбележи конкретно направената грешка. Според дружеството фактът, че то не е било уведомено за конкретните грешки, също е допринесъл за пропуска му да промени начина си на съставяне на докладите по доброволната гаранцията или да подобри разбирането си за нейните условия.
(24)
В отговор на тези доводи следва да се отбележи, че на 18 септември 2003 г. дружеството е получило писмо от Комисията, в което подробно са посочени установените нарушения. В предупредителното писмо от 28 октомври 2003 г. нарушенията вече не се повтарят в подробности, а се правят позовавания на по-ранната кореспонденция между Комисията и дружеството.
(25)
Следва да се отбележи също така, че може да се е получило объркване при позоваването от страна на дружеството на доклад от проверка. Комисията не е провеждала проверка на място, преди да изпрати предупредителното писмо на 28 октомври 2003 г., тъй като нарушенията, довели до изпращането на предупредителното писмо, бяха установени на базата на документална проверка на докладите по доброволната гаранция. Комисията проведе проверка на място през май 2004 г., но тъй като тази проверка не доведе до по-нататъшни действия, не беше необходимо изпращане на писмо във връзка с нея до дружеството.
(26)
Освен това дружеството заяви по време на изслушването, че след проверката на място е преразгледало цялата си система на базата на коментарите, направени на място, с цел да въведе промените, необходими за изпълнение на изискванията на гаранцията.
(27)
Доводите, които дружеството изложи в своя защита относно липсата на разбиране от негова страна на условията на гаранцията, не променят виждането на Комисията, че дружеството не е спазило задълженията си по гаранцията. Трябва също така да се отбележи, че дружеството вече е получило предупредително писмо за нарушаване на доброволната гаранция в миналото и не е предприело мерките, необходими за предотвратяване възникването на нови нарушения на гаранцията. Липсата на разбиране на условията на гаранцията съставлява голям риск за задоволителния и надежден контрол по изпълнение на гаранцията.
б) Пропорционалност
(28)
По отношение на ценовото нарушение дружеството призна, че е имало такова в един случай, защото не е успяло да направи необходимите преизчисления на продажните цени във връзка със закъснение на плащането. Въпреки това дружеството твърди, че продажните цени при всички останали сделки са били в пълно съответствие с МВЦ. Освен това то твърди, че закъснението в плащането е възникнало в резултат на непредвидени обстоятелства, тъй като въпросният клиент обикновено предплаща за стоките, преди те да бъдат изпратени.
(29)
В отговор на тези аргументи следва да се отбележи, че в съответствие с дадената доброволна гаранция дружеството е поело задължението да гарантира, че нетната продажна цена за всички извършени продажби в обхвата на гаранцията съответстват или са над установените от нея МВЦ.
(30)
Освен това във връзка с въпроса за пропорционалността основният регламент не съдържа пряко или косвено изискване нарушаването на дадена гаранция да бъде свързано с минимален процент от продажбите или с минимален процент от МВЦ.
(31)
Този подход бе потвърден и от съдебната практика на Първоинстанционния съд, който постановява, че всяко нарушение на дадена гаранция е достатъчно основание за оттегляне на одобрението на гаранцията (7).
(32)
Съответно изложените от дружеството доводи по отношение на пропорционалността не променят виждането на Комисията, че е извършено нарушение на гаранцията и че одобрението на гаранцията следва да бъде оттеглено.
в) Добросъвестност на дружеството
(33)
Дружеството твърди, че при представянето на редовните си доклади пред Комисията е смятало, че те са пълни, изчерпателни и точни във всяка подробност.
(34)
Дружеството никога не се е опитвало да предостави невярна информация или да откаже предоставянето на поискана информация.
(35)
Дружеството също така подчерта както в писменото си изложение, така и по време на изслушването, че не е извлякло никаква полза от нарушенията на гаранцията, освен в два случая, и че грешките не са били извършени в рамките на план, целящ заобикалянето на действащите мерки.
(36)
Позовавайки се на посочените по-горе съображения следва да се отбележи, че не личи дружеството да е опитвало целенасочено да се възползва от неспазването на условията на гаранцията или от възпрепятстване на контрола. Въпреки това многократното допускане на грешките прави самия контрол на гаранцията неприложим.
В. ОТМЯНА НА РЕШЕНИЕ 1999/572/ЕО
(37)
С оглед на посоченото по-горе одобрение на гаранцията следва да бъде оттеглено и Решение 1999/572/ЕО на Комисията да бъде отменено. Съответно следва да бъде приложено окончателното антидъмпингово мито, наложено с член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1858/2005,
РЕШИ:
Член 1
Решение 1999/572/ЕО се отменя.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 13 ноември 2007 година.
BESCHLUSS DER KOMMISSION
vom 13. November 2007
zur Aufhebung des Beschlusses 1999/572/EG über die Annahme von Verpflichtungen im Rahmen der Antidumpingverfahren betreffend Einfuhren von Kabeln und Seilen aus Stahl mit Ursprung in der Volksrepublik China, Ungarn, Indien, der Republik Korea, Mexiko, Polen, Südafrika und der Ukraine
(2007/775/EG)
DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 384/96 des Rates vom 22. Dezember 1995 über den Schutz gegen gedumpte Einfuhren aus nicht zur Europäischen Gemeinschaft gehörenden Ländern (1), insbesondere auf die Artikel 8 und 9,
nach Anhörung des Beratenden Ausschusses,
in Erwägung nachstehender Gründe:
A. VORAUSGEGANGENE UNTERSUCHUNGEN UND GELTENDE MASSNAHMEN
(1)
Im August 1999 führte der Rat mit der Verordnung (EG) Nr. 1796/1999 (2) einen endgültigen Antidumpingzoll auf die Einfuhren von Kabeln und Seilen aus Stahl mit Ursprung unter anderem in Südafrika ein.
(2)
Nach einer Überprüfung wegen des bevorstehenden Außerkrafttretens der Maßnahmen („Auslaufüberprüfung“) gemäß Artikel 11 Absatz 2 der Grundverordnung wurden im November 2005 mit der Verordnung (EG) Nr. 1858/2005 des Rates (3) die geltenden Antidumpingmaßnahmen gegenüber Einfuhren der betroffenen Ware mit Ursprung unter anderem in Südafrika aufrechterhalten.
(3)
Mit dem Beschluss 1999/572/EG (4) nahm die Kommission eine Preisverpflichtung des südafrikanischen Unternehmens Scaw Metals Group Haggie Steel Wire Rope („Haggie“ oder „das Unternehmen“) an.
(4)
Mit dem Beschluss 1999/572/EG nahm die Kommission außerdem Preisverpflichtungen der folgenden Unternehmen an: Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd, Indien, Aceros Camesa SA de CV, Mexiko, und Joint Stock Company Silur, Ukraine. Mit der Verordnung (EG) Nr. 1678/2003 (5) widerrief die Kommission die Annahme der Verpflichtung von Joint Stock Company Silur, Ukraine. Die Antidumpingmaßnahmen gegenüber Kabeln und Seilen aus Stahl mit Ursprung in Mexiko traten am 12. August 2004 (6) außer Kraft. Mit dem Beschluss 2006/38/EG widerrief die Kommission die Annahme der Verpflichtung von Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd.
(5)
Die Einfuhren der von dem Unternehmen hergestellten betroffenen Ware mit Ursprung in Südafrika, die dem unter die Verpflichtung fallenden Warentyp entsprachen („unter die Verpflichtung fallende Ware“), wurden daher von den endgültigen Antidumpingzöllen befreit.
(6)
Zu beachten ist, dass bestimmte Typen von Kabeln und Seilen aus Stahl, die gegenwärtig von Haggie hergestellt werden, vom Geltungsbereich der Verpflichtung ausgenommen wurden. Für diese Kabel und Seile aus Stahl war mithin bei der Überführung in den zollrechtlich freien Verkehr in der Gemeinschaft der Antidumpingzoll zu entrichten.
B. VERLETZUNG DER VERPFLICHTUNG
1. Verpflichtungen des Unternehmens
(7)
Das Unternehmen darf gemäß der von ihm eingegangenen Verpflichtung unter anderem die unter die Verpflichtung fallende Ware nicht unter den in der Verpflichtung vereinbarten Mindesteinfuhrpreisen (MEP) in die Gemeinschaft ausführen.
(8)
Außerdem erkannte das Unternehmen in der Verpflichtung an, dass es, um in den Genuss der Befreiung von den Antidumpingzöllen zu kommen, den Zollbehörden der Gemeinschaft eine „Verpflichtungsrechnung“ vorlegen muss. Das Unternehmen verpflichtete sich ferner, keine solchen Verpflichtungsrechnungen für Verkäufe der Typen der betroffenen Ware auszustellen, die nicht unter die Verpflichtung, aber damit unter den Antidumpingzoll fallen. Das Unternehmen erklärte sich auch damit einverstanden, auf der Verpflichtungsrechnung die Informationen anzugeben, die zunächst im Anhang der Verordnung (EG) Nr. 1796/1999 und später im Anhang der Verordnung (EG) Nr. 1858/2005 aufgeführt wurden.
(9)
Wie in der Verpflichtung vereinbart, muss das Unternehmen der Kommission außerdem in Form eines vierteljährlichen Berichts regelmäßig detaillierte Angaben über seine Verkäufe der betroffenen Ware in die Europäische Gemeinschaft machen. Diese Berichte müssen Aufschluss geben über die unter die Verpflichtung fallenden Waren, für die eine Befreiung vom Antidumpingzoll gewährt wurde, und über die Typen von Kabeln und Seilen aus Stahl, die nicht unter die Verpflichtung fallen und für die dementsprechend bei der Einfuhr in die Europäische Gemeinschaft der Antidumpingzoll zu entrichten ist.
(10)
Es liegt auf der Hand, dass diese Umsatzberichte in allen Punkten vollständig und korrekt sein müssen und bei den Geschäften alle Bedingungen der Verpflichtung einzuhalten sind.
(11)
Um die Einhaltung der Verpflichtung zu gewährleisten, stimmte das Unternehmen außerdem Kontrollbesuchen vor Ort zur Überprüfung der Exaktheit und Richtigkeit der Angaben in den Vierteljahresberichten zu und verpflichtete sich, alle von der Kommission als notwendig erachteten Informationen vorzulegen.
(12)
Bereits am 28. Oktober 2003 hatte das Unternehmen ein Mahnschreiben der Kommissionsdienststellen wegen Verletzung der Verpflichtung erhalten, da es Verpflichtungsrechnungen für Waren ausgestellt hatte, die nicht unter die Verpflichtung, sondern unter die Antidumpingmaßnahmen fielen. In diesem Mahnschreiben teilte die Kommission mit, dass sie angesichts der besonderen Umstände dieser Verstöße nicht beabsichtige, die Verpflichtungsannahme zu widerrufen, gleichwohl werde es für die Kommission bei jeder weiteren, auch weniger gravierenden, Verletzung der Verpflichtung für die Kommission sehr schwierig, die Verpflichtungsannahme nicht zu widerrufen.
(13)
Am 5. und 6. Februar 2007 wurde in diesem Zusammenhang ein Kontrollbesuch in den Betrieben des Unternehmens in Südafrika durchgeführt. Die Kontrolle betraf den Zeitraum vom 1. Januar 2004 bis zum 31. Dezember 2006.
2. Ergebnisse des Kontrollbesuches im Unternehmen
(14)
Die Kontrolle ergab, dass das Unternehmen zweimal Verpflichtungsrechnungen (Rechnung Nr. 935515 und 935516) für Waren ausgestellt hatte, die den Antidumpingmaßnahmen, nicht aber der Verpflichtung unterliegen. Für diese Geschäfte wurde folglich eine widerrechtliche Befreiung von der Entrichtung des Antidumpingzolls bei der Einfuhr erlangt.
(15)
Der Kontrollbesuch ergab weiter, dass das Unternehmen es in einem Fall versäumte, den Stückverkaufspreis gemäß den Zahlungsbedingungen anzupassen. Diese unterlassene Kostenanpassung wegen Zahlungsverzug führte dazu, dass der Stückverkaufspreis unter dem anwendbaren MEP lag.
(16)
Des Weiteren wurde bei dem Kontrollbesuch festgestellt, dass das Unternehmen mehrfach Verpflichtungsrechnungen ausstellte, die nicht den Anforderungen des Anhangs der Verordnung (EG) Nr. 1858/2005 entsprachen, da sie den Satz „For sale offshore, not to be sold within the European Union“ enthielten.
(17)
Die Prüfung der Verpflichtungsrechnungen, die in dem Zeitraum ausgestellt wurden, auf den sich der Kontrollbesuch bezog, zeigte, dass ein Geschäft nicht im vierteljährlich vorzulegenden Umsatzbericht für die Kommission aufgeführt war. Außerdem wurde festgestellt, dass das Unternehmen Geschäfte, die Waren betrafen, die nicht für die Überführung in den zollrechtlich freien Verkehr in der Gemeinschaft bestimmt waren, so meldete als sei dies der Fall. Es wurden ferner mehrere Geschäftsvorgänge ermittelt, die als Durchfuhren deklariert waren, bei denen die Waren jedoch in Wirklichkeit in den zollrechtlich freien Verkehr in der Gemeinschaft übergeführt wurden. Außerdem wurden Diskrepanzen zwischen den vierteljährlichen Berichten und den entsprechenden Rechnungen festgestellt.
3. Gründe für den Widerruf der Verpflichtungsannahme
(18)
Die Tatsache, dass das Unternehmen Verpflichtungsrechnungen für betroffene Waren ausstellte, die nicht unter die Verpflichtung fielen, und dass diese Geschäfte in den Genuss der Befreiung vom Antidumpingzoll kamen, auf die nur ein Anspruch für unter die Verpflichtung fallende Waren bestand, stellt eine Verletzung der Verpflichtung dar.
(19)
Das Unternehmen ist der Auflage, bei allen Verkäufen der unter die Verpflichtung fallenden Ware den MEP einzuhalten, nicht nachgekommen.
(20)
Die Ausstellung von Verpflichtungsrechnungen, die nicht den Vorgaben des Anhangs der Verordnung (EG) Nr. 1858/2005 entsprechen, kann für die Zollbehörden verwirrend sein und dazu führen, dass diese die Einhaltung der Verpflichtung nicht mehr wirksam kontrollieren können und dass die Verpflichtung nicht mehr praxisgerecht ist.
(21)
Die unter Randnummer 17 aufgeführten Sachverhalte haben zu dem Schluss geführt, dass die von dem Unternehmen vorgelegten vierteljährlichen Berichte nicht in allen Punkten vollständig und korrekt und damit für die Überwachung der Verpflichtung nicht zuverlässig genug waren. Auch die Nichterfüllung der Berichtspflicht stellt eine Verletzung der Verpflichtung dar.
4. Schriftliche Stellungnahmen und Anhörung
a) Mangelndes Verständnis der Verpflichtung
(22)
In seiner schriftlichen Stellungnahme räumte das Unternehmen Fehler bei der Ausstellung der Verpflichtungsrechnungen und der Abfassung der Berichte ein, die auf mangelndes Verständnis der technischen Bestimmungen der Verpflichtung, eine fehlerhafte Textauslegung und/oder eine fehlende Konsultation des Textes zurückzuführen seien. Ferner wurde in der schriftlichen Stellungnahme und bei der Anhörung am 26. April 2007 vorgebracht, Änderungen in der Firmenleitung und die Umstrukturierung des Unternehmens hätten dazu beigetragen, dass man Schwierigkeiten gehabt habe, die komplexen Anforderungen der Verpflichtung zu verstehen.
(23)
Das Unternehmen bestätigte ferner den Eingang des Mahnschreibens der Kommissionsdienststellen am 28. Oktober 2003. Es machte jedoch geltend, es habe nie einen Kontrollbericht erhalten, von dem es annahm, dass er Aufschluss über den Fehler geben würde. Das Unternehmen argumentierte, dass man es nicht auf die Fehler hingewiesen habe, habe auch dazu beigetragen, dass es seine Vorgehensweise bei der Erarbeitung der Berichte nicht geändert und die Verpflichtung nicht besser verstanden habe.
(24)
Dazu ist anzumerken, dass das Unternehmen am 18. September 2003 ein Schreiben der Kommission erhielt, in dem die festgestellten Verstöße eingehend erläutert wurden. Im Mahnschreiben vom 28. Oktober 2003 wurden die Verstöße nicht mehr im Einzelnen wiederholt, es wurde vielmehr auf die Vorkorrespondenz zwischen der Kommission und dem Unternehmen verwiesen.
(25)
Möglicherweise liegt hinsichtlich des von dem Unternehmen angesprochenen Kontrollberichts ein Missverständnis vor. Vor Übersendung des Mahnschreibens vom 28. Oktober 2003 führte die Kommission keinen Kontrollbesuch durch; die Verstöße, die Anlass für das Mahnschreiben waren, wurden vielmehr auf der Grundlage der Berichte festgestellt. Die Kommission führte im Mai 2004 eine Kontrolle durch, da diese jedoch keine weiteren Maßnahmen nach sich zog, war es nicht nötig dem Unternehmen ein diesbezügliches Schreiben zu übermitteln.
(26)
Bei der Anhörung machte das Unternehmen auch geltend, es habe nach dem Kontrollbesuch sein gesamtes System auf der Grundlage der Anmerkungen vor Ort überprüft, um die für die Erfüllung der Verpflichtung notwendigen Änderungen vorzunehmen.
(27)
Die von dem Unternehmen vorgebrachten Argumente in Bezug auf das mangelnde Verständnis der Verpflichtung ändern nichts an der Auffassung der Kommission, dass das Unternehmen die Verpflichtung nicht erfüllt hat. Es ist ferner zu beachten, dass Haggie bereits ein Mahnschreiben wegen Verletzung der Verpflichtung erhalten hatte, es aber versäumte, die Maßnahmen zu ergreifen, die notwendig gewesen wären, um eine erneute Verletzung der Verpflichtung zu vermeiden. Das mangelnde Verständnis der Anforderungen der Verpflichtung stellt ein hohes Risiko in Bezug auf die Vollständigkeit und Zuverlässigkeit der Überprüfung der Verpflichtung dar.
b) Verhältnismäßigkeit
(28)
In Bezug auf die Beachtung des Mindestpreises räumte das Unternehmen einen Verstoß in einem Fall ein, der darauf zurückzuführen gewesen sei, dass es im Zusammenhang mit einem Zahlungsverzug die erforderliche Preisanpassung unterlassen habe. Es argumentierte jedoch, bei allen anderen Geschäftsvorgängen sei der MEP strikt eingehalten worden. Außerdem sei die verspätete Zahlung auf unvorhergesehene Umstände zurückzuführen gewesen, normalerweise zahle der betreffende Abnehmer nämlich im Voraus vor Versendung der Ware.
(29)
Dazu ist anzumerken, dass das Unternehmen in der Verpflichtung zugesagt hatte dafür zu sorgen, dass alle unter die Verpflichtung fallenden Verkäufe zu Nettoverkaufspreisen in Höhe des oder über dem in der Verpflichtung festgelegten MEP erfolgen würden.
(30)
Außerdem ist zur Frage der Verhältnismäßigkeit anzumerken, dass die Grundverordnung weder direkt noch indirekt ein Erfordernis beinhaltet, wonach die Verletzung einer Verpflichtung einen Mindestprozentsatz der Verkäufe oder des MEP betreffen muss.
(31)
Das hat auch das Gericht Erster Instanz bestätigt, das festgestellt hat, dass jede Verletzung einer Verpflichtung den Widerruf der Annahme der betreffenden Verpflichtung rechtfertigt (7).
(32)
Dementsprechend konnten die von dem Unternehmen vorgebrachten Argumente in Bezug auf die Verhältnismäßigkeit die Auffassung der Kommission, dass eine Verletzung der Verpflichtung vorlag und der Widerruf der Annahme eine angemessene Reaktion wäre, nicht entkräften.
c) Guter Glaube des Unternehmens
(33)
Das Unternehmen brachte vor, zum Zeitpunkt der Vorlage der regelmäßigen Berichte an die Kommission sei man der Meinung gewesen, diese seien in allen Punkten vollständig und korrekt.
(34)
Man habe nie versucht, unkorrekte Informationen aufzuführen oder angeforderte Informationen zurückzuhalten.
(35)
Das Unternehmen betonte in seiner schriftlichen Stellungnahme und bei der Anhörung auch, es habe, außer in zwei Fällen, keine Vorteile aus den Verletzungen der Verpflichtung gehabt und die Fehler seien nicht im Rahmen einer Umgehungsstrategie gemacht worden.
(36)
Unter Bezugnahme auf das oben Gesagte ist anzumerken, dass nicht festgestellt wurde, dass das Unternehmen bewusst versuchte, Nutzen aus der Nichteinhaltung der Verpflichtung oder der Vereitelung ihrer Überwachung zu ziehen. Das wiederholte Auftreten der Fehler macht die ordnungsgemäße Überwachung der Verpflichtung jedoch unmöglich.
C. AUFHEBUNG DES BESCHLUSSES 1999/572/EG
(37)
Aus den dargelegten Gründen sollte die Annahme der Verpflichtung widerrufen und der Beschluss 1999/572/EG aufgehoben werden. Dementsprechend sollte der mit Artikel 1 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1858/2005 eingeführte endgültige Antidumpingzoll gelten -
BESCHLIESST:
Artikel 1
Der Beschluss 1999/572/EG wird aufgehoben.
Artikel 2
Dieser Beschluss tritt am Tag nach seiner Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Brüssel, den 13. November 2007