РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 710/2009 НА КОМИСИЯТА
от 5 август 2009 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 889/2008 за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета във връзка с определянето на подробни правила относно биологичното производство на аквакултурни животни и морски водорасли
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета от 28 юни 2007 г. относно биологичното производство и етикетирането на биологични продукти и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 2092/91 (1), и по-специално член 11, член 13, параграф 3, член 15, параграф 2, член 16, параграф 1, член 16, параграф 3, букви а) и в), член 17, параграф 2, член 18, параграф 5, член 19, параграф 3, втора алинея, член 22, параграф 1, член 28, параграф 6, член 38, букви a), б) и в) и член 40 от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 834/2007, и по-специално с дял III от него, се определят основните изисквания по отношение на производството на аквакултурни животни и морски водорасли. Следва да се определят подробни правила за прилагането на тези изисквания чрез изменение на Регламент (ЕО) № 889/2008 на Комисията (2), с който се определят подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 834/2007.
(2)
В Съобщението на Комисията до Съвета и до Европейския парламент относно стратегията за устойчиво развитие на европейската аквакултура (3) е представено виждане за развитието на този сектор за десетгодишен период с цел създаването на стабилен отрасъл в селските и крайбрежните райони, осигуряващ алтернативни на риболовната промишленост възможности по отношение на продукти и работни места. В съобщението се изтъква потенциалът за биологично производство на аквакултури и изискването да бъдат разработени норми и критерии.
(3)
За да се гарантира еднакво разбиране, установените в член 2 от Регламент (ЕО) № 889/2008 определения следва да бъдат допълнени и коригирани, за да се избегнат неясноти и да се гарантира единното прилагане на правилата за биологично производство на аквакултурни животни и морски водорасли.
(4)
Водният район на отглеждане на биологичните морски водорасли и аквакултурни животни е от първостепенно значение за отглеждане на продукти, които са едновременно безопасни и висококачествени, при минимално въздействие върху водната околна среда. В законодателството на Общността относно качеството на водите и замърсителите в храните, включващо Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 г. за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите (4), Директива 2008/56/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 г. за създаване на рамка за действие на Общността в областта на политиката за морска среда (Рамкова директива за морска стратегия) (5), Регламент (ЕО) № 1881/2006 на Комисията от 19 декември 2006 г. за определяне на максимално допустимите количества на някои замърсители в храните (6), както и регламенти (ЕО) № 852/2004 (7), (ЕО) № 853/2004 (8) и (ЕО) № 854/2004 на Европейския парламент и на Съвета (9), се определят екологични цели по отношение на водите и се гарантира високо качество на храните. Следователно за производството на морски водорасли и аквакултури е целесъобразно да се изготви план за устойчиво управление, включващ конкретни мерки като намаляване на отпадъците.
(5)
Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 г. относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (10), Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 г. за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (11) и Директива 79/409/ЕИО на Съвета от 2 април 1979 г. относно опазването на дивите птици (12) следва да гарантират подходящо взаимодействие с околната среда, като се отчита въздействието на тези дейности върху екологичните цели по отношение на водите, формулирани съгласно директиви 2000/60/ЕО и 2008/56/ЕО. Следва да се предвидят разпоредби за изготвянето на оценка на въздействието върху околната среда, включваща най-добрия начин на приспособяване към заобикалящата среда и намаляване на възможните отрицателни последствия. Следва да се обърне внимание на факта, че тези оценки следва да гарантират, че биологичното производство на морски водорасли и аквакултурни животни, което е относително нова дейност в сравнение с биологичното земеделие, е не само екологично приемливо, но и в сравнение с другите възможности, е в най-голямо съответствие с широките обществени интереси и е едновременно устойчиво и съобразено с околната среда.
(6)
Специфичната характеристика на водата като разтваряща среда изисква производствените единици за биологични и небиологични аквакултури да бъдат подходящо отделени; следва да бъдат определени подходящи мерки за отделяне. Предвид променливото положение по отношение на сладководната и морската околна среда на цялата територия на Общността, за предпочитане е подходящите отстояния на отделяне да бъдат определени на равнището на държавите-членки, тъй като държавите-членки най-добре могат да се справят с въпроса за отделянето, като се има предвид разнородния характер на такива водни околни среди.
(7)
Отглеждането на морски водорасли може да има благоприятно въздействие в някои отношения, например отстраняване на излишните хранителни вещества, и може да улесни поликултурното отглеждане. Необходимо е да се вземат мерки срещу прекалено интензивното събиране на диворастящи морски водорасли, за да могат последните да се възстановят и за да се гарантира, че производството не оказва значително въздействие върху състоянието на околната водна среда.
(8)
Държавите-членки са изправени пред нарастващ дефицит при доставката на биологично произведени протеинови култури. В същото време вносът на биологично произведен протеинов фураж е недостатъчен, за да отговори на нуждите. Общата площ, на която се отглеждат биологично произведени протеинови култури, не е достатъчно голяма, за да задоволи потребностите от биологично произведени протеини. Следователно при определени условия следва да се разреши да се използва за храна протеинов фураж от парцели, които са в първата година от своя преходен период.
(9)
Като се има предвид ранният етап на развитие на биологичното производство на аквакултурни животни, няма достатъчни количества биологично отгледани животни за разплод. Следва да се предвидят разпоредби за въвеждане на небиологично отгледани животни за разплод и ювенилни екземпляри при някои условия.
(10)
При биологичното производство на аквакултурни животни следва да се гарантира задоволяване на видово специфичните потребности. В това отношение животновъдните практики, системите за управление и садковите системи следва да удовлетворяват изискванията за хуманно отношение към животните. Следва да се предвидят разпоредби за подходящото изграждане на клетки и мрежови заграждения в морето, както и за системи за отглеждане на сушата. С цел намаляване до минимум на вредителите и паразитите, както и за поддържане на високи стандарти за опазване на здравето на животните и хуманно отношение към тях, следва да се определи максимална посадка. Като се има предвид голямото разнообразие от видове със специфични потребности, следва да се определят специфични разпоредби.
(11)
Последните технически достижения доведоха до все по-широко използване на затворен тип рециркулационни системи за производство на аквакултури, като тези системи са зависими от външни ресурси и са енергоемки, но дават възможност за намаляване на изхвърляните отпадъци и предотвратяване на изпускането на животни. Поради принципа, че биологичното производство трябва да е възможно най-близо до природата, използването на такива системи в биологичното производство не следва да се разрешава преди да бъдат придобити повече знания. Използването в изключителни случаи следва да е възможно само за специфичните производствени условия в люпилни и разсадни и/или отрасни басейни.
(12)
Общите принципи за биологично производство в съответствие с разпоредбите на членове 4 и 5 от Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета се основават на адекватно разработване и управление на биологични процеси, основани на екологичните системи и използващи вътрешни за тези системи природни ресурси чрез методи, при които по-специално се прилагат аквакултурни практики, които съответстват на принципа за устойчива експлоатация на рибните ресурси. Те съдържат също така принципа за запазване на биоразнообразието на естествените водни екосистеми при производството на аквакултури. Иначе посочените принципи се основават на оценка на риска, както и на използване на предпазни и превантивни мерки, когато е целесъобразно. За тази цел следва да се уточни, че изкуственото индуциране на възпроизводството на аквакултурни животни чрез хормони и техните производни е несъвместимо с концепцията за биологично производство и с възприемането от страна на потребителите на произведените по биологичен път аквакултурни продукти, и че следователно такива вещества следва да не бъдат използвани при биологичното производство на аквакултури.
(13)
Фуражът за аквакултурни животни следва да отговаря на хранителните потребности, както и на здравното изискване фуражът с произход от даден вид да не бъде даван за храна на животни от същия вид, както е постановено в Регламент (ЕО) № 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 г. относно определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (13). Следователно е целесъобразно да бъдат определени специфични разпоредби за месоядни и немесоядни аквакултурни животни.
(14)
Суровините, използвани за фураж на биологично отглежданите хищни риби и ракообразни, следва да произхождат за предпочитане от устойчивата експлоатация на рибни ресурси, както е посочено в член 5, буква о) от Регламент (ЕО) № 834/2007 и съгласно определението в член 3, буква д) от Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството (14), или биологичен фураж, получен от източници на биологични аквакултури. Като се има предвид, че поради ранния етап на биологичното производство на аквакултури и на устойчивата експлоатация на рибни ресурси може да възникне недостиг на биологичен фураж или на фураж, получен от устойчиво експлоатирани рибни ресурси, следва да се предвидят разпоредби за използването на небиологичен фураж въз основа на Регламент (ЕО) № 1774/2002 на Европейския парламент и на Съвета (15), с който се установяват здравните правила относно материали от рибен произход, които могат да се използват при производството на аквакултури, и се предвижда забрана определени материали, получени от риби, отглеждани в стопанства, да бъдат давани за храна на отглеждани в стопанства риби от същия вид.
(15)
За целите на биологичното производство на аквакултурни животни и морски водорасли се разрешава при точно определени условия употребата на някои небиологични фуражни суровини, фуражни добавки и технологични спомагателни вещества. Въпросните нови продукти и вещества следва да бъдат разрешени в съответствие с член 16, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 834/2007. Въз основа на препоръката на специално сформираната експертна група (16) по въпросите на „Рибните фуражи и материалите за почистване в биологичното производство на аквакултури“, която заключи, че веществата, които вече са включени в приложение V и приложение VI към Регламент (ЕО) № 889/2008 и са разрешени за биологично животновъдство, следва да бъдат разрешени и за биологичното производство на аквакултури, и че някои вещества са абсолютно необходими за определени видове риби, тези вещества следва да бъдат добавени в приложение VI към посочения регламент.
(16)
Отглеждането на филтриращи двучерупчести мекотели може да има благоприятно въздействие върху качеството на крайбрежните води поради отстраняването на хранителни вещества от водите и може да улесни поликултурното отглеждане. Следва да бъдат определени специфични правила за мекотелите като се отчита фактът, че не се изисква допълнително хранене и следователно въздействието върху околната среда в това отношение би могло да е по-ниско, отколкото при другите клонове на производството на аквакултури.
(17)
Здравният мениджмънт на животните следва да се основава предимно върху превантивни методи. Предвидените в настоящия регламент мерки не следва да засягат Директива 2006/88/ЕО на Съвета от 24 октомври 2006 г. относно ветеринарномедицинските изисквания за аквакултури и продукти от тях и за предотвратяване и борба с някои болести по водните животни (17) в случай на ветеринарно лечение. При определени условия следва да бъдат разрешени някои вещества за почистване, обработка срещу обрастване и дезинфекциране на производственото оборудване и съоръжения. Употребата на вещества за дезинфекциране в присъствието на живи животни изисква особено внимание и мерки за безвредното прилагане на веществата. Такива вещества следва да бъдат разрешени в съответствие с член 16, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 834/2007. Въз основа на препоръката на специално сформираната експертна група тези вещества следва да бъдат включени в приложението.
(18)
Следва да бъдат определени специфични правила за ветеринарно лечение, които категоризират различните видове лечение и ограничават честотата на прилагане в случаите на алопатично лечение.
(19)
По време на манипулации и транспортиране на жива риба следва да се вземат предпазни мерки за удовлетворяване на физиологичните потребности на рибите.
(20)
Преходът към метода на биологично производство изисква адаптация на всички средства към биологичния метод в рамките на определен период. В зависимост от предишните производствени системи следва да бъдат определени конкретни периоди на преход.
(21)
Оказа се, че някои от приложенията към Регламент (ЕО) № 889/2007 съдържат грешки. Следва да бъдат предвидени разпоредби за поправка на грешките.
(22)
Следва да бъдат предвидени разпоредби за специфични изисквания за контрол, при които се отчитат особеностите на аквакултурите.
(23)
За да бъде улеснено преминаването към новите правила на Общността от страна на стопанствата, които вече произвеждат по биологичен начин съгласно национални или частни стандарти, следва да бъдат определени някои преходни мерки.
(24)
Биологичното производство на аквакултури е сравнително нова област на биологичното производство в сравнение с биологичното земеделие, където има дългогодишен опит на равнището на стопанствата. Като се има предвид растящият интерес на потребителите към биологично произведените продукти от аквакултури, преходът на единиците за производство на аквакултури към биологично производство вероятно ще продължи да нараства. Това скоро ще доведе до по-голям опит и технически познания. Освен това се очаква планираните научни изследвания да доведат до нови познания, по-специално относно садковите системи, необходимостта от небиологични фуражни съставки или посадката при някои биологични видове. Новите познания и техническия напредък, които се очаква да доведат до усъвършенстване на биологичното производство на аквакултури, следва да бъдат отразени в правилата за производство. Затова следва да се предвиди преразглеждане на сегашното законодателство с оглед на неговото изменение, където е целесъобразно.
(25)
Регламент (ЕО) № 889/2008 следва да бъде съответно изменен.
(26)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на регулаторния Комитет по биологично производство,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 889/2008 се изменя, както следва:
1.
В член 1, параграф 2 се заменя със следния текст:
„2. Настоящият регламент не се прилага за:
а)
животински видове, различни от посочените в член 7, и
б)
аквакултурни животни, различни от посочените в член 25а.
Дял II, дял III и дял IV се прилагат mutatis mutandis към такива продукти до приемането на подробни разпоредби за производството на тези продукти въз основа на Регламент (ЕО) № 834/2007.“
2.
Член 2 се изменя, както следва:
а)
буква е) се заменя със следното:
„е)
„производствена единица“ означава всички активи, използвани за производствения сектор, като например производствените помещения, парцелите земя, пасищата, площите за дейности на открито, сградите за животните, рибовъдните басейни, садковите системи за морски водорасли или аквакултурни животни, концесии на бреговата ивица или на морското дъно, помещенията за складиране на културите, растителните продукти, продуктите от морски водорасли, животинските продукти, суровините и всякакви други входни суровини, свързани с този конкретен производствен сектор;“
б)
след буква и) се добавят следните букви:
„й)
„затворен тип рециркулационно съоръжение за производство на аквакултури“ означава съоръжение, в което производството на аквакултури се осъществява в затворена среда на сушата или върху плавателен съд, включващо рециркулация на водата и зависещо от постоянното подаване на енергия от външен източник за стабилизиране на околната среда за аквакултурните животни;
к)
„енергия от възобновяеми източници“ означава енергия от възобновяеми неизкопаеми енергийни източници: вятърна, слънчева, геотермална енергия, енергия на вълните, енергия от приливи и отливи, водноелектрическа енергия, сметищен газ, газ от пречиствателни инсталации за отпадни води и биогазове;
л)
„люпилен басейн“ означава място за развъждане, излюпване и отглеждане през ранните жизнени стадии на аквакултурни животни, по-специално на риби и черупчести;
м)
„отрасен и/или разсаден басейн“ означава място, където се прилага система за междинно отглеждане между етапа на излюпване и етапа на угояване. Етапът на отглеждане в развъден басейн приключва в рамките на първата третина от производствения цикъл, с изключение на видовете, които са в процес на трансформация;
н)
„замърсяване“ в рамките на производството на аквакултури и морски водорасли означава пряко или непряко въвеждане в околната водна среда на вещества или енергия, съгласно определението в Директива 2008/56/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (18) и в Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (19), във водите, за които се отнася всяка съответна директива;
о)
„поликултурно отглеждане“ в рамките на производството на аквакултурни животни и морски водорасли означава отглеждането в една и съща производствена единица на два или повече видове, обикновено от различни трофични нива;
п)
„производствен цикъл“ в рамките на производството на аквакултури и морски водорасли означава жизнения цикъл на аквакултурно животно или морско водорасло от най-ранния жизнен стадий до добива;
р)
„местни видове“ в рамките на производството на аквакултурни животни и морски водорасли означава видовете, които не са чуждоземни или неприсъстващи в района съгласно Регламент (ЕО) № 708/2007 (20) на Съвета; видовете, включени в приложение IV към Регламент (ЕО) № 708/2007, могат да се смятат за местни видове.
с)
„посадка“ в рамките на производството на аквакултурни животни означава живото тегло на животните на кубичен метър вода във всеки момент по време на етапа на угояване, а при отглеждане на писиеви риби и скариди - теглото на квадратен метър от повърхността.
3.
В дял II се създава следната глава 1а:
„ГЛАВА 1а
Производство на морски водорасли
Член 6a
Обхват
В настоящата глава се определят подробни правила за производство по отношение на събирането и отглеждането на морски водорасли. Тя се прилага mutatis mutandis за производството на всички многоклетъчни морски водорасли или на фитопланктон и микроводорасли, предназначени за по-нататъшна употреба като фураж за аквакултурни животни.
Член 6б
Пригодност на водната среда и план за устойчиво управление
1. Дейностите се разполагат на места, които не се замърсяват от неразрешени за биологичното производство продукти или вещества или от замърсители, които биха изложили на риск биологичния характер на продуктите.
2. Производствените единици за биологично и небиологично производство се отделят по подходящ начин. Мерките за отделяне се основават на естественото местоположение, отделните водоразпределителни системи, отстоянията, приливните и отливните течения и разполагането на производствената единица за биологично производство по течението или срещу течението. Властите на държавите-членки могат да определят райони, които те смятат за неподходящи за биологично отглеждане на аквакултури или добив на морски водорасли, и могат също да определят минимални отстояния на отделяне между единиците за биологично и небиологично производство.
Когато са определени минимални отстояния на отделяне, държавите-членки предоставят тази информация на операторите, на другите държави-членки и на Комисията.
3. За всички нови дейности, кандидатстващи да бъдат признати за биологично производство и произвеждащи повече от 20 тона продукти от аквакултури годишно, се изисква съответстваща на производствената единица оценка на въздействието върху околната среда с цел установяване на условията на производствената единица и на нейната непосредствена околна среда, както и на вероятните последици от нейната експлоатация. Операторът представя оценката на въздействието върху околната среда пред надзорния или контролния орган. Съдържанието на оценката на въздействието върху околната среда се основава на приложение IV към Директива 85/337/ЕИО на Съвета (21). Ако производствената единица вече е била обект на еквивалентна оценка, разрешава се използването на последната за тази цел.
4. Операторът представя съответстващ на производствената единица план за устойчиво управление на производството на аквакултурни животни и на добива на морски водорасли.
Планът се актуализира ежегодно и включва подробно описание на екологичните последствия от дейността, необходимия мониторинг на околната среда и списък на мерките, които трябва да се предприемат с цел свеждане до минимум на отрицателните въздействия върху заобикалящата водна и сухоземна околна среда, включително, където е приложимо, количеството хранителни вещества, изпускани в околната среда за един производствен цикъл или за една година. В плана се отбелязват прегледите и ремонта на техническото оборудване.
5. Операторите на стопанска дейност за производство на аквакултурни животни и морски водорасли използват за предпочитане възобновяеми енергийни източници и рециклират материалите, а като част от плана за устойчиво управление те изготвят програма за намаляване на отпадъците, която да бъде въведена от началото на дейността. Където е възможно, използването на остатъчна топлина се ограничава до енергията от възобновяеми източници.
6. За добив на морски водорасли се прави еднократна оценка на биомасата в самото начало.
Член 6в
Устойчив добив на диворастящи морски водорасли
1. В производствената единица или в стопанството се води документална отчетност, която дава възможност на оператора да установи, а на надзорния или контролния орган - да провери и да се увери, че събиращите водорасли лица са доставили само диворастящи морски водорасли, добити в съответствие с Регламент (ЕО) № 834/2007.
2. Събирането на реколтата се извършва по такъв начин, че добитите количества да не оказват значително въздействие върху състоянието на околната водна среда. Предприемат се мерки за осигуряване на възстановяването на морските водорасли, като например техника на събиране на реколтата, минимални размери, възрастови групи, репродуктивни цикли или размери на оставащите водорасли.
3. Ако морските водорасли се добиват от съвместно използван или общ район на добив, се изисква наличието на документация, доказваща, че цялата реколта е в съответствие с изискванията на настоящия регламент.
4. По отношение на член 73б, параграф 2, букви б) и в) тази документация трябва да включва доказателства за устойчиво управление и за отсъствието на дългосрочно въздействие върху районите на добив.
Член 6г
Отглеждане на морски водорасли
1. При отглеждането на морски водорасли в морето се използват само хранителни вещества, естествено срещащи се в околната среда или произхождащи от биологичното производство на аквакултурни животни, за предпочитане разположено наблизо като част от система за поликултурно отглеждане.
2. При разположените на сушата съоръжения, където се използват външни източници на хранителни вещества, равнището на хранителни вещества в отпадните води е проверимо същото или по-ниско от това в постъпващата вода. Могат да се използват само хранителните вещества от растителен или минерален произход, които са включени в приложение I.
3. Посадката или интензивността на експлоатация се записват и чрез тях се поддържа екологичната цялост на околната водна среда, като се гарантира, че не се надвишава максималното количество морски водорасли, което околната среда може да поеме без отрицателни последствия.
4. Използваните за отглеждане на морски водорасли въжета и друго оборудване се използват повторно или се рециклират, когато е възможно.
Член 6д
Мерки срещу обрастването и почистване на производственото оборудване и съоръжения
1. Причиняващите биологично обрастване организми се отстраняват само с физически средства или ръчно и, където е уместно, се връщат в морето на разстояние от стопанството.
2. Почистването на оборудването и съоръженията се извършва с физически или механични средства. Когато това е незадоволително, могат да се използват само веществата, включени в раздел 2 от приложение VII.
4.
В член 21, параграф 2 се заменя със следното:
„2. До 20 % от общото средно количество на фуража, използван за храна на селскостопанските животни, може да произхожда от паша или коситба на постоянни пасища, парцели с многогодишни фуражни култури или протеинови култури, отглеждани съгласно принципите на биологичното управление върху земи, намиращи се в първата година от своя преход, при условие че те представляват част от самото земеделско стопанство и не са били част от единица за биологично производство на това стопанство през последните пет години. В случай, че се използват едновременно както фураж, произведен при преход към биологично производство, така също и фураж от парцели в първа година на преход, общият комбиниран процентен дял на тези два вида фураж не следва да надвишава максимално допустимите процентни дялове, определени в параграф 1.“
5.
В дял II се създава следната глава 2а:
„ГЛАВА 2а
Производство на аквакултурни животни
Раздел 1
Общи разпоредби
Член 25a
Обхват
В настоящата глава се определят подробни правила за производство по отношение на видовете риби, ракообразни, бодлокожи и мекотели, обхванати от приложение XIIIa.
Тя се прилага mutatis mutandis за зоопланктон, микроскопични ракообразни, ротатории, червеи и други водни животни, използвани като фураж.
Член 25б
Пригодност на водната среда и план за устойчиво управление
1. По отношение на настоящата глава се прилагат разпоредбите на член 6б, параграфи 1-5.
2. Мерките за борба и предпазване от хищниците, предприети съгласно Директива 92/43/ЕИО на Съвета (22) и националните разпоредби, се записват в плана за устойчиво управление.
3. Където е приложимо, при изготвяне на плановете за управление, се осъществява координация със съседните оператори по начин, който може да бъде проверен.
4. При производството на аквакултурни животни в рибовъдни басейни, резервоари или канали стопанствата се оборудват с филтриращи слоеве от естествени материали, с утаителни басейни, с биологични или с механични филтри за събиране на отпадните хранителни вещества, или използват морски водорасли и/или животни (двучерупчести и водорасли), които допринасят за подобряване на качеството на отпадната вода. Където е целесъобразно се извършва редовен мониторинг на отпадните води.
Член 25в
Едновременно производство на аквакултурни животни по биологичен и небиологичен начин
1. Компетентният орган може да разреши на люпилните басейни и отрасните и/или разсадните басейни да отглеждат едновременно в едно и също стопанство ювенилни екземпляри по биологичен и по небиологичен начин, при условие че има ясно физическо отделяне между производствените единици, както и отделна водоразпределителна система.
2. В случай на производство за угояване, компетентният орган може да разреши наличието на производствени единици за биологично и небиологично производство на аквакултурни животни в едно и също стопанство, при условие, че са спазени разпоредбите на член 6б, параграф 2 от настоящия регламент, и когато става въпрос за различни производствени фази и различни периоди за манипулация на аквакултурните животни.
3. Операторите поддържат писмени доказателства за прилагането на посочените в настоящия член разпоредби.
Раздел 2
Произход на аквакултурните животни
Член 25г
Произход на отглежданите по биологичен начин аквакултурни животни
1. Използват се местни видове и при развъждането се цели да се получат линии, които са по-приспособени към условията на отглеждане, с по-добро здравно състояние и по-добре усвояващи хранителните ресурси. На надзорния или контролния орган се предоставят писмени доказателства за техния произход и лечение.
2. Избират се видове, които могат да се отглеждат без да се причиняват значителни вреди на дивите популации.
Член 25д
Произход и управление на отглежданите по небиологичен начин аквакултурни животни
1. За развъдни цели или за подобряване на генетичния материал, когато липсват отгледани по биологичен начин аквакултурни животни, в стопанството могат да бъдат въведени уловени диви животни или аквакултурни животни, отгледани по небиологичен начин. Такива животни се отглеждат съгласно принципите на биологичното производство в продължение на най-малко три месеца преди да бъдат използвани за развъдни цели.
2. С цел угояване и когато липсват отгледани по биологичен начин ювенилни екземпляри от аквакултурни животни, в стопанството могат да бъдат въведени аквакултурни ювенилни екземпляри, отгледани по небиологичен начин. Най-малко последните две третини от продължителността на производствения цикъл се управляват съгласно принципите на биологичното производство.
3. Максималният процент на въведените в стопанството аквакултурни ювенилни екземпляри, отгледани по небиологичен начин, е: 80 % до 31 декември 2011 г., 50 % до 31 декември 2013 г. и 0 % до 31 декември 2015 г.
4. Събирането на ювенилни екземпляри диви аквакултурни животни с цел угояване се ограничава до следните специални случаи:
а)
естествено навлизане на личинки и ювенилни екземпляри от риба или ракообразни при пълненето на басейни, садкови системи и заграждения;
б)
млади екземпляри от европейска змиорка, при условие че в стопанството е въведен одобрен план за управление на змиорката и че изкуственото възпроизводство на змиорката продължава да бъде невъзможно.
Раздел 3
Животновъдни практики за аквакултурни животни
Член 25е
Общи правила за аквакултурни животни
1. Околната среда при отглеждане на аквакултурните животни се проектира по такъв начин, че аквакултурните животни, в съответствие със специфичните за вида им нужди:
а)
да разполагат с достатъчно пространство за осигуряване на доброто им състояние;
б)
да се отглеждат във вода с добро качество с достатъчно съдържание на кислород, и
в)
да се отглеждат при температурен и светлинен режим в съответствие с изискванията на вида и с оглед на географското местоположение;
г)
при сладководните риби видът на дъното да бъде възможно най-близък до естествените условия;
д)
при шарана дъното да бъде естествена почва.
2. Посадката е определена в приложение XIIIa по вид или група видове. При отчитане на влиянието на посадката върху доброто състояние на отглежданата риба, се наблюдава състоянието на рибата (като повреди по перките, други наранявания, темп на растеж, изразено поведение и общо здравно състояние) и качеството на водата.
3. Видът и конструкцията на водните садкови системи осигуряват скорост на потока и физикохимични показатели, които позволяват да се запази здравето и доброто състояние на животните и задоволяват поведенческите им нужди.
4. Садковите системи се проектират, разполагат и експлоатират по такъв начин, че да се сведе до минимум рискът от инциденти, свързани с изпускане на животни.
5. В случай на изпускане на риба или ракообразни трябва да се вземат подходящи мерки за намаляване на въздействието върху местната екосистема, включително повторно улавяне, където е уместно. Води се доказателствена документация.
Член 25ж
Специфични правила за водни садкови системи
1. Затвореният тип рециркулационни съоръжения за производство на аквакултурни животни са забранени, освен в люпилни, разсадни и/или отрасни басейни или за производството на видове, предназначени за фураж на отглеждани по биологичен начин животни.
2. Разположените на сушата единици за отглеждане на животни отговарят на следните условия:
а)
при проточните системи да има възможност за следене и регулиране на дебита и качеството на входящата и изходящата вода;
б)
върху най-малко пет процента от периметърната („границата суша-вода“) площ да има естествена растителност.
3. Разположените в морето садкови системи:
а)
се разполагат на места, където водният поток, дълбочината и скоростта на обмен на водните маси са достатъчни за намаляване до минимум на въздействието върху морското дъно и върху околните водни маси;
б)
имат клетки, чийто вид, конструкция и поддържане са подходящи за експлоатационните условия.
4. Изкуственото загряване или охлаждане на водата е разрешено само в люпилни, разсадни и/или отрасни басейни. На всички етапи от производството може да се използва природна вода от сондажи за загряване или охлаждане на водата.
Член 25з
Управление на аквакултурните животни
1. Манипулациите с аквакултурните животни се свеждат до минимум, извършват се най-внимателно и се използва подходящо оборудване и протоколи, за да се избегнат свързаните с манипулациите стрес и нараняване. С животните за разплод се извършват манипулации по такъв начин, че да се намалят до минимум нараняването и стресът, при необходимост с прилагане на упойващи средства. Операциите по сортиране се свеждат до минимално необходимите, така че да се гарантира хуманно отношение към рибата.
2. По отношение на използването на изкуствено осветление се прилагат следните ограничения:
а)
при използването на изкуствено осветление с цел удължаване на светлата част на денонощието не може да се надвишава максималната продължителност, която отговаря на етологичните нужди, географските условия и общото здравно състояние на отглежданите животни, като тази максимална продължителност не може да надвишава 16 часа дневно, освен за целите на размножаването;
б)
при смяната на светлината се избягват резки промени в светлинния интензитет, като се използват лампи с регулиране на светлинния поток или фоново осветление.
3. Разрешава се аерация с цел да се гарантира опазване на здравето на животните и хуманно отношение към тях при условие, че механичните аератори се захранват за предпочитане от възобновяеми енергийни източници.
Всяко такова използване се записва в производствената документация на производството на аквакултури.
4. Използването на кислород се разрешава само за приложения, свързани с ветеринарномедицински изисквания и критични периоди в производството или транспорта в следните случаи:
а)
изключителни случаи на повишение на температурата, понижение на атмосферното налягане или случайно замърсяване,
б)
случайни процедури по управление на стадото, като вземане на проби и сортиране,
в)
с цел да се осигури оцеляването на отглежданото стадо.
Води се доказателствена документация.
5. Техниките за умъртвяване трябва да привеждат рибата незабавно в безсъзнание и да я правят нечувствителна към болка. При избор на оптимални методи за умъртвяване трябва да се вземат предвид разликите в големината на уловената риба, вида на рибата и характеристиките на производствените обекти.
Раздел 4
Развъждане
Член 25и
Забрана на употребата на хормони
Забранява се употребата на хормони и производни на хормоните.
Раздел 5
Фуражи за риби, ракообразни и бодлокожи
Член 25й
Общи правила относно фуражите
Режимите на хранене се съставят при спазване на следните приоритети:
а)
здравето на животните;
б)
високо качество на продуктите, включително от гледна точка на хранителния състав, който трябва да осигурява високо качество на крайния продукт за консумация;
в)
слабо въздействие върху околната среда.
Член 25к
Специфични правила относно фуражите за хищни аквакултурни животни
1. При храненето на хищните аквакултурни животни се спазват следните приоритети относно източниците на фураж:
а)
биологични фуражни продукти с аквакултурен произход;
б)
рибено брашно и рибено масло от остатъци от биологични аквакултури;
в)
рибено брашно и рибено масло и съставки с рибен произход, получени от остатъци от рибa за консумация от човека, уловенa от устойчиво експлоатирани рибни ресурси;
г)
биологични фуражни суровини от растителен произход и от животински произход, изброени в приложение V, при спазване на посоченото в приложението ограничение.
2. При липса на посочения в параграф 1 фураж в рамките на преходен период до 31 декември 2014 г. могат да се използват рибено брашно и рибено масло от остатъци от небиологични аквакултури или остатъци от рибa, уловенa за консумация от човека. Този вид фуражна суровина не може да надвишава 30 % от дневната дажба.
3. Фуражната дажба може да включва максимално 60 % биологично произведени растителни продукти.
4. Във фуражната дажба за сьомга и пъстърва може да се използва астаксантин, получен предимно от биологични източници като отгледани по биологичен начин черупчести ракообразни, в границите на физиологичните потребности на рибите. При липса на биологични източници могат да се използват естествени източници на астаксантин (като дрожди Phaffia).
Член 25л
Специфични правила относно фуражите за някои аквакултурни животни
1. Аквакултурните животни, посочени в приложение XIIIa, раздел 6, раздел 7 и раздел 9, се хранят с естествена храна, намираща се във водоеми и езера.
2. При липса на достатъчни количества естествени фуражни ресурси в съответствие с параграф 1, може да се използва биологичен фураж от растителен произход, за предпочитане отгледан в самото стопанство, или морски водорасли. Операторите поддържат документални доказателства за необходимостта от използване на допълнителен фураж.
3. Когато естественият фураж се допълва с допълнителен фураж съгласно параграф 2, фуражната дажба на посочените в раздел 7 видове и на посочения в раздел 9 сиамски пангасий (Pangasius spp.) може да включва максимално 10 % рибено брашно или рибено масло, получено от устойчиво експлоатирани рибни ресурси.
Член 25м
Продукти и вещества, посочени в член 15, параграф 1, буква г), подточка iii) от Регламент (ЕО) № 834/2007
1. При биологичното производство на аквакултури могат да се използват фуражни суровини от животински и минерален произход само ако са изброени в приложение V.
2. Хранителни добавки, някои продукти, използвани при храненето на животните, и технологични спомагателни вещества могат да се използват, ако са изброени в приложение VI и ограниченията, определени там, са спазени.
Раздел 6
Специфични правила за мекотели
Член 25н
Район на отглеждане
1. Отглеждането на двучерупчести мекотели може да се извършва в същата водна зона като биологичното отглеждане на костни риби и на морски водорасли, в рамките на система за поликултурно отглеждане, която трябва да се документира в плана за устойчиво управление. Отглеждането на двучерупчести мекотели може да се извършва и в поликултура с коремоноги мекотели, например морски охлюви.
2. Биологичното производство на двучерупчести мекотели се извършва в райони, чиито граници се обозначават с пилони, поплавъци или други ясни означения, и при необходимост се задържат на едно място с помощта на мрежени торби, клетки или други изкуствени средства.
3. Стопанствата за биологично отглеждане на черупчести свеждат до минимум рисковете по отношение на видовете, чието опазване представлява интерес. Ако се използват мрежи срещу хищници, конструкцията на мрежите трябва да е такава, че да не позволява увреждане на водоплаващите птици.
Член 25о
Добив на индивиди за разплод
1. При условие че не се нанасят значителни щети на околната среда и ако е разрешено от местното законодателство, за двучерупчестите може да се използват индивиди за разплод от естествената среда извън границите на производствената единица, при условие че произхождат от:
а)
колонии, за които е малко вероятно да презимуват успешно или са в количества, надхвърлящи необходимото, или
б)
естествени колонии от черупчести индивиди за разплод, намиращи се върху колектори.
Води се документация за начина, мястото и времето на събиране на индивидите за разплод от естествената среда, за да се гарантира възможността за проследяването им до района на събиране.
Индивиди за разплод от неорганични люпилни басейни за двучерупчести може да се въвежда в единиците за биологично производство при спазването на следните максимални проценти: 80 % до 31 декември 2011 г., 50 % до 31 декември 2013 г. и 0 % до 31 декември 2015 г.
2. При тихоокеанската стрида, Crassostrea gigas, се отдава предпочитание на материал, който е резултат на селективно развъждане, за да се намали хвърлянето на хайвер в природата.
Член 25п
Управление
1. При производството се прилага посадка, която не надвишава посадката, прилагана при небиологично отглежданите черупчести в района. В зависимост от биомасата и с цел гарантиране на хуманно отношение към животните и високо качество на продукта се извършва сортиране, разреждане и коригиране на посадката.
2. Причиняващите биологично обрастване организми се отстраняват механично или ръчно и в зависимост от случая се връщат в морето далеч от стопанствата за отглеждане на черупчести. Черупчестите могат да се третират с варов разтвор еднократно по време на производствения цикъл с цел ограничаване на конкурентните обрастващи организми.
Член 25р
Правила за отглеждане
1. Отглеждането върху въжета за миди и другите методи, изброени в раздел 8 от приложение XIIIa, могат да се считат за отговарящи на условията за биологично производство.
2. Дънното отглеждане на мекотели е разрешено единствено когато не води до значително въздействие върху околната среда на местата за събиране и отглеждане. Доказателството за минимално въздействие върху околната среда се подкрепя от проучване и от доклад относно експлоатирания район, който операторът представя на надзорния или контролния орган. Докладът се добавя като отделна глава към плана за устойчиво управление.
Член 25с
Специфични правила за отглеждане на стриди
Разрешава се отглеждането в торби върху опорни конструкции. Тези или други конструкции, в които се намират стридите, се разполагат така, че да не образуват непрекъсната преграда по протежение на бреговата линия. Материалът се поставя внимателно върху леглата с оглед на приливните и отливните течения, за да се постигне оптимално производство. Производството трябва да отговаря на критериите, изброени в раздел 8 от приложение XIIIa.
Раздел 7
Профилактика на заболяванията и ветеринарно лечение
Член 25т
Общи правила относно профилактиката на заболяванията
1. В плана за здравния мениджмънт на животните съгласно член 9 от Директива 2006/88/ЕО се описват подробно практиките за биосигурност и профилактика на заболяванията, включително писмено споразумение за ветеринарномедицински консултации, съответстващи на производствената единица, с квалифицирани служби по опазване на здравето на аквакултурните животни, като тези служби посещават стопанството не по-малко от веднъж годишно и не по-малко от веднъж на две години при двучерупчестите.
2. Контейнерите, оборудването и съдовете щателно се почистват и дезинфекцират. Могат да се използват само продукти, изброени в раздели 2.1 и 2.2 от приложение VII.
3. По отношение на некултивирането:
а)
Компетентният орган определя необходимостта и подходящата продължителност на периода на некултивиране, който се прилага и се документира след всеки производствен цикъл в садковите системи в открити води в морето. Некултивирането се препоръчва и за други методи на производство, при които се използват резервоари, рибовъдни басейни и клетки;
б)
то не е задължително при отглеждането на двучерупчести мекотели;
в)
през периода на некултивиране клетката или другата конструкция, използвана за производство на аквакултурни животни, се изпразва, дезинфекцира и оставя празна преди повторното ѝ използване.
4. Където е приложимо, недоизяденият рибен фураж, изпражненията и мъртвите животни се отстраняват незабавно, за да се избегне рискът от значителни екологични щети по отношение на качеството на водата, да се намали рискът от заболявания и да се предотврати появата на насекоми или гризачи.
5. Ултравиолетова светлина и озон могат да се използват само в люпилни, разсадни и/или отрасни басейни.
6. За биологична борба с ектопаразитите се предпочита използването на риби чистачи.
Член 25у
Ветеринарно лечение
1. Когато, въпреки профилактичните мерки за осигуряване на доброто здравно състояние на животните в съответствие с член 15, параграф 1, буква е), подточка i) от Регламент (ЕО) № 834/2007, възникне здравен проблем, могат да се прилагат ветеринарни лечения в следния ред на предпочитание:
а)
вещества от растения, животни или минерали в хомеопатичен разтвор;
б)
растения и екстракти от тях без упойващ ефект, и
в)
вещества като: микроелементи, метали, естествени имуностимуланти или разрешени пробиотици.
2. Прилагането на алопатично лечение се ограничава до два курса на лечение годишно, с изключение на ваксинациите и задължителните схеми за ликвидиране. При производствен цикъл, по-кратък от една година, се прилага ограничение на алопатичното лечение до един курс. При надвишаване на посочените ограничения на алопатичното лечение съответните аквакултурни животни не могат да бъдат продавани като биологично произведени продукти.
3. Прилагането на обработки срещу паразити, с изключение на задължителните контролни схеми, прилагани от държавите-членки, се ограничава до два пъти годишно или до един път годишно, когато производственият цикъл е по-кратък от 18 месеца.
4. Карентният срок при алопатичното ветеринарно лечение и обработките срещу паразити съгласно параграф 3, включително обработките в рамките на задължителните схеми за контрол и ликвидиране, е двойно по-дълъг от законоустановения карентен срок, посочен в член 11 от Директива 2001/82/ЕО, или, в случай че такъв срок не е уточнен, е 48 часа.
5. Когато се използват ветеринарни лекарствени продукти, употребата им трябва да се декларира пред надзорния или контролния орган преди животните да се пуснат на пазара като биологично произведени. Третираните животни трябва да могат да бъдат точно идентифицирани.
6.
В глава 3 на дял II след член 29 се създава следният член 29а:
„Член 29a
Специфични разпоредби за морски водорасли
1. Ако крайният продукт са пресни морски водорасли, при измиването на прясно събраните водорасли се използва морска вода.
Ако крайният продукт са дехидратирани морски водорасли, при измиването може да се използва и питейна вода. За отстраняване на влагата може да се използва сол.
2. При сушенето се забранява използването на открит пламък, който влиза в пряк допир с морските водорасли. Ако в процеса на сушене се използват въжета или друго оборудване, те не могат да се обработват срещу обрастване и не могат да се третират с вещества за почистване или дезинфекциране, освен в случаите, когато даден продукт е включен в приложение VII за такава употреба.“
7.
В глава 4 на дял II се създава следният член 32a:
„Член 32a
Транспорт на жива риба
1. Живата риба се транспортира в подходящи резервоари с чиста вода, която удовлетворява физиологичните нужди на рибата по отношение на температурата и разтворения кислород.
2. Преди транспортиране на биологично произведена риба и рибни продукти, резервоарите цялостно се почистват, дезинфекцират и изплакват.
3. Вземат се предпазни мерки за намаляване на стреса. Посадката по време на транспорта се поддържа под равнището, при което може да се навреди на дадения вид.
4. За параграфи 1-3 се води доказателствена документация.“
8.
В член 35 параграфи 2 и 3 се заменят със следния текст:
„2. При единиците за биологично производство на растения, морски водорасли, животни и аквакултурни животни се забранява съхранението в производствената единица на входящи продукти, различни от разрешените в настоящия регламент.
3. Разрешава се съхранението на алопатични ветеринарни лекарствени продукти и антибиотици в стопанствата, при условие че продуктите са предписани от ветеринарен лекар във връзка с лечение, посочено в член 14, параграф 1, буква д), подточка ii) или член 15, параграф 1, буква е), подточка ii) от Регламент (ЕО) № 834/2007, съхраняват се в място, което е под наблюдение, и са вписани в регистъра на животните, посочен в член 76 от настоящия регламент, или, според случая, в производствената документацията за производство на аквакултури, посочена в член 79б от настоящия регламент.“
9.
В глава 5 на дял II се създава следният член 36a:
„Член 36a
Морски водорасли
1. Периодът на преход към биологично производство за обект за събиране на морски водорасли е шест месеца.
2. Периодът на преход към биологично производство за единица за отглеждане на морски водорасли е шест месеца или един пълен производствен цикъл, като се спазва по-дългият от двата периода.“
10.
В глава 5 на дял II след член 38 се създава следният член 38а:
„Член 38a
Производство на аквакултурни животни
1. Следните преходни периоди за производствени единици за производство на аквакултури се прилагат за следните видове съоръжения за производство на аквакултури, включително съществуващите аквакултурни животни:
a)
за съоръжения, които не могат да бъдат източвани, почиствани и дезинфекцирани - преходен период от 24 месеца;
б)
за съоръжения, които са източени или са преминали период на некултивиране - преходен период от 12 месеца;
в)
за съоръжения, които са източени, почистени и дезинфекцирани - преходен период от шест месеца;
г)
за съоръжения в открити води, включително съоръженията за отглеждане на двучерупчести мекотели - преходен период от три месеца.
2. Компетентният орган може да реши да признае със задна дата за част от преходния период всеки документиран преди това период, през който съоръженията не са били третирани или изложени на въздействието на неразрешени за биологичното производство продукти.“
11.
Заглавието на член 43 се заменя със следното:
„Употреба на небиологичен фураж от растителен и животински произход за животни“;
12.
В член 59, параграф 1 се заменя със следното.
„Настоящата глава не се прилага за храните за домашни любимци и за храните за животни с ценна кожа“
13.
В член 60, параграф 1, буква а) се заменя със следното:
„а)
преработеният фураж съответства на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 834/2007 и по-специално на член 14, параграф 1, буква г), подточки iv) и v) за животновъдството или на член 15, параграф 1, буква г) за производството на аквакултурни животни и на член 18 от него,“
14.
В дял IV се създава следната глава 2а:
„ГЛАВА 2а
Специфични изисквания за контрол за морски водорасли
Член 73a
Мерки за контрол за морски водорасли
Когато системата за контрол, която се отнася конкретно за морски водорасли, се прилага за първи път, пълното описание на обекта, посочено в член 63, параграф 1, буква а), включва:
a)
пълно описание на инсталациите на сушата и в морето,
б)
където е приложимо - оценката на въздействието върху околната среда, посочена в член 6б, параграф 3;
в)
където е приложимо - планът за устойчиво управление, посочен в член 6б, параграф 4;
г)
за диворастящите морски водорасли се изготвя пълно описание и карта на районите за събиране на водорасли по крайбрежието и в морето, както и карта на районите на сушата, където се извършват дейности след събирането.
Член 73б
Производствена документация за морски водорасли
1. Операторът води производствена документация за производството на морски водорасли под формата на регистър, който се съхранява в стопанството и е на разположение на надзорните или контролните органи по всяко време. Регистърът съдържа най-малко следните данни:
a)
списък на видовете, дата и количество на добива;
б)
дата на употреба, вид и количество на използвания тор.
2. За събиране на диворастящи морски водорасли регистърът съдържа също:
a)
хронологичен списък на дейностите по събиране за всеки отделен вид от поименно посочени пластове;
б)
прогнозен добив (обеми) за един сезон;
в)
източници на възможно замърсяване на пластовете за добив на водорасли;
г)
устойчив годишен добив за всеки пласт.“
15.
В дял IV се създава следната глава 3а:
„ГЛАВА 3а
Специфични изисквания за контрол при производството на аквакултурни животни
Член 79a
Мерки за контрол при производството на аквакултурни животни
Когато системата за контрол, която се отнася конкретно за производството на аквакултурни животни, се прилага за първи път, пълното описание на единицата, посочено в член 63, параграф 1, буква а), включва:
a)
пълно описание на инсталациите на сушата и в морето;
б)
където е приложимо - оценката на въздействието върху околната среда, посочена в член 6б, параграф 3;
в)
където е приложимо - планът за устойчиво управление, посочен в член 6б, параграф 4;
г)
за мекотели - резюме на специалната глава, която се изисква съгласно член 25р, параграф 2, в плана за устойчиво управление.
Член 79б
Производствена документация за аквакултурни животни
Операторът предоставя следната информация под формата на регистър, който се актуализира редовно, съхранява се в стопанството и е на разположение на надзорните или контролните органи по всяко време:
a)
произход, дата на пристигане и период на преход към биологично производство на животните, които се въвеждат в стопанството;
б)
брой на партидите, възраст, тегло и местоназначение на животните, които напускат стопанството;
в)
документация относно изпускането на риби;
г)
за риби - вид и количество на фуража, а за шаран и подобните на шарана видове - документален запис за използването на допълнителен фураж;
д)
приложени ветеринарни лечения с подробни данни за целта, датата и начина на прилагане, вида на продукта и карентния срок;
е)
мерки за профилактика на заболяванията с подробни данни относно некултивирането, почистването и пречистването на водата.
Член 79в
Специфични контролни посещения за двучерупчести мекотели
При производството на двучерупчести мекотели посещенията за проверка се извършват преди и по време на максималното производство на биомаса.
Член 79г
Няколко производствени единици, управлявани от един оператор
Когато оператор управлява няколко производствени единици, както е предвидено в член 25в, единиците за небиологично производство на аквакултурни животни също стават обект на системата за контрол, определена в глава 1 и в настоящата глава.“
16.
Заглавието на глава 4 на дял IV се заменя със следното:
17.
Заглавието на глава 5 на дял IV се заменя със следното:
18.
В член 93, параграф 2 се добавят следните букви:
„д)
броят на единиците за биологично производство на аквакултурни животни,
е)
обемът на биологичното производство на аквакултурни животни,
ж)
незадължително, броят на единиците за биологично производство на морски водорасли и обемът на биологичното производство на морски водорасли.“
19.
В член 95, параграф 6 се заменя със следното:
„6. За целите на член 12, параграф 1, буква й) от Регламент (ЕО) № 834/2007 и до включването на специфични вещества по силата на член 16, параграф 1, буква е) от посочения регламент, могат да се използват само продукти, разрешени от компетентния орган.“
20.
В член 95 се добавят следните параграфи:
„11. Компетентният орган може да разреши за период, изтичащ на 1 юли 2013 г., единиците за производство на аквакултурни животни и морски водорасли, които са установени и осъществяват производствената си дейност въз основа на национално приети правила за биологично производство преди влизането в сила на настоящия регламент, да запазят своя статут на производители на биологични продукти, докато се адаптират към предвидените в настоящия регламент правила, при условие че няма неправомерно замърсяване на водите с неразрешени за биологичното производство вещества. Операторите, които се възползват от тази мярка, съобщават на компетентния орган съответните съоръжения, рибовъдни басейни, клетки или участъци за производство на морски водорасли.“
21.
Приложенията се изменят в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 юли 2010 г. със следните изключения:
а)
точка 4 от член 1 се прилага от деня на влизане в сила на настоящия регламент.
б)
коригиращите мерки по силата на точка 19 от член 1 и точка 1, букви б) и в) от приложението се прилагат от началото на прилагане на Регламент (ЕО) № 889/2008.
Настоящият регламент може да бъде преразгледан въз основа на представени от държавите-членки подходящи предложения, придружени от надлежно обосновани мотиви, с оглед на изменението на настоящия регламент от 1 юли 2013 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 5 август 2009 година.
VERORDNUNG (EG) Nr. 710/2009 DER KOMMISSION
vom 5. August 2009
zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 889/2008 mit Durchführungsvorschriften zur Verordnung (EG) Nr. 834/2007 des Rates im Hinblick auf Durchführungsvorschriften für die Produktion von Tieren und Meeresalgen in ökologischer/biologischer Aquakultur
DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 834/2007 des Rates vom 28. Juni 2007 über die ökologische/biologische Produktion und die Kennzeichnung von ökologischen/biologischen Erzeugnissen und zur Aufhebung der Verordnung (EWG) Nr. 2092/91 (1), insbesondere auf Artikel 11, Artikel 13 Absatz 3, Artikel 15 Absatz 2, Artikel 16 Absatz 1 und Absatz 3 Buchstaben a und c, Artikel 17 Absatz 2, Artikel 18 Absatz 5, Artikel 19 Absatz 3 Unterabsatz 2, Artikel 22 Absatz 1, Artikel 28 Absatz 6, Artikel 38 Buchstaben a, b und c und Artikel 40,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
In der Verordnung (EG) Nr. 834/2007 und insbesondere ihrem Titel III sind die allgemeinen Anforderungen an die Produktion von Tieren und Meeresalgen in Aquakultur festgelegt. Die Durchführungsvorschriften hierzu sollten durch Änderung der Verordnung (EG) Nr. 889/2008 der Kommission (2), die die Durchführungsvorschriften zur Verordnung (EG) Nr. 834/2007 enthält, festgelegt werden.
(2)
In der Mitteilung der Kommission an den Rat und das Europäische Parlament „Eine Strategie für die nachhaltige Entwicklung der europäischen Aquakultur“ (3) wurde eine Zukunftsvision für die Entwicklung dieses Sektors in den nächsten zehn Jahren aufgezeigt, um dessen Stabilisierung in ländlichen Gebieten und in Küstengebieten zu erreichen, indem, was sowohl Erzeugnisse als auch Arbeitsplätze anbelangt, Alternativen zur Fischerei angeboten werden. In der Mitteilung wurde auch auf das Potenzial der ökologischen/biologischen Aquakultur und auf die Notwendigkeit hingewiesen, hierzu Normen und Kriterien zu entwickeln.
(3)
Im Interesse einer gemeinsamen Auslegung sollten die Begriffsbestimmungen in Artikel 2 der Verordnung (EG) Nr. 889/2008 ergänzt und überarbeitet werden, um Unklarheiten auszuschließen und eine einheitliche Anwendung der Vorschriften für die Produktion von Tieren und Meeresalgen in ökologischer/biologischer Aquakultur zu gewährleisten.
(4)
Den Gewässern, in denen Meeresalgen und Tiere ökologisch/biologisch produziert werden, kommt für die Erzeugung sicherer und hochwertiger Erzeugnisse bei minimaler Belastung der aquatischen Umwelt eine entscheidende Bedeutung zu. Es existieren Rechtsvorschriften der Gemeinschaft über Wasserqualität und Kontaminanten in Lebensmitteln, die Umweltauflagen für Wasser enthalten und eine hohe Lebensmittelqualität gewährleisten, wie die Richtlinie 2000/60/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 23. Oktober 2000 zur Schaffung eines Ordnungsrahmens für Maßnahmen der Gemeinschaft im Bereich der Wasserpolitik (4), die Richtlinie 2008/56/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 17. Juni 2008 zur Schaffung eines Ordnungsrahmens für Maßnahmen der Gemeinschaft im Bereich der Meeresumwelt (Meeresstrategie-Rahmenrichtlinie) (5), die Verordnung (EG) Nr. 1881/2006 der Kommission vom 19. Dezember 2006 zur Festsetzung der Höchstgehalte für bestimmte Kontaminanten in Lebensmitteln (6) und die Verordnungen (EG) Nr. 852/2004 (7), (EG) Nr. 853/2004 (8) und (EG) Nr. 854/2004 des Europäischen Parlaments und des Rates (9). Es ist daher angezeigt, für die Meeresalgen- und Aquakulturproduktion einen Plan zur nachhaltigen Bewirtschaftung mit konkreten Maßnahmen, etwa zur Abfallverringerung, zu erstellen.
(5)
Die Umsetzung der Richtlinie 85/337/EWG des Rates vom 27. Juni 1985 über die Umweltverträglichkeitsprüfung bei bestimmten öffentlichen und privaten Projekten (10), der Richtlinie 92/43/EWG des Rates vom 21. Mai 1992 zur Erhaltung der natürlichen Lebensräume sowie der wild lebenden Tiere und Pflanzen (11) und der Richtlinie 79/409/EWG des Rates vom 2. April 1979 über die Erhaltung der wild lebenden Vogelarten (12) soll angemessene Wechselwirkungen mit der Umwelt bei gleichzeitiger Berücksichtigung der Auswirkungen auf die geforderte Wasserqualität nach den Richtlinien 2000/60/EG und 2008/56/EG gewährleisten. Es sollten Vorschriften für die Durchführung einer umweltbezogenen Prüfung festgelegt werden, die eine optimale Anpassung an die umgebende Umwelt und eine Begrenzung möglicher negativer Auswirkungen vorsieht. Durch solche Prüfungen sollte sichergestellt werden, dass die Produktion von Tieren und Meeresalgen in ökologischer/biologischer Aquakultur, ein im Vergleich zur ökologischen/biologischen Landwirtschaft relativ neuer Wirtschaftszweig, gegenüber anderen Bewirtschaftungsformen nicht nur eine ökologisch vertretbare, sonder in Übereinstimmung mit der breiten öffentlichen Meinung eine umweltverträgliche und nachhaltige Alternative darstellt.
(6)
Das hinsichtlich der Löslichkeit von Stoffen besondere Medium Wasser erfordert eine angemessene Trennung von ökologischen/biologischen und nichtökologischen/nichtbiologischen Aquakulturanlagen; es sollten ausreichende Trennungsmaßnahmen festgelegt werden. Angesichts der Vielfalt aquatischer Milieus in Süß- wie in Meerwasser erscheint es angezeigt, die Trenndistanzen auf einzelstaatlicher Ebene festzulegen, da die Mitgliedstaaten am besten in der Lage sind, die jeweilige Situation zu beurteilen.
(7)
Die Kultivierung von Meeresalgen kann in gewisser Hinsicht positive Auswirkungen haben, etwa durch den Abbau von Nährstoffen, und Aquakultur in Polykultur fördern. Es ist jedoch darauf zu achten, dass wilde Algenfelder nicht so stark abgeerntet werden, dass ihre Regeneration gefährdet ist, und es muss sichergestellt sein, dass die Produktion die aquatische Umwelt nicht zu sehr belastet.
(8)
Die Mitgliedstaaten verzeichnen bei ökologisch/biologisch erzeugten Eiweißpflanzen zunehmend Versorgungsengpässe. Gleichzeitig reichen die Einfuhren ökologischer/biologischer Eiweißfuttermittel nicht aus, um die Nachfrage zu decken. Die Gesamtflächen, auf denen Eiweißpflanzen ökologisch/biologisch angebaut werden, sind nicht groß genug, um den Bedarf an ökologisch/biologisch erzeugtem Eiweiß zu decken. Deshalb sollten unter bestimmten Bedingungen auch Eiweißfuttermittel verfüttert werden dürfen, die von Parzellen im ersten Jahr der Umstellung stammen.
(9)
Da die Tierproduktion in ökologischer/biologischer Aquakultur noch in den Anfängen steckt, sind Elterntiere aus ökologischer/biologischer Produktion nicht unbedingt in ausreichenden Mengen verfügbar. Es ist vorzusehen, dass unter bestimmten Bedingungen auch Eltern- und Jungtiere nichtökologischer/nichtbiologischer Herkunft eingesetzt werden dürfen.
(10)
In ökologischer/biologischer Aquakulturproduktion sollten die Tiere artgerecht gehalten werden. Die Haltungspraktiken, Bewirtschaftungssysteme und Anlagen sollten den Erfordernissen des Tierschutzes genügen. Es sollten Vorschriften über angemessene Konstruktionen von Netzkäfigen und Netzgehegen im Meer sowie Aufzuchtanlagen an Land festgelegt werden. Um Seuchen und Schädlingsbefall auf ein Mindestmaß zu reduzieren und einen hohen Standard an Tierschutz und Tiergesundheit zu gewährleisten, sollten maximale Besatzdichten vorgeschrieben werden. Vor dem Hintergrund der Vielzahl von Arten mit spezifischen Bedürfnissen sollten hierfür Sonderbestimmungen festgelegt werden.
(11)
Im Zuge jüngster technischer Entwicklungen werden zur Aquakulturproduktion immer häufiger geschlossene Kreislaufsysteme eingesetzt, die zwar externen Input erfordern und einen hohen Energiebedarf haben, bei denen aber kaum Abwasser anfällt und aus denen Zuchtfische nicht entkommen können. Angesichts des Grundsatzes, dass eine ökologische Erzeugung so naturnah wie möglich sein sollte, sollte der Einsatz solcher Systeme für die ökologische/biologische Produktion untersagt werden, bis neue Erkenntnisse vorliegen. Ausnahmsweise zugelassen werden sollten solche Systeme lediglich für die besonderen Produktionsbedingungen der Brut- und Jungtierstationen.
(12)
Die allgemeinen Grundsätze, auf denen die ökologische/biologische Produktion gemäß Artikel 4 und 5 der Verordnung (EG) Nr. 834/2007 beruhen muss, sehen eine geeignete Gestaltung und Handhabung biologischer Prozesse auf der Grundlage ökologischer Systeme unter Nutzung systeminterner natürlicher Ressourcen und unter Einsatz von Methoden vor, die im Fall der Aquakultur im Einklang mit dem Grundsatz der nachhaltigen Fischerei stehen. Sie schreiben ferner vor, dass die biologische Vielfalt der natürlichen aquatischen Ökosysteme in der Aquakultur erhalten bleiben muss. Außerdem beinhalten diese Grundsätze die Vornahme einer Risikobewertung sowie gegebenenfalls die Durchführung von Vorsorge- und Präventivmaßnahmen. In diesem Zusammenhang ist klarzustellen, dass die Gabe von Hormonen oder Hormonderivaten zur künstlichen Auslösung des Laichvorgangs bei Aquakulturtieren mit den Grundsätzen der ökologischen/biologischen Erzeugung und der Verbraucherwahrnehmung ökologischer/biologischer Aquakulturerzeugnisse unvereinbar ist und solche Stoffe deshalb in der ökologischen/biologischen Aquakultur nicht eingesetzt werden sollten.
(13)
Das Futter sollte den Nährstoffbedarf der Aquakulturtiere decken, muss aber gleichzeitig dem Gesundheitsschutzerfordernis der Verordnung (EG) Nr. 999/2001 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 22. Mai 2001 mit Vorschriften zur Verhütung, Kontrolle und Tilgung bestimmter transmissibler spongiformer Enzephalopathien (13) entsprechen, wonach ein aus einer Art hergestelltes Futtermittel nicht an dieselbe Art verfüttert werden darf. Es ist daher angezeigt, für karnivore und nichtkarnivore Aquakulturtiere spezifische Vorschriften zu erlassen.
(14)
Die Rohstoffe der Futtermittel für karnivore Fische und Krebstiere in ökologischer/biologischer Aquakultur sollten im Einklang mit Artikel 5 Buchstabe o der Verordnung (EG) Nr. 834/2007 vorzugsweise aus nachhaltig genutzten Beständen im Sinne von Artikel 3 Buchstabe e der Verordnung (EG) Nr. 2371/2002 des Rates vom 20. Dezember 2002 über die Erhaltung und nachhaltige Nutzung der Fischereiressourcen im Rahmen der Gemeinsamen Fischereipolitik (14) oder auch aus ökologischer/biologischer Aquakultur stammen. Da die ökologische/biologische Aquakultur ebenso wie die nachhaltige Fischerei noch in den Anfängen stecken und daher Futtermittel aus ökologischer/biologischer Produktion und aus nachhaltig genutzten Fischereien knapp sein könnten, sollten Vorschriften für die Verwendung nichtökologischer/nichtbiologischer Futtermittel auf der Grundlage der Verordnung (EG) Nr. 1774/2002 des Europäischen Parlaments und des Rates (15) erlassen werden, die Hygienevorschriften für die Verwendung von Ausgangserzeugnissen aus Fischen oder Teilen von Fischen in der Aquakultur vorsieht und die Verfütterung bestimmter Ausgangserzeugnisse aus Zuchtfischen einer Art an Zuchtfische derselben Art verbietet.
(15)
Bestimmte nichtökologische/nichtbiologische Futtermittelausgangserzeugnisse, Futtermittelzusatzstoffe und Verarbeitungshilfsstoffe dürfen unter klar definierten Bedingungen in der Produktion von Tieren und Meeresalgen in ökologischer/biologischer Aquakultur verwendet werden. Neue Stoffe sollten nach dem Verfahren des Artikels 16 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 834/2007 zugelassen werden. Ausgehend von der Empfehlung einer Ad-hoc-Expertengruppe (16) für Fischfutter und Reinigungsmittel in der ökologischen/biologischen Aquakultur, wonach die in den Anhängen V und VI der Verordnung (EG) Nr. 889/2008 aufgelisteten Stoffe, die für die ökologische/biologische Tiererzeugung zugelassen sind, auch für die ökologische/biologische Aquakultur zugelassen werden sollten und bestimmte Stoffe für einzelne Fischarten eine wichtige Rolle spielen, sollten derartige Stoffe in Anhang VI der letztgenannten Verordnung aufgenommen werden.
(16)
Die Produktion von filtrierenden Muscheln kann sich günstig auf die Wasserqualität der Küstengewässer auswirken, weil Nährstoffe abgebaut werden, und sie kann Aquakultur in Polykultur fördern. Es sollten spezifische Bestimmungen für die Muschelzucht erlassen werden, die der Tatsache Rechnung tragen, dass hier nicht zugefüttert werden muss und die Umwelt deshalb geringer belastet wird als bei anderen Formen der Aquakultur.
(17)
Maßnahmen zur Gesunderhaltung der Bestände sollten vorrangig auf die Verhütung von Krankheiten ausgerichtet sein. Die Bestimmungen der vorliegenden Verordnung gelten im Falle tierärztlicher Behandlung unbeschadet der Richtlinie 2006/88/EG vom 24. Oktober 2006 mit Gesundheits- und Hygienevorschriften für Tiere in Aquakultur und Aquakulturerzeugnisse und zur Verhütung und Bekämpfung bestimmter Wassertierkrankheiten (17). Die Verwendung bestimmter Reinigungs-, Antifouling- und Desinfektionsmittel für Ausrüstungen und Anlagen sollte unter klar definierten Bedingungen zulässig sein. Bei der Verwendung von Desinfektionsmitteln in Anwesenheit lebender Tiere muss besondere Sorgfalt gelten und sichergestellt sein, dass ihre Anwendung für die Tiere unschädlich ist. Derartige Mittel sollten nach dem Verfahren des Artikels 16 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 834/2007 zugelassen werden. Auf der Grundlage von Empfehlungen einer Ad-hoc-Expertengruppe sollten solche Stoffe im Anhang aufgelistet werden.
(18)
Es sollten spezifische Vorschriften für tierärztliche Behandlungen festgelegt werden, einschließlich einer Rangliste der verschiedenen Behandlungsarten und einer Begrenzung der Häufigkeit, in der allopathische Arzneimittel verabreicht werden dürfen.
(19)
Beim Umgang mit und Transport von lebenden Fischen sollte sorgfältig darauf geachtet werden, den physiologischen Bedürfnissen der Tiere gerecht zu werden.
(20)
Die Umstellung auf die ökologische/biologische Produktion erfordert die Anpassung aller Produktionsmittel an die ökologische/biologische Produktionsweise über einen bestimmten Zeitraum. Je nach Art der vorausgegangenen Produktion sollten spezifische Umstellungszeiträume festgelegt werden.
(21)
Offensichtlich enthalten einzelne Anhänge der Verordnung (EG) Nr. 889/2007 Fehler. Es sind Vorkehrungen zur Berichtigung dieser Fehler zu treffen.
(22)
Es sollten spezifische Kontrollbestimmungen erlassen werden, die den Besonderheiten der Aquakultur Rechnung tragen.
(23)
Zur Erleichterung der Umstellung von Betrieben, die nach nationalen oder privaten Standards bereits ökologisch/biologisch produzieren, auf die neuen Gemeinschaftsvorschriften sollten bestimmte Übergangsmaßnahmen gelten.
(24)
Die ökologische/biologische Aquakultur ist, im Vergleich zur ökologischen/biologischen Landwirtschaft mit ihrer langjährigen Erfahrung, ein verhältnismäßig junger Zweig der ökologischen/biologischen Produktion. Da jedoch das Verbraucherinteresse an ökologischen/biologischen Aquakulturerzeugnissen wächst, dürften immer mehr Betriebe auf die ökologische/biologische Produktionsweise umstellen. Auch hier werden folglich bald mehr Erfahrung und technisches Wissen abrufbar sein. Außerdem dürften geplante Forschungsarbeiten neue Ergebnisse vorlegen, insbesondere über Haltungssysteme, über notwendige nichtökologische/nichtbiologische Futtermittelzutaten oder über optimale Besatzdichten für bestimmte Arten. Neue Erkenntnisse und technologischer Fortschritt, die Verbesserungen in der ökologischen/biologischen Aquakultur bedeuten, sollten sich in den Produktionsvorschriften niederschlagen. Daher ist eine Klausel vorzusehen, dass diese Vorschriften überprüft und gegebenenfalls geändert werden können.
(25)
Die Verordnung (EG) Nr. 889/2008 ist entsprechend zu ändern.
(26)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Regelungsausschusses für den ökologischen Landbau -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Die Verordnung (EG) Nr. 889/2008 wird wie folgt geändert:
1.
Artikel 1 Absatz 2 erhält folgende Fassung:
„(2) Diese Verordnung gilt nicht für
a)
andere als die in Artikel 7 genannten Tierarten und
b)
andere als die in Artikel 25a genannten Tiere in Aquakultur.
Die Bestimmungen der Titel II, III und IV gelten jedoch mutatis mutandis auch für solche Erzeugnisse, bis auf der Grundlage der Verordnung (EG) Nr. 834/2007 ausführliche Produktionsvorschriften für diese Erzeugnisse festgelegt wurden.“
2.
Artikel 2 wird wie folgt geändert:
a)
Buchstabe f erhält folgende Fassung:
„f) ‚Produktionseinheit‘: alle für einen Produktionsbereich zu verwendenden Wirtschaftsgüter wie Produktionsstätten, Landparzellen, Weiden, Auslaufflächen, Haltungsgebäude, Fischteiche, Haltungssysteme für Meeresalgen oder Tiere in Aquakultur, Küsten- oder Meeresbodenkonzessionen, Lagerstätten für Pflanzen, pflanzliche Erzeugnisse, Meeresalgenerzeugnisse, tierische Erzeugnisse, Rohstoffe und allen anderen Betriebsmittel, die für diesen spezifischen Produktionsbereich von Belang sind;“
b)
nach Buchstabe i werden folgende Buchstaben angefügt:
„j) ‚geschlossene Kreislaufanlage‘: Aquakulturproduktion in einer geschlossenen Haltungseinrichtung an Land oder auf einem Schiff mit Rezirkulation des Wassers und erforderlicher permanenter Zufuhr von Energie zur Stabilisierung der Haltungsbedingungen der Aquakulturtiere;
k) ‚erneuerbare Energien‘: erneuerbare, nicht fossile Energiequellen: Wind, Sonne, Erdwärme, Wellen, Gezeiten, Wasserkraft, Deponiegas, Klärgas und Biogas;
l) ‚Brutstation‘: Anlage für die Vermehrung, Erbrütung und Aufzucht während der ersten Lebensstadien von Tieren in Aquakultur, insbesondere Fischen, Weich- und Krebstieren;
m) ‚Jungtierstation‘: Zwischenstation für die Zeit zwischen Brut- und Abwachsstadium. Das Jungtierstadium wird mit Ausnahme der Arten, die eine Smoltifikation durchlaufen, im ersten Drittel des Produktionszyklus abgeschlossen;
n) ‚Verschmutzung‘: in der Aquakultur- und Meeresalgenproduktion das direkte oder indirekte Einbringen von Stoffen oder Energie in die aquatische Umwelt der betreffenden Gewässer im Sinne der Richtlinien 2008/56/EG des Europäischen Parlaments und des Rates (18) und 2000/60/EG des Europäischen Parlaments und des Rates (19);
o) ‚Polykultur‘: in der Aquakultur- und Meeresalgenproduktion die Aufzucht von zwei oder mehr Arten in der Regel unterschiedlicher trophischer Ebenen in einer Haltungseinheit;
p) ‚Produktionszyklus‘: in der Aquakultur- und Meeresalgenproduktion die Lebensspanne eines Tieres oder einer Meeresalge vom frühesten Lebensstadium bis zur Ernte;
q) ‚heimische Zuchtarten‘: in der Aquakultur- und Meeresalgenproduktion weder nichtheimische noch gebietsfremde Arten im Sinne der Verordnung (EG) Nr. 708/2007 (20) des Rates; die in Anhang IV derselben Verordnung genannten Arten können als heimische Zuchtarten gelten.
r) ‚Besatzdichte‘: in der Aquakultur das Lebendgewicht der Tiere pro Kubikmeter Wasser zu jedem Zeitpunkt der Abwachsphase bzw. im Falle von Plattfischen und Garnelen das Gewicht pro Quadratmeter Fläche.
3.
In Titel II wird folgendes Kapitel 1a eingefügt:
„KAPITEL 1a
Meeresalgenproduktion
Artikel 6a
Geltungsbereich
Dieses Kapitel enthält ausführliche Produktionsvorschriften für das Sammeln und Kultivieren von Meeresalgen. Es gilt mutatis mutandis auch für die Produktion von vielzelligen Meeresalgen oder Phytoplankton und Mikroalgen zur Weiterverwendung als Futtermittel für Aquakulturtiere.
Artikel 6b
Eignung der Gewässer und nachhaltige Bewirtschaftung
(1) Es werden Standorte gewählt, die nicht durch Erzeugnisse oder Stoffe, die für eine ökologische/biologische Produktion nicht zugelassen sind, oder durch Schadstoffe kontaminiert sind, die den ökologischen/biologischen Charakter der Erzeugnisse beeinträchtigen würden.
(2) Ökologische/biologische und nichtökologische/nichtbiologische Produktionseinheiten werden angemessen voneinander getrennt. Bei diesen Maßnahmen sind die natürliche Lage, getrennte Wasserführung, Entfernungen, Gezeitenströmungen und der flussaufwärts oder flussabwärts gelegene Standort der ökologischen/biologischen Produktionseinheit zu beachten. Die Behörden der Mitgliedstaaten können Standorte oder Gebiete ausweisen, die ihrer Ansicht nach für ökologische/biologische Aquakultur oder Meeresalgenernten ungeeignet sind, und können Mindesttrenndistanzen zwischen ökologischen/biologischen und nichtökologischen/nichtbiologischen Produktionseinheiten vorschreiben.
Werden Mindesttrenndistanzen vorgeschrieben, teilen die Mitgliedstaaten diese Information den Unternehmern, den anderen Mitgliedstaaten und der Kommission mit.
(3) Für alle neuen Anlagen, die zur ökologischen/biologischen Produktion angemeldet werden und jährlich mehr als 20 Tonnen Aquakulturerzeugnisse produzieren, muss eine der Größe der Produktionseinheit angemessene umweltbezogene Prüfung durchgeführt werden, um den Zustand der Produktionseinheit und ihres unmittelbaren Umfeldes sowie die wahrscheinlichen Auswirkungen ihrer Inbetriebnahme zu beurteilen. Der Unternehmer legt die Ergebnisse der umweltbezogenen Prüfung der Kontrollstelle oder Kontrollbehörde vor. Die umweltbezogene Prüfung gründet sich auf die Angaben in Anhang IV der Richtlinie 85/337/EWG des Rates (21). Wurde für die betreffende Einheit bereits eine gleichwertige Prüfung durchgeführt, kann diese verwendet werden.
(4) Der Unternehmer erstellt einen der Größe der Produktionseinheit angemessenen Nachhaltigkeitsplan für die Aquakultur- und Meeresalgenproduktion.
Der Plan wird jährlich aktualisiert und enthält Angaben zu den Auswirkungen der Produktion auf die Umwelt, zur vorgesehenen Umweltüberwachung und zu den Maßnahmen, die ergriffen werden sollen, um die Umweltbelastung der angrenzenden Gewässer und Landflächen, etwa den Nährstoffeintrag pro Produktionszyklus oder pro Jahr, auf ein Mindestmaß zu reduzieren. Ebenfalls im Plan vermerkt werden die Wartung und Reparaturen der technischen Anlagen.
(5) Aquakultur- und Meeresalgenanlagenbetreiber nutzen vorzugsweise erneuerbare Energien und wiederverwertete Materialien. Der Nachhaltigkeitsplan enthält auch ein Abfallsreduzierungskonzept, das bei Aufnahme des Betriebs umgesetzt wird. Die Nutzung von Restwärme ist, soweit möglich, auf erneuerbare Energien zu beschränken.
(6) Für die Meeresalgenernte wird bei Aufnahme der Tätigkeit eine einmalige Schätzung der Biomasse vorgenommen.
Artikel 6c
Nachhaltige Nutzung wilder Meeresalgenbestände
(1) In der Einheit oder in den Betriebsstätten wird Buch geführt, so dass der Unternehmer feststellen und die Kontrollbehörde oder Kontrollstelle überprüfen kann, dass ausschließlich wilde, im Einklang mit den Bestimmungen der Verordnung (EG) Nr. 834/2007 erzeugte Meeresalgen gesammelt und geliefert wurden.
(2) Die Meeresalgenernte darf mengenmäßig keinen gravierenden Eingriff in den Zustand der aquatischen Umwelt darstellen. Es wird durch geeignete Maßnahmen wie Erntetechniken, Mindestgrößen, Alter, Reproduktionszyklen oder Ausmaß der verbleibenden Algen sichergestellt, dass sich die Meeresalgenbestände erneuern können.
(3) Werden Meeresalgen in einem aufgeteilten oder gemeinsam bewirtschafteten Gebiet geerntet, so ist zu belegen, dass die gesamte Erntemenge mit den Vorschriften dieser Verordnung im Einklang steht.
(4) Aus den Aufzeichnungen gemäß Artikel 73b Absatz 2 Buchstaben b und c muss hervorgehen, dass die Bestände nachhaltig bewirtschaftet werden und die Nutzung die Erntegebiete langfristig nicht schädigt.
Artikel 6d
Meeresalgenkulturen
(1) Bei Algenkulturen im Meer werden nur Nährstoffe verwendet, die in den Gewässern natürlich vorkommen oder aus ökologischer/biologischer Produktion von Tieren in Aquakultur stammen, vorzugsweise als nahegelegener Teil eines Polykultursystems.
(2) Bei Anlagen an Land, bei denen Nährstoffe von außen zugeführt werden, ist der Nährstoffgehalt des Abwassers nachweislich nicht höher als der Nährstoffgehalt des zufließenden Wassers. Verwendet werden dürfen nur die in Anhang I aufgelisteten pflanzlichen oder mineralischen Nährstoffe.
(3) Die Bestandsdichte oder Nutzungsintensität wird aufgezeichnet und gewährleistet die Unversehrtheit der aquatischen Umwelt, indem sichergestellt wird, dass die Höchstmenge an Meeresalgen, die ohne Schaden für die Umwelt entnommen werden kann, nicht überschritten wird.
(4) Seile und andere Vorrichtungen für die Meeresalgenproduktion werden, soweit möglich, wiederverwendet oder wiederverwertet.
Artikel 6e
Antifoulingmaßnahmen und Reinigung von Ausrüstungen und Anlagen
(1) Biologischer Bewuchs wird nur physikalisch oder von Hand entfernt und gegebenenfalls in einiger Entfernung von der Anlage ins Meer zurückgeworfen.
(2) Ausrüstungen und Anlagen werden auf physikalischem oder mechanischem Weg gereinigt. Reicht dies nicht aus, dürfen ausschließlich Stoffe aus der Liste in Anhang VII Abschnitt 2 eingesetzt werden.
4.
Artikel 21 Absatz 2 Satz 1 erhält folgende Fassung:
„(2) Im Durchschnitt können bis zu 20 % der Gesamtmenge der an die Tiere verfütterten Futtermittel aus der Beweidung bzw. der Beerntung von Dauergrünland, mehrjährigen Futterkulturen oder von Eiweißpflanzen, die auf Parzellen nach der ökologischen/biologischen Produktionsweise angebaut wurden, im ersten Jahr der Umstellung stammen, sofern diese Flächen Teil des Betriebs sind und in den letzten fünf Jahren nicht Teil einer ökologischen/biologischen Produktionseinheit dieses Betriebs waren. Wenn sowohl Umstellungsfuttermittel als auch Futtermittel von Parzellen im ersten Jahr der Umstellung verwendet werden, darf der Gesamtprozentsatz dieser Futtermittel zusammengerechnet den Höchstsatz gemäß Absatz 1 nicht überschreiten.“
5.
In Titel II wird folgendes Kapitel 2a eingefügt:
„KAPITEL 2a
Tierproduktion in Aquakultur
Abschnitt 1
Allgemeine Vorschriften
Artikel 25a
Geltungsbereich
Dieses Kapitel enthält ausführliche Produktionsvorschriften für die Fische, Krebstiere, Stachelhäuter und Weichtiere in Anhang XIIIa.
Es gilt mutatis mutandis auch für Zooplankton, Kleinkrebse, Rädertierchen, Würmer und andere aquatische Futtertiere.
Artikel 25b
Eignung der Gewässer und Nachhaltigkeitsplan
(1) Die Bestimmungen des Artikels 6b Absätze 1 bis 5 gelten für dieses Kapitel.
(2) Maßnahmen zum Schutz und zur Vorbeugung gegen Prädatoren gemäß der Richtlinie 92/43/EWG des Rates (22) sowie einzelstaatliche Vorschriften werden im Nachhaltigkeitsplan aufgeführt.
(3) Benachbarte Unternehmer koordinieren ihre Nachhaltigkeitspläne gegebenenfalls auf nachprüfbare Weise.
(4) Bei Aquakultur in Teichen, Becken oder Fließkanälen verfügen die Anlagen entweder über natürliche Filterbetten, Absetzbecken, biologische oder mechanische Filter für den Nährstoffrückhalt oder verwenden Algen und/oder Tiere (Muscheln), die zur Verbesserung der Abwasserqualität beitragen. Das Ablaufwasser wird gegebenenfalls regelmäßig kontrolliert.
Artikel 25c
Parallele ökologische/biologische und nichtökologische/nichtbiologische Tierproduktion in Aquakultur
(1) Die zuständige Behörde kann gestatten, dass in Brut- und Jungtierstationen desselben Betriebs Jungtiere ökologisch/biologisch und nichtökologisch/nichtbiologisch aufgezogen werden, wenn die betreffenden Einheiten deutlich voneinander getrennt sind und die Wasserversorgung über getrennte Systeme erfolgt.
(2) Bei Abwachsanlagen kann die zuständige Behörde ökologische/biologische und nichtökologische/nichtbiologische Produktionseinheiten für Aquakulturtiere im selben Betrieb gestatten, wenn Artikel 6b Absatz 2 der vorliegenden Verordnung eingehalten wird und unterschiedliche Produktionsphasen oder unterschiedliche Bearbeitungszeiträume für die Tiere gegeben sind.
(3) Die Unternehmer bewahren Unterlagen auf, die die Anwendung der Vorschriften dieses Artikels belegen.
Abschnitt 2
Herkunft der Aquakulturtiere
Artikel 25d
Herkunft der Tiere in ökologischer/biologischer Aquakultur
(1) Verwendet werden heimische Arten, und Ziel der Zucht sind gut an die Bedingungen der Aquakultur angepasste, gesunde und das Futter gut verwertende Stämme. Der Kontrollstelle oder Kontrollbehörde werden Aufzeichnungen über Herkunft und Behandlung der Tiere vorgelegt.
(2) Es werden Arten gewählt, deren Produktion für Wildbestände weitgehend gefahrlos ist.
Artikel 25e
Herkunft und Haltung nichtökologisch/nichtbiologisch erzeugter Aquakulturtiere
(1) Zu Zuchtzwecken oder zur Verbesserung der Genetik des Zuchtbestands und wenn ökologisch/biologisch erzeugte Aquakulturtiere nicht verfügbar sind, dürfen wild gefangene oder nichtökologisch/nichtbiologisch erzeugte Aquakulturtiere in einen Betrieb eingebracht werden. Sie müssen mindestens drei Monate in ökologischer/biologischer Haltung verbringen, bevor sie zu Zuchtzwecken eingesetzt werden dürfen.
(2) Als Besatzmaterial und wenn ökologisch/biologisch erzeugte juvenile Aquakulturtiere nicht verfügbar sind, dürfen nichtökologisch/nichtbiologisch erzeugte juvenile Aquakulturtiere in einen Betrieb eingebracht werden. Sie müssen mindestens die beiden letzten Drittel des Produktionszyklus in ökologischer/biologischer Haltung verbringen
(3) Der Anteil nichtökologisch/nichtbiologisch erzeugter juveniler Aquakulturtiere, die in einen Betrieb eingesetzt werden dürfen, wird zum 31. Dezember 2011 auf 80 %, zum 31. Dezember 2013 auf 50 % und zum 31. Dezember 2015 auf 0 % reduziert.
(4) Die Verwendung von Wildfängen als Besatzmaterial ist nur in den beiden nachstehenden Fällen erlaubt:
a)
natürliches Einströmen von Fisch- oder Krebstierlarven und Juvenilen beim Auffüllen von Teichen und anderen Haltungseinrichtungen;
b)
Europäischer Glasaal, solange es für den betreffenden Standort einen genehmigten Aalbewirtschaftungsplan gibt und die künstliche Vermehrung von Aal weiterhin Probleme aufwirft.
Abschnitt 3
Aquakulturhaltung
Artikel 25f
Allgemeine Aquakulturhaltungsvorschriften
(1) Die Anlagen müssen so gestaltet sein, dass die Aquakulturtiere artgerecht gehalten werden können; dies erfordert:
a)
ausreichenden Bewegungsraum für ihr Wohlbefinden;
b)
Wasser guter Qualität mit ausreichendem Sauerstoffgehalt;
c)
den Bedürfnissen der Tiere entsprechende und den geografischen Standort berücksichtigende Temperaturen und Lichtverhältnisse;
d)
für Süßwasserfische möglichst naturnahe Bodenverhältnisse;
e)
für Karpfen natürlichen Erdboden.
(2) Die Besatzdichte je Art oder Artengruppe ist in Anhang XIIIa festgelegt. Da sich die Besatzdichte auf das Wohlbefinden der Aquakulturfische auswirkt, werden der Zustand der Fische (Flossen- oder andere Verletzungen, Wachstumsraten, Verhalten und allgemeiner Gesundheitszustand) und die Wasserqualität regelmäßig überwacht.
(3) Design und Konstruktion der aquatischen Haltungseinrichtungen bewirken Wasserwechselraten und physikalisch-chemische Parameter, die Gesundheit und Wohlbefinden der Tiere gewährleisten und ihnen artgerechtes Verhalten ermöglichen.
(4) Konstruktion, Standort und Betrieb der Anlagen sind so konzipiert, dass das Risiko eines Entweichens der Tiere minimiert wird.
(5) Sollten Fische oder Krebstiere dennoch entweichen, sind angemessene Maßnahmen zu ergreifen, gegebenenfalls einschließlich Wiedereinfang, um nachteilige Auswirkungen auf das Ökosystem zu vermindern. Über entsprechende Vorgänge ist Buch zu führen.
Artikel 25g
Spezifische Vorschriften für aquatische Haltungseinrichtungen
(1) Geschlossene Kreislaufanlagen für die Tierproduktion in Aquakultur sind verboten, ausgenommen für Brut- und Jungtierstationen oder für die Erzeugung von ökologischen Futterorganismen.
(2) Aufzuchtanlagen an Land müssen folgende Voraussetzungen erfüllen:
a)
bei Durchflussanlagen besteht die Möglichkeit, die Wasserwechselrate und die Wasserqualität des zufließenden und des abfließenden Wassers zu kontrollieren;
b)
mindestens 5 % der Fläche am Rand der Anlage (‚Teichrand‘) bestehen aus natürlicher Vegetation.
(3) Haltungseinrichtungen im Meer erfüllen folgende Voraussetzungen:
a)
Wasserströmung, Wassertiefe und Wasseraustausch am gewählten Standort gewährleisten, dass Auswirkungen auf den Meeresboden und den umliegenden Wasserkörper auf ein Mindestmaß reduziert werden;
b)
Design, Konstruktion und Wartung der Netzkäfige sind an die am Standort herrschenden Umweltbedingungen angepasst.
(4) Das Wasser darf nur in Brut- und Jungtieranlagen künstlich erwärmt oder gekühlt werden. Natürliches Brunnenwasser kann auf allen Produktionsstufen zum Erwärmen oder Kühlen des Wassers verwendet werden.
Artikel 25h
Umgang mit Aquakulturtieren
(1) Eingriffe bei Aquakulturtieren werden auf ein Mindestmaß reduziert und unter Verwendung geeigneter Geräte und Verfahren mit äußerster Sorgfalt vorgenommen, um Stress und Verletzungen, die mit Behandlungen einhergehen, zu vermeiden. Beim Umgang mit Elterntieren wird darauf geachtet, Verletzungen und Stress auf ein Mindestmaß zu beschränken; gegebenenfalls sind die Tiere zu betäuben. Sortiervorgänge werden unter Berücksichtigung des Tierschutzes auf ein Mindestmaß reduziert.
(2) Folgende Einschränkungen gelten für die Verwendung von künstlichem Licht:
a)
die Tageslichtdauer wird nicht künstlich über ein Höchstmaß hinaus verlängert, das den ethologischen Bedürfnissen, geografischen Gegebenheiten und allgemeinen Gesundheitsanforderungen für Aquakulturtiere Rechnung trägt; Fortpflanzungszwecke ausgenommen beträgt dieses Höchstmaß 16 Stunden pro Tag;
b)
beim Übergang werden durch den Einsatz von Dimmern oder Hintergrundbeleuchtung abrupte Wechsel in der Lichtintensität vermieden.
(3) Eine Belüftung der Anlagen ist im Interesse des Tierschutzes und der Tiergesundheit unter der Bedingung erlaubt, dass mechanische Belüftungsgeräte vorzugsweise mit erneuerbaren Energien betrieben werden.
Die Belüftung der Anlagen unter diesen Umständen wird in den Produktionsbüchern vermerkt.
(4) Der Einsatz von Sauerstoff ist nur in den nachstehenden Fällen zulässig, wenn die Gesundheit der Tiere sowie kritische Phasen der Produktion und des Transports dies erfordern:
a)
bei außergewöhnlichem Temperaturanstieg, Druckabfall oder versehentlicher Verunreinigung;
b)
bei vereinzelten Bewirtschaftungsverfahren wie Probenahmen und Sortieren;
c)
um das Überleben des Bestands sicherzustellen.
Auch hierüber sind Aufzeichnungen zu machen.
(5) Beim Schlachten wird darauf geachtet, dass die Tiere sofort betäubt sind und keinen Schmerz empfinden. Bei der Festlegung optimaler Schlachtmethoden muss den unterschiedlichen Fischgrößen, Arten und Produktionsstandorten Rechnung getragen werden.
Abschnitt 4
Züchtung und Reproduktion
Artikel 25i
Hormonverbot
Der Einsatz von Hormonen und Hormonderivaten ist verboten.
Abschnitt 5
Futtermittel für Fische, Krebstiere und Stachelhäuter
Artikel 25j
Allgemeine Vorschriften für Futtermittel
Die maßgeblichen Anforderungen an jedes Fütterungsregime sind:
a)
Tiergesundheit;
b)
hohe Produktqualität (einschließlich der Nährwertzusammensetzung), die eine hohe Qualität des verzehrbaren Endproduktes gewährleistet;
c)
geringe Umweltbelastung.
Artikel 25k
Spezifische Vorschriften für Futtermittel für karnivore Aquakulturtiere
(1) Karnivore Aquakulturtiere werden nach folgender Rangfolge gefüttert:
a)
mit Futtermitteln aus ökologischer/biologischer Aquakulturproduktion;
b)
mit Fischmehl und Fischöl aus Überresten der Verarbeitung von Fischen aus ökologischer/biologischer Aquakulturproduktion;
c)
mit Fischmehl und Fischöl und anderen Fischzutaten aus Überresten der Verarbeitung von Wildfischen für den menschlichen Verzehr aus nachhaltiger Fischerei;
d)
mit ökologischen/biologischen Futtermitteln pflanzlichen und tierischen Ursprungs nach Maßgabe der Liste in Anhang V.
(2) Stehen die in Absatz 1 genannten Futtermittel nicht zur Verfügung, darf während eines Übergangszeitraums bis zum 31. Dezember 2014 auch Fischmehl und Fischöl aus Überresten der Verarbeitung von Fischen aus nichtökologischer/nichtbiologischer Aquakulturproduktion und für den menschlichen Verzehr gefangenen Wildfischen verfüttert werden. Solche Futtermittel machen höchstens 30 % der Tagesration aus.
(3) Die Futterrationen dürfen höchstens 60 % pflanzliche Erzeugnisse ökologischer/biologischer Herkunft enthalten.
(4) Im Rahmen ihrer physiologischen Bedürfnisse darf Lachsen und Forellen mit dem Futter Astaxanthin, vorrangig aus ökologischen/biologischen Quellen wie den Schalen ökologisch/biologisch erzeugter Krebstiere, verabreicht werden. Stehen ökologische/biologische Ausgangsstoffe nicht zur Verfügung, dürfen natürliche Astaxanthinquellen (z.B. Phaffia-Hefe) verwendet werden.
Artikel 25l
Spezifische Vorschriften für Futtermittel für bestimmte Aquakulturtiere
(1) Die in Anhang XIIIa Abschnitte 6, 7 und 9 genannten Aquakulturtiere ernähren sich über das natürliche Nahrungsangebot in den Teichen und Seen.
(2) Steht ein natürliches Nahrungsangebot gemäß Absatz 1 nicht in ausreichender Menge zur Verfügung, dürfen ökologische/biologische Futtermittel pflanzlichen Ursprungs, die vorzugsweise vom Betrieb selbst stammen, oder Algen zugefüttert werden. Die Notwendigkeit zuzufüttern ist von den Unternehmern zu dokumentieren.
(3) Bei Zufütterung gemäß Absatz 2 darf die Futterration für die in Anhang XIIIa Abschnitt 7 genannten Arten und für die in Abschnitt 9 genannten Haiwelse (Pangasius spp.) einen Höchstanteil von 10 % Fischmehl oder Fischöl aus nachhaltiger Fischerei enthalten.
Artikel 25m
Erzeugnisse und Stoffe gemäß Artikel 15 Absatz 1 Buchstabe d Ziffer iii der Verordnung (EG) Nr. 834/2007
(1) In ökologischer/biologischer Aquakultur dürfen nur Futtermittelausgangserzeugnisse tierischen und mineralischen Ursprungs nach Maßgabe von Anhang V eingesetzt werden.
(2) Futtermittelzusatzstoffe, bestimmte Erzeugnisse für die Tierernährung und Verarbeitungshilfsstoffe dürfen nach Maßgabe von Anhang VI verwendet werden.
Abschnitt 6
Spezifische vorschriften für Mollusken
Artikel 25n
Kulturflächen
(1) Muschelproduktion kann in demselben Gewässer wie ökologische/biologische Fisch- und Algenproduktion in Polykultur erfolgen, die im Nachhaltigkeitsplan näher zu beschreiben ist. Muscheln können in Polykultur auch zusammen mit Schnecken wie der Gemeinen Strandschnecke kultiviert werden.
(2) Ökologische/biologische Muschelproduktion erfolgt in Gebieten, die durch Pfähle oder Schwimmkörper oder auf andere Art klar gekennzeichnet sind, und nutzt zur Eingrenzung Netze, Käfige oder andere künstliche Strukturen.
(3) Potenzielle Gefahren ökologischer/biologischer Schalentierkulturen für andere, unter Schutz gestellte Arten werden so weit wie möglich ausgeschlossen. Netze zum Schutz gegen Prädatoren sind so konstruiert, dass tauchende Vögel keinen Schaden nehmen können.
Artikel 25o
Muschelsaat
(1) Soweit die Umwelt hierdurch nicht spürbar geschädigt wird und die lokalen Vorschriften dies gestatten, darf Muschelsaat von wilden, außerhalb der Produktionseinheit gelegenen Muschelkolonien verwendet werden, wenn
a)
sie von Muschelbänken stammt, die den Winter voraussichtlich nicht überleben, oder Bänken, die für die Erhaltung der Wildbestände verzichtbar sind, oder
b)
es sich um natürliche Ansiedlungen von Muschelsaat auf Kollektoren handelt.
Es werden Aufzeichnungen darüber geführt, wie, wo und wann Muschelsaat aus Wildbeständen gesammelt wurde, um eine Rückverfolgung bis zum Sammelgebiet zu ermöglichen.
Der Anteil nichtökologisch/nichtbiologisch erzeugter Muschelsaat, die in ökologische/biologische Produktionseinheiten eingesetzt werden darf, wird zum 31. Dezember 2011 auf 80 %, zum 31. Dezember 2013 auf 50 % und zum 31. Dezember 2015 auf 0 % reduziert.
(2) Im Falle der Pazifischen Auster Crassostrea gigas wird vorzugsweise selektiv gezüchtetes Bestandsmaterial verwendet, das sich in freier Wildbahn gar nicht oder seltener vermehrt.
Artikel 25p
Bewirtschaftung
(1) Die Besatzdichte übersteigt nicht die Besatzdichte von nicht- ökologischer/nichtbiologischer Schalentierproduktion am selben Standort. Sortieren, Ausdünnen und Anpassen der Besatzdichte erfolgen auf Basis der Biomasse, unter Beachtung des Tierschutzes und mit dem Ziel hoher Produktqualität.
(2) Biologischer Bewuchs wird physikalisch oder von Hand entfernt und gegebenenfalls in größerer Entfernung von den Zuchtanlagen ins Meer zurückgeworfen. Schalentiere dürfen zum Schutz gegen schädliche Bewuchsorganismen einmal im Laufe des Produktionszyklus mit einer Kalklösung behandelt werden.
Artikel 25q
Kultivierungsvorschriften
(1) Die Muschelzucht an hängenden Leinen und die übrigen Methoden in Anhang XIIIa Abschnitt 8 sind für die ökologische/biologische Produktion zulässig.
(2) Weichtierkulturen am Meeresboden sind nur zulässig, wenn an den Aufzucht- und Sammelplätzen keine spürbar negativen Auswirkungen auf die Umwelt entstehen. Der Betreiber erbringt den Nachweis geringer Umweltbelastungen durch eine Prüfung einschließlich Bericht über die Nutzung der betreffenden Flächen, der der Kontrollstelle oder Kontrollbehörde vorzulegen ist. Dieser Bericht wird zudem als getrenntes Kapitel in den Nachhaltigkeitsplan aufgenommen.
Artikel 25r
Spezifische Vorschriften für Austern
Die Kultivierung in Säcken auf Tischen ist zulässig. Diese Tische und andere Vorrichtungen zur Austernzucht sind so aufzustellen, dass keine durchgehende Sperre entlang der Uferlinie entsteht. Für eine optimale Produktion werden die Austern sorgfältig unter Beachtung der Gezeitenströmung platziert. Die Austernproduktion muss den Kriterien in Anhang XIIIa Abschnitt 8 genügen.
Abschnitt 7
Krankheitsvorsorge und tierärztliche Behandlung
Artikel 25s
Allgemeine Bestimmungen zur Krankheitsvorsorge
(1) Der Tiergesundheitsmanagementplan sieht in Übereinstimmung mit Artikel 9 der Richtlinie 2006/88/EG Maßnahmen zur biologischen Sicherheit und Krankheitsvorsorge vor und schließt eine schriftliche Vereinbarung über eine der Anlage angemessene Gesundheitsberatung mit qualifizierten Gesundheitsdiensten für Aquakulturtiere ein, die den Betrieb mindestens einmal im Jahr (bei Muschelzucht mindestens einmal alle zwei Jahre) besichtigen.
(2) Haltungssysteme, Ausrüstungen und Geräte werden ordentlich gereinigt und desinfiziert. Hierzu dürfen nur Erzeugnisse gemäß Anhang VII Nummern 2.1 und 2.2 verwendet werden.
(3) Es gelten folgende Vorschriften für Ruhezeiten:
a)
Die zuständige Behörde entscheidet, ob eine Ruhezeit erforderlich ist, und legt gegebenenfalls einen angemessenen Zeitraum fest; diese Ruhezeit wird daraufhin nach jedem Produktionszyklus in Haltungseinrichtungen im offenen Meer eingehalten und dokumentiert. Eine Ruhezeit wird auch für andere Produktionsmethoden in Becken, Teichen und Netzkäfigen empfohlen;
b)
für die Muschelzucht sind solche Zeiten nicht vorgeschrieben;
c)
in der Ruhezeit werden die Netzkäfige oder sonstigen Haltungseinrichtungen geleert und desinfiziert und bleiben bis zur Wiederverwendung unbesetzt.
(4) Soweit sachgerecht werden vorhandene Fischfutterreste, Ausscheidungen und tote Tiere sofort entfernt, um keine deutliche Verschlechterung der Wasserqualität zu riskieren, Krankheitsrisiken einzuschränken und keine Insekten oder Nager anzulocken.
(5) Der Einsatz von ultraviolettem Licht und Ozon ist nur in Brut- und Jungtierstationen erlaubt.
(6) Für die biologische Bekämpfung von Ektoparasiten werden vorzugsweise Putzerfische eingesetzt.
Artikel 25t
Tierärztliche Behandlung
(1) Tritt trotz der Krankheitsvorsorge gemäß Artikel 15 Absatz 1 Buchstabe f Ziffer i der Verordnung (EG) Nr. 834/2007 ein Gesundheitsproblem auf, können tierärztliche Behandlungen in nachstehender Rangfolge durchgeführt werden:
a)
Einsatz pflanzlicher, tierischer oder mineralischer Stoffe in homöopathischer Verdünnung;
b)
Einsatz von Pflanzen und Pflanzenextrakten, die keine betäubende Wirkung haben, sowie
c)
Einsatz von Substanzen wie Spurenelementen, Metallen, natürlichen Immunostimulanzien oder zugelassenen Probiotika.
(2) Allopathische Behandlungen sind auf zwei Behandlungen jährlich beschränkt, ausgenommen Impfungen und obligatorische Tilgungspläne. Bei einem Produktionszyklus von weniger als einem Jahr darf jedoch nur einmal allopathisch behandelt werden. Wird häufiger allopathisch behandelt, dürfen die betreffenden Tiere nicht als ökologisches/biologisches Erzeugnis verkauft werden.
(3) Parasitenbehandlungen, obligatorische Bekämpfungsprogramme der Mitgliedstaaten ausgenommen, dürfen zweimal jährlich bzw. bei einem Produktionszyklus von weniger als 18 Monaten einmal jährlich vorgenommen werden.
(4) Die Wartezeit nach Verabreichung allopathischer Tierarzneimittel und nach Parasitenbehandlungen gemäß Absatz 3, auch im Rahmen obligatorischer Bekämpfungs- und Tilgungsprogramme, ist doppelt so lang wie die vorgeschriebene Wartezeit gemäß Artikel 11 der Richtlinie 2001/82/EG und beträgt, wenn keine Wartezeit festgelegt ist, 48 Stunden.
(5) Der Einsatz von Tierarzneimitteln ist der Kontrollstelle oder Kontrollbehörde zu melden, bevor die Tiere als ökologische/biologische Erzeugnisse vermarktet werden. Behandelte Tiere müssen eindeutig zu identifizieren sein.
6.
In Titel II Kapitel 3 wird nach Artikel 29 folgender Artikel 29a eingefügt:
„Artikel 29a
Spezifische Vorschriften für Meeresalgen
(1) Sollen Meeresalgen frisch vermarktet werden, wird zum Spülen der frisch geernteten Algen Meerwasser verwendet.
Sollen die Meeresalgen getrocknet vermarktet werden, kann zum Spülen auch Trinkwasser verwendet werden. Die Verwendung von Salz zum Feuchteentzug ist erlaubt.
(2) Offene Flammen, die mit den Algen in direkten Kontakt kommen, dürfen zum Trocknen nicht eingesetzt werden. Soweit Seile und andere Ausrüstungen im Trocknungsprozess eingesetzt werden, dürfen diese nicht mit Antifouling-, Reinigungs- oder Desinfektionsmitteln behandelt worden sein, entsprechende in Anhang VII aufgelistete Erzeugnisse ausgenommen.“
7.
In Titel II Kapitel 4 wird folgender Artikel 32a eingefügt:
„Artikel 32a
Transport von lebenden Fischen
(1) Lebende Fische werden in geeigneten Behältnissen mit sauberem Wasser, das die physiologischen Ansprüche der Fische hinsichtlich Temperatur und Sauerstoffgehalt erfüllt, transportiert.
(2) Bevor ökologisch/biologisch erzeugte Fische und Fischerzeugnisse transportiert werden, werden die Behältnisse gründlich gereinigt, desinfiziert und ausgespült.
(3) Es werden Vorkehrungen zur Stressvermeidung getroffen. Zum Schutz der Tiere wird eine artgerechte Transportdichte eingehalten.
(4) Über die Einhaltung der Absätze 1 bis 3 wird Buch geführt.“
8.
Artikel 35 Absatz 2 und Absatz 3 erhalten folgende Fassung:
„(2) Im Falle von ökologischen/biologischen Pflanzen-, Meeresalgen- und Tierproduktionseinheiten, auch in Aquakultur, ist die Lagerung von anderen als den im Rahmen der vorliegenden Verordnung zugelassenen Betriebsmitteln in der Produktionseinheit verboten.
(3) Die Lagerung von allopathischen Tierarzneimitteln und Antibiotika in Betrieben ist zulässig, sofern sie von einem Tierarzt im Rahmen der Behandlung im Sinne von Artikel 14 Absatz 1 Buchstabe e Ziffer ii oder Artikel 15 Absatz 1 Buchstabe f Ziffer ii der Verordnung (EG) Nr. 834/2007 verschrieben wurden sowie an einem überwachten Ort aufbewahrt und in das Bestandsbuch gemäß Artikel 76 der vorliegenden Verordnung oder die Aquakulturproduktionsaufzeichnungen gemäß Artikel 79b der vorliegenden Verordnung eingetragen werden.“
9.
In Titel II Kapitel 5 wird folgender Artikel 36a eingefügt:
„Artikel 36a
Meeresalgen
(1) Für eine Meeresalgensammelfläche beträgt der Umstellungszeitraum sechs Monate.
(2) Für eine Meeresalgenkultureinheit beträgt der Umstellungszeitraum sechs Monate oder einen vollen Produktionszyklus, wenn dieser länger als sechs Monate ist.“
10.
In Titel II Kapitel 5 wird nach Artikel 38 folgender Artikel 38a eingefügt:
„Artikel 38a
Aquakulturtiere
(1) Für Aquakulturproduktionseinheiten einschließlich der vorhandenen Aquakulturtiere gelten je nach Art der Anlage folgende Umstellungszeiträume:
a)
für Anlagen, die nicht entleert, gereinigt und desinfiziert werden können, ein Umstellungszeitraum von 24 Monaten;
b)
für Anlagen, die entleert wurden oder in denen eine Ruhezeit eingehalten wurde, ein Umstellungszeitraum von 12 Monaten;
c)
für Anlagen, die entleert, gereinigt und desinfiziert wurden, ein Umstellungszeitraum von sechs Monaten;
d)
für Anlagen im offenen Gewässer einschließlich Muschelkulturen ein Umstellungszeitraum von drei Monaten.
(2) Die zuständige Behörde kann beschließen, jeden zurückliegenden dokumentierten Zeitraum, in dem die Anlagen nicht mit unzulässigen Erzeugnissen für die ökologische/biologische Produktion behandelt worden sind oder für die ökologische/biologische Produktion unzulässigen Erzeugnissen ausgesetzt waren, rückwirkend als Teil des Umstellungszeitraums anzuerkennen.“
11.
Artikel 43 erhält folgenden Titel:
„Verwendung von nichtökologischen/nichtbiologischen Futtermitteln pflanzlichen und tierischen Ursprungs“
12.
Artikel 59 Absatz 1 erhält folgende Fassung:
„Dieses Kapitel gilt nicht für Futtermittel für Heim- und Pelztiere. “:
13.
Artikel 60 Absatz 1 Buchstabe a erhält folgende Fassung:
„a)
das verarbeitete Futtermittel die Anforderungen der Verordnung (EG) Nr. 834/2007 und insbesondere von Artikel 14 Absatz 1 Buchstabe d Ziffern iv und v (Tiere) und Artikel 15 Absatz 1 Buchstabe d (Aquakulturtiere) sowie Artikel 18 der genannten Verordnung erfüllt; “:
14.
In Titel IV wird folgendes Kapitel 2a eingefügt:
„KAPITEL 2a
Spezifische Kontrollvorschriften für Meeresalgen
Artikel 73a
Kontrollvorkehrungen für Meeresalgen
Bei Aufnahme des speziell für Meeresalgen geltenden Kontrollverfahrens muss die vollständige Beschreibung der Einheit gemäß Artikel 63 Absatz 1 Buchstabe a folgende Angaben umfassen:
a)
eine vollständige Beschreibung der Anlagen an Land und im Meer;
b)
gegebenenfalls die Ergebnisse der umweltbezogenen Prüfung gemäß Artikel 6b Absatz 3;
c)
gegebenenfalls den Nachhaltigkeitsplan gemäß Artikel 6b Absatz 4;
d)
für wilde Meeresalgenbestände eine vollständige Beschreibung einschließlich Übersichtskarten der Sammelflächen an der Küste und im Meer sowie der Landflächen, an denen nach der Sammlung weitere Arbeitsgänge stattfinden.
Artikel 73b
Buchführung über die Meeresalgenproduktion
(1) Unternehmer führen Buch über die Meeresalgenproduktion in Form eines Registers, das für Kontrollbehörden oder Kontrollstellen jederzeit an den Betriebsstätten zur Verfügung gehalten wird. Die Aufzeichnungen umfassen mindestens folgende Angaben:
a)
Artenliste, Erntedatum und Erntemenge;
b)
Datum der Ausbringungen, Art und Menge verwendeter Düngemittel.
(2) Für gesammelte Meeresalgen aus Wildbeständen enthält das Register außerdem:
a)
eine chronologische Aufzeichnung der Erntetätigkeit für jede Art auf namentlich bezeichneten Algenbänken;
b)
geschätzte Erntemengen pro Saison;
c)
Quellen möglicher Verschmutzung der beernteten Algenbänke;
d)
den im Hinblick auf eine nachhaltige Nutzung höchstmöglichen Dauerertrag für jede Algenbank.“
15.
In Titel IV wird folgendes Kapitel 3a eingefügt:
„KAPITEL 3a
Spezifische Kontrollvorschriften für die Produktion von Tieren in Aquakultur
Artikel 79a
Kontrollvorkehrungen für die Produktion von Tieren in Aquakultur
Bei Aufnahme des speziell für die Produktion von Tieren in Aquakultur geltenden Kontrollverfahrens muss die vollständige Beschreibung der Einheit gemäß Artikel 63 Absatz 1 Buchstabe a folgende Angaben umfassen:
a)
eine vollständige Beschreibung der Anlagen an Land und im Meer;
b)
gegebenenfalls die Ergebnisse der umweltbezogenen Prüfung gemäß Artikel 6b Absatz 3;
c)
gegebenenfalls den Nachhaltigkeitsplan gemäß Artikel 6b Absatz 4;
d)
im Fall der Weichtierproduktion eine Zusammenfassung des betreffenden Kapitels im Nachhaltigkeitsplan gemäß Artikel 25q Absatz 2.
Artikel 79b
Buchführung über die Produktion von Tieren in Aquakultur
Die Unternehmer machen die nachstehenden Aufzeichnungen in Form eines Registers, halten sie regelmäßig auf dem neuesten Stand und stellen sie den Kontrollbehörden oder Kontrollstellen jederzeit in den Betriebsstätten zur Verfügung:
a)
Ursprung, Ankunftsdatum und Umstellungszeitraum der in den Betrieb eingebrachten Tiere;
b)
Nummer der Lose, Alter, Gewicht und Empfänger der den Betrieb verlassenden Tiere;
c)
Angaben zu entwichenen Fischen;
d)
Art und Menge der für Fische eingesetzten Futtermittel und im Falle von Karpfen und verwandten Arten Aufzeichnungen über die im Rahmen der Zufütterung verabreichten Futtermittel;
e)
tierärztliche Behandlungen mit Angabe des Behandlungszwecks sowie Datum der Verabreichung, Verabreichungsmethode, Art des verabreichten Mittels und Wartezeit;
f)
Maßnahmen zur Krankheitsvorsorge mit Angaben zu Ruhezeiten, Reinigung und Wasserbehandlung.
Artikel 79c
Spezifische Kontrollbesuche bei Muschelkulturen
Kontrollbesuche bei Muschelkulturen finden vor und während der maximalen Bestandsgröße (maximale Biomasseerzeugung) statt.
Artikel 79d
Bewirtschaftung mehrerer Produktionseinheiten durch ein und denselben Unternehmer
Bewirtschaftet ein Unternehmer mehrere Produktionseinheiten gemäß Artikel 25c, so unterliegen die Einheiten, in denen Tiere in Aquakultur nichtökologisch/nichtbiologisch produziert werden, ebenfalls der Kontrollregelung gemäß Kapitel 1 und dem vorliegenden Kapitel.“
16.
Titel IV Kapitel 4 erhält folgende Überschrift:
17.
Titel IV Kapitel 5 erhält folgende Überschrift:
18.
In Artikel 93 Absatz 2 werden folgende Buchstaben angefügt:
„e)
die Anzahl ökologischer/biologischer Einheiten für die Produktion von Tieren in Aquakultur;
f)
den Umfang der ökologischen/biologischen Produktion von Tieren in Aquakultur;
g)
fakultativ die Anzahl ökologischer/biologischer Meeresalgeneinheiten und den Umfang der ökologischen/biologischen Meeresalgenproduktion.“
19.
Artikel 95 Absatz 6 erhält folgende Fassung:
„(6) Zum Zwecke von Artikel 12 Absatz 1 Buchstabe j der Verordnung (EG) Nr. 834/2007 und bis zu Aufnahme spezifischer Stoffe gemäß Artikel 16 Absatz 1 Buchstabe f der Verordnung dürfen nur Mittel verwendet werden, die von den zuständigen Behörden genehmigt wurden. “
20.
In Artikel 95 wird folgender Absatz angefügt:
„(11) Für eine am 1. Juli 2013 ablaufende Übergangszeit kann die zuständige Behörde Aquakulturproduktionseinheiten, die vor Inkrafttreten der vorliegenden Verordnung nach anerkannten einzelstaatlichen Regeln Meeresalgen und Tiere ökologisch/biologisch produzieren, genehmigen, während der Anpassung an die vorliegende Verordnung den Status ökologischer/biologischer Produktionseinheiten aufrechtzuerhalten, wenn die Gewässer nicht ungebührlich durch Stoffe verunreinigt werden, die für die ökologische/biologische Produktion unzulässig sind. Unternehmer, die von dieser Möglichkeit Gebrauch machen, melden der zuständigen Behörde die betreffenden Fischteiche, Netzkäfige oder Meeresalgenplätze. “
21.
Die Anhänge werden nach Maßgabe des Anhangs zur vorliegenden Verordnung geändert.
Artikel 2
Diese Verordnung tritt am dritten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Sie gilt ab dem 1. Juli 2010, mit folgenden Ausnahmen:
a)
Artikel 1 Nummer 4 gilt ab Inkrafttreten der vorliegenden Verordnung.
b)
Die Änderungen gemäß Artikel 1 Nummer 9 sowie Nummer 1 Buchstaben b und c des Anhangs gelten ab Beginn des Anwendungszeitraums der Verordnung (EG) Nr. 889/2008.
Diese Verordnung kann ab 1. Juli 2013 auf der Grundlage begründeter Vorschläge der Mitgliedstaaten überprüft und gegebenenfalls geändert werden.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 5. August 2009