31994R3290
L 349/105
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 3290/94 НА СЪВЕТА
от 22 декември 1994 година
относно адаптациите и преходните мерки, необходими в сектора на земеделието с цел прилагане на споразуменията, сключени по време на Уругвайския кръг на многостранните търговски преговори
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 43 от него,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 805/68 на Съвета от 27 юни 1968 г. относно общата организация на пазара на говеждо и телешко месо (1), и по-специално член 7, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като има предвид, че Комисията е приела правила, уреждащи Общата селскостопанска политика,
като има предвид, че Общността е договорила различни споразумения в рамките на Уругвайския кръг на многостранните търговски преговори (наричани по-долу „ГАТТ споразумения“); като има предвид, че няколко от горепосочените споразумения се отнасят до селското стопанство, и по-специално Споразумението за селското стопанство, наричано по-долу „Споразумението“; като има предвид, че отстъпките, свързани с местна подкрепа, могат да бъдат отчетени при установяване на подходящи равнища на цени и помощи и без да има нужда от създаване на специфични разпоредби по този въпрос; като има предвид, че Споразумението установява шестгодишно разписание за увеличаване достъпа до пазара на Общността по отношение на селскостопанска продукция от трети страни, от една страна, и за постепенното намаляване на подкрепата, предоставена от Общността за износа на селскостопанска продукция, от друга страна; като има предвид, че в съответствие с горното следва да се приеме законодателството в областта на селското стопанство, и по-специално относно търговията с трети страни;
като има предвид, че чрез преобразуването на всички мерки, ограничаващи вноса на селскостопанска продукция, в мита (тарифиране) и чрез забраната за прилагане на подобни мерки за в бъдеще, Споразумението изисква премахване на променливото облагане на вноса, както и на другите мерки и вносни мита, налагано понастоящем и от организации на пазара; като има предвид, че размерите на митата, налагани на селскостопански продукти в съответствие със Споразумението следва да се фиксират в Обща митническа тарифа; като има предвид, че за определени продукти, като например зърнени храни, ориз, вино, плодове и зеленчуци, въвеждането на допълнителни или други търговски механизми, които не включват събирането на фиксирани мита, изисква приемането на разпоредби за отмяна на основните за тази материя актове; като има предвид, че в допълнение на горното мерките за защита на пазара на Общността срещу внос на стафиди и обработени череши могат да бъдат предприемани за период от пет години, съгласно Споразумението за гаранциите; като има предвид, че за да предотвратят проблеми с доставките на пазара на Общността, следва да бъде разрешено премахването на вносните мита за определени видове захарни продукти;
като има предвид, че за да се поддържат минимални нива на защита срещу неблагоприятните ефекти от въвеждането на тарифирането за пазара, Споразумението допуска да се прилагат допълнителни мита при наличието на точно определени условия, но само по отношение на продукти, които са предмет на тарифирането; като има предвид, че съответните разпоредби следва да бъдат включени по подходящ начин в съответните основни регламенти;
като има предвид, че Споразумението предвижда поредица тарифни квоти съгласно мерките за текущия и минимален достъп; като има предвид, че условията, приложими към такива квоти са изброени изчерпателно в Споразумението; като има предвид, че с оглед големия брой квоти, както и за да се осигури тяхното най-ефективно прилагане, Комисията следва да отговаря за разработването и администрирането им, използвайки процедурата на управителния комитет;
като има предвид, че измененията, произтичащи от Рамковото споразумение за бананите, сключено с определени държави от Южна Америка в рамките на Уругвайския кръг, следва да се включат в Регламент (ЕИО) № 404/93 на Съвета от 13 февруари 1993 г. относно общата организация на пазара на банани (3);
като има предвид, че тъй като Споразумението за гаранциите установява ясни правила за прилагането на защитните клаузи, като част от системата на организациите на пазара, такива мерки следва да са допълнени и от задълженията, произтичащи от международни споразумения;
като има предвид, че Общността в своите търговски отношения с трети страни, които не са страни по ГАТТ споразумения, не е обвързана с произтичащите от тези споразумения ограничения за достъп до пазара на Общността; като има предвид, че за да осигури прилагане на подходящите мерки, когато е необходимо, по отношение на стоки от горепосочените страни, на Комисията следва да бъдат дадени съответните правомощия, които да се упражняват съгласно процедурата на управителния комитет;
като има предвид, че по силата на Споразумението, отпускането на субсидии за износ тепърва ще бъде ограничено по отношение на определени групи земеделски продукти, установени в него; като има предвид, че отпускането на субсидии подлежи на ограничения и по отношение на количество и стойност;
като има предвид, че спазването на ограниченията от гледна точка на стойността може да бъде осигурено, при положение че възвръщаемостта е фиксирана, и посредством наблюдение на плащанията съгласно правилата на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА); като има предвид, че мониторингът може да бъде облекчен от задължително предварително фиксиране на възвръщаемостта, като същевременно в случай на диференцирано възстановяване на средствата се допуска възможността да се промени определено предназначение; като има предвид, че в случай на промяна на предназначението следва да се плати субсидията, приложима за действителното предназначение, в максимален размер, равен на сумата, приложима за предназначението, което е предварително определено;
като има предвид, че мониторингът на количествените ограничения предвижда въвеждане на надеждна и ефективна система за мониторинг; като има предвид, че с тази цел, за предоставянето на възстановяване на мита следва да се изисква лицензия за износ; като има предвид, че възстановяванията на мита следва да се предоставят в рамките на наличните възможности, в зависимост от конкретната ситуация за всеки продукт; като има предвид, че изключения от това правило се допускат само в случай на преработени продукти, които не са включени в списъка на приложение II към Договора, по отношение на които не се прилагат количествените ограничения, и в случаи на хуманитарни операции, за които не важат никакви ограничения; като има предвид, че следва да се предвидят дерогации от правилата за управление, в случаите когато износът се ползва от възстановяване на мита няма вероятност да превишат установените ограничения в количеството; като има предвид, че мониторингът на изнесените количества с възстановяване на мита през пазарните години, обхванати в Споразумението, може да се осъществява въз основа на издадени през всяка пазарна година лицензии за износ;
като има предвид, че в рамките на повечето от общите организации на пазара, премахването на възможността да се иска парично обезщетение съгласно споразуменията за внос и преработка, спада изключително към компетенциите на Съвета; като има предвид, че при икономическите условия, произтичащи от Споразумението, може да се окаже необходимо да се реагира бързо на проблеми на пазара, които възникват вследствие прилагането на посочените споразумения; като има предвид, че в този смисъл следва да бъдат възложени правомощия на Комисията да предприема спешни мерки, които са ограничени във времето; като има предвид, че тези мерки следва да се прилагат по реда, установен в процедурата съгласно член 3 от Решение 87/373/ЕИО на Съвета (4);
като има предвид, че също така следва да се осигури съблюдаване на Споразумението относно свързаните с търговията аспекти на правото на интелектуална собственост; като има предвид, че за тази цел следва да бъдат включени необходимите разпоредби в Регламент (ЕИО) № 822/87 на Съвета от 16 март 1987 г. относно общата организация на пазара на вино (5);
като има предвид, че вследствие на измененията, които настоящият регламент предвижда в законодателството в областта на селското стопанство, много от регламентите на Съвета, произтичащи от основните регламенти, вече не се прилагат; като има предвид, че с оглед по-голяма яснота, тези регламенти трябва да бъдат отменени; като има предвид, че определени разпоредби, които вече не са в сила, също следва да бъдат изрично отменени, макар и да не са непосредствено свързани с ГATT споразуменията; като има предвид, че същото се отнася и за определени регламенти на Съвета, разглеждани като „второ поколение“, които могат в голямата си част да се включат в основните в тази област регламенти;
като има предвид, че интегрирането на съществуващите общи правила на Съвета за прилагането на гаранционната клауза в основните регламенти в съответната област се оказа невъзможно; като има предвид, че в светлината на значимостта, която беше отдадена на нужните изменения в тази област вследствие на ГATT споразуменията, действието на въпросните регламенти не може да се запази; като има предвид, че следователно те трябва да бъдат отменени, като се посочи и правно основание, които да позволи тяхната замяна;
като има предвид, че прилагането на Споразумението за селско стопанство може да бъде изложено на опасност, в случай че вътрешните процедури, който следва да се използват, се различават значително в отделните сектори; като има предвид, че поради тази причина е желателно тези процедури да се унифицират;
като има предвид, че приемането от Съвета на общи правила за прилагане направи възможно в миналото да се установи подходяща рамка за по-специфичните правила, необходими за управление на пазарите; като има предвид, че прилагането на посоченото споразумение за селско стопанство не поставя под съмнение механизмите и реда за управление в областта на Общата селскостопанска политика;
като има предвид, че на по-късен етап ще бъде полезно да се анализират, от една страна, функционирането на мерките, установени по настоящия регламент, и от друга - опитът, придобит чрез мерките, предприети от трети страни за прилагане на ГATT споразуменията; като има предвид, че за тази цел, при изтичане на първите две години от прилагането на настоящия регламент Комисията следва да представи доклад пред Съвета и пред Европейския парламент;
като има предвид, че преминаването от съществуващите мерки към тези, произтичащи от ГATT споразуменията, може да породи трудности при адаптирането, които не са предвидени в настоящия регламент; като има предвид, че за решаване на такива евентуални проблеми, следва да се приеме обща разпоредба, по силата на която Комисията има право да приема необходимите преходни мерки за определен период от време,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Настоящият регламент установява адаптациите и преходните мерки, необходими в сектора на земеделието, за прилагане на споразуменията, сключени по време на Уругвайския кръг на многостранните търговски преговори.
Член 2
Адаптациите, упоменати в член 1, са установени в приложенията.
Член 3
1. В случай че съгласно Общата селскостопанска политика са необходими преходни мерки, които да улеснят прехода от съществуващия режим към този, произтичащ от изискванията на упоменатите в член 1 споразумения, то тези мерки ще се предприемат в съответствие с реда, установен в член 38 от Регламент № 136/66/ЕИО (6) или в съответните разпоредби на други регламенти в областта на общата организация на селскостопанските пазари, или в Регламент (ЕО) № 3448/93 (7).
Когато се приемат такива мерки, следва да се имат предвид специфичните особености на различните сектори в селското стопанство, като се зачитат задълженията, произтичащи от споразуменията, посочени в член 1.
2. Мерките, посочени в параграф 1, могат да се приемат в рамките на периода, изтичащ на 30 юни 1996 г., и не могат да бъдат прилагани след тази дата. Съветът може, по предложение на Комисията, с квалифицирано мнозинство да удължи този срок.
Член 4
1. В случаите когато предвид специалните обстоятелства, които оказват влияние на даден селскостопански продукт, съблюдаването на изискванията за оказване на подкрепа на износа, съгласно споразуменията по член 1, може да се осигури чрез средства, които имат по-малко въздействие в сравнение с предвидените за тази цел, Комисията може да освободи тази продукция от прилагане на разпоредбите за възстановяванията при износ, обхванати от настоящия регламент.
2. Комисията може да предприема всички мерки, необходими за защита на пазара на Общността срещу внос на селскостопански продукти от трети страни, към които Общността няма никакви задължения съгласно посочените в член 1 споразумения, без с това да се накърняват разпоредбите на настоящия регламент.
3. Мерките по параграфи 1 и 2 се приемат по реда на член 3, параграф 1.
Член 5
В срок до 30 юни 1997 г. Комисията представя на Съвета и Европейския парламент доклад относно функционирането на мерките, произтичащи от този регламент и относно опита, придобит от трети страни при предприемането на мерки за прилагане на споразуменията, сключени в рамките на Уругвайския кръг на многостранните търговски преговори.
Съветът, по предложение на Комисията, в съответствие с процедурата, предвидена в член 43, параграф 2 от Договора, взема решение за изменения, произтичащи от изводите и резултатите от този доклад.
Член 6
1. Настоящият регламент влиза в сила на 1 януари 1995 г.
2. Той се прилага от 1 юли 1995 г.
Като:
а)
член 3 и член 4, параграф 2 се прилагат от 1 януари 1995 г.;
б)
разпоредбите, установени в приложенията относно вносните мита и допълнителните вносни мита, които се отнасят до стоките от списъците в приложения ХIII и ХVI, и за които е приложима входна цена, се прилагат по отношение на въпросните стоки от започването на финансовата 1995 г.
в)
разпоредбите относно възстановяванията при износ се прилагат:
-
от 1 септември 1995 г. по отношение на приложения II и ХVI,
-
от 1 октомври 1995 г. по отношение на приложение IV,
-
от 1 ноември 1995 г. по отношение на приложение V;
г)
разпоредбите, установени в приложение ХV, се прилагат от 1 януари 1995 г.;
д)
разпоредбите на приложение ХVI, I.2 се прилагат от 1 януари 1996 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 22 декември 1994 година.
VERORDNUNG (EG) Nr. 3290/94 DES RATES vom 22. Dezember 1994 über erforderliche Anpassungen und Übergangsmaßnahmen im Agrarsektor zur Anwendung der im Rahmen der multilateralen Handelsverhandlungen der Uruguay-Runde geschlossenen Übereinkünfte
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, insbesondere auf Artikel 43,
gestützt auf die Verordnung (EWG) Nr. 805/68 des Rates vom 27. Juni 1968 über die gemeinsame Marktorganisation für Rindfleisch (1), insbesondere auf Artikel 7 Absatz 2,
auf Vorschlag der Kommission,
nach Stellungnahme des Europäischen Parlaments (2),
in Erwägung nachstehender Gründe:
Die Gemeinschaft hat ein Paket von Vorschriften zur gemeinsamen Agrarpolitik verabschiedet.
Im Rahmen der multilateralen Handelsverhandlungen der Uruguay-Runde hat die Gemeinschaft eine Reihe von Übereinkünften (nachfolgend "GATT-Übereinkünfte" genannt) geschlossen. Mehrere dieser Übereinkünfte namentlich das Übereinkommen über die Landwirtschaft (nachfolgend "Übereinkommen" genannt), betreffen den Agrarsektor. Da die Zugeständnisse in der Frage der internen Stützung durch eine Festsetzung der Preise und Beihilfebeträge auf ein angemessenes Niveau eingehalten werden können, bedarf es keiner spezifischen Festlegungen dazu. Das Übereinkommen sieht einerseits für einen Zeitraum von sechs Jahren die Erweiterung des Zugangs zum Gemeinschaftsmarkt für landwirtschaftliche Erzeugnisse aus den Drittländern und andererseits die schrittweise Absenkung des Niveaus der von der Gemeinschaft für die Ausfuhr von landwirtschaftlichen Erzeugnissen gewährten Stützung vor. Somit besteht Anlaß zur Anpassung der für den Agrarbereich geltenden Rechtsvorschriften hinsichtlich der Regelung des Handels mit Drittländern.
Da sämtliche Maßnahmen zur Beschränkung der Einfuhr landwirtschaftlicher Erzeugnisse in Zolltarife umgewandelt werden (Tarifizierung) und die künftige Anwendung solcher Maßnahmen untersagt wird, erfordert das Übereinkommen die Aufhebung der variablen Einfuhrabschöpfungen sowie aller sonstigen Maßnahmen und Belastungen bei der Einfuhr, die jetzt in den gemeinsamen Marktorganisationen vorgesehen sind. Die entsprechend dem Übereinkommen auf landwirtschaftliche Erzeugnisse anwendbaren Zollsätze werden im Gemeinsamen Zolltarif festgelegt. In einigen Sektoren, so im Getreide-, Reis-, Wein sowie im Obst- und Gemüsesektor, ist es aufgrund der Schaffung zusätzlicher Mechanismen oder von Mechanismen ausser der Erhebung stabiler Zölle erforderlich, in die Grundverordnungen abweichende Vorschriften aufzunehmen. Ferner können die Maßnahmen zum Schutz des Gemeinschaftsmarkts vor der Einfuhr von getrockneten Weintrauben und Verarbeitungserzeugnissen aus Kirschen nach Maßgabe des Übereinkommens über Schutzmaßnahmen für einen Zeitraum von fünf Jahren beibehalten werden. Des weiteren ist zur Vermeidung von Versorgungsproblemen auf dem Gemeinschaftsmarkt angezeigt, eine Aussetzung der Anwendung der Zollsätze für einige Erzeugnisse im Zuckersektor zuzulassen.
Zur Aufrechterhaltung eines Mindestschutzes vor Nachteilen, die sich aus der Tarifizierung auf dem Markt ergeben können, gestattet das Übereinkommen die Anwendung zusätzlicher Zölle unter genau festgelegten Bedingungen, die ausschließlich für die unter die Tarifizierung fallenden Erzeugnisse gelten. Infolgedessen ist eine entsprechende Bestimmung in die betreffende Grundverordnungen aufzunehmen.
Das Übereinkommen sieht zahlreiche Zollkontingente zu den Bedingungen des "üblichen Zugangs" und des "Mindestzugangs" vor. Die auf diese Kontingente anwendbaren Bedingungen sind im Übereinkommen ausführlich dargelegt. In Anbetracht der zahlreichen Kontingente und im Interesse einer möglichst effizienten Anwendung sollte die Kommission die Befugnis erhalten, sie nach dem sogenannten Verwaltungsausschuß-Verfahren zu eröffnen und zu verwalten.
Die Änderungen, die sich aus dem Rahmenabkommen über Bananen ergeben, das im Rahmen der Uruguay-Runde mit einigen lateinamerikanischen Ländern geschlossen wurde, sollten in die Verordnung (EWG) Nr. 404/93 des Rates vom 13. Februar 1993 über die gemeinsame Marktorganisation für Bananen (3) aufgenommen werden.
Da das Übereinkommen über Schutzmaßnahmen genaue Vorschriften für die Anwendung der Schutzklauseln festlegt, wie sie in den Marktorganisationen vorgesehen sind, sind diese Klauseln durch eine Bezugnahme auf die Verpflichtungen aus internationalen Übereinkünften zu ergänzen.
In den Handelsbeziehungen mit den Drittländern, die nicht unter die GATT-Übereinkünfte fallen, ist die Gemeinschaft nicht an die sich daraus ergebenden Bedingungen für den Zugang zum Gemeinschaftsmarkt gebunden. Um zu gewährleisten, daß die erforderlichen Maßnahmen zu den aus diesen Ländern stammenden Erzeugnissen gegebenenfalls getroffen werden können, ist der Kommission eine entsprechende Befugnis zu erteilen, die sie im Rahmen des Verwaltungsausschuß-Verfahrens wahrzunehmen hat.
Nach Maßgabe des Übereinkommens wird die Gewährung von Ausfuhrsubventionen künftig auf bestimmte Gruppen von landwirtschaftlichen Erzeugnissen, die darin aufgeführt sind, beschränkt. Sie unterliegt ferner mengen- und wertmässigen Beschränkungen.
Die Einhaltung der wertmässigen Beschränkungen kann bei der Festlegung der Erstattungen und durch die Kontrolle der Zahlungen im Rahmen der entsprechenden EAGFL-Regelung gewährleistet werden. Die Kontrolle kann durch die obligatorische Vorausfestsetzung der Erstattungen erleichtert werden, unbeschadet der Möglichkeit, im Fall differenzierter Erstattungen die im voraus festgesetzte Bestimmung zu ändern. Bei einer Änderung der Bestimmung ist die für die tatsächliche Bestimmung anwendbare Erstattung zu zahlen, die jedoch auf die Höhe der Erstattung für die im voraus festgesetzte Bestimmung zu begrenzen ist.
Die Überwachung der mengenmässigen Vorgaben erfordert die Schaffung eines zuverlässigen und effizienten Kontrollsystems. Zu diesem Zweck ist zur Gewährung einer Erstattung die Vorlage einer Ausfuhrlizenz zu fordern. Die Gewährung der Erstattungen in den verfügbaren Grenzen hat ausgehend von der besonderen Situation der jeweiligen Erzeugnisse zu erfolgen. Abweichungen davon sind nur für Verarbeitungserzeugnisse, die nicht unter Anhang II des Vertrags fallen und für die keine wertmässigen Beschränkungen gelten, sowie im Rahmen von Maßnahmen der Nahrungsmittelhilfe zugelassen, wobei letztere Maßnahmen von jeder Beschränkung befreit sind. Zweckmässigerweise ist die Möglichkeit vorzusehen, daß für Erzeugnisse, bei deren unter Gewährung einer Erstattung erfolgenden Ausfuhr eine Überschreitung der mengenmässigen Beschränkungen nicht möglich ist, von den strengen Verwaltungsvorschriften abgewichen werden kann. Zur Kontrolle der Mengen, die in den vom Übereinkommen genannten Wirtschaftsjahren unter Gewährung von Erstattungen ausgeführt werden, müssen diese Mengen anhand der Ausfuhrlizenzen festgestellt werden, die für das jeweilige Wirtschaftsjahr ausgestellt werden.
Nach den meisten gemeinsamen Marktordnungen fällt es in die alleinige Zuständigkeit des Rates, den Rückgriff auf die Regelung des aktiven Veredelungsverkehrs auszuschließen. Bei den sich aus dem Übereinkommen ergebenden wirtschaftlichen Bedingungen könnte es sich als erforderlich erweisen, schnell auf Probleme des Marktes zu reagieren, die sich aus der Anwendung der genannten Regelung ergeben. Daher ist der Kommission die Zuständigkeit zu übertragen, befristete Sofortmaßnahmen zu treffen. Für diese Maßnahmen gilt das Verfahren des Artikels 3 des Beschlusses 87/373/EWG des Rates vom 13. Juli 1987 (4).
Des weiteren ist es notwendig, die Einhaltung der Bestimmungen des Übereinkommens über handelsbezogene Aspekte der Rechte des geistigen Eigentums zu gewährleisten. Zu diesem Zweck sind die erforderlichen Präzisierungen in die Verordnung (EWG) Nr. 822/87 des Rates vom 16. März 1987 über die gemeinsame Marktorganisation für Wein (5) aufzunehmen.
Als Folge der in dieser Verordnung vorgesehenen agrarrechtlichen Änderungen werden zahlreiche Verordnungen des Rates, die sich aus den Grundverordnungen ableiten, gegenstandslos. Zur Wahrung der rechtlichen Transparenz ist ihre Aufhebung erforderlich. Gleichzeitig sind auch einige nicht unmittelbar mit den GATT-Übereinkünften zusammenhängende Bestimmungen aufzuheben, da sie gegenstandslos geworden sind. Das gleiche gilt für bestimmte Verordnungen des Rates "der zweiten Generation", die grösstenteils in die betreffenden Grundverordnungen eingearbeitet werden können.
Jedoch konnten die allgemeinen Vorschriften des Rates über die Anwendung der Schutzklausel nicht in die Grundverordnungen eingearbeitet werden. Angesichts der Bedeutung der Änderungen, die in diesem Bereich aufgrund der GATT-Übereinkünfte erforderlich werden, können die betreffenden Verordnungen nicht beibehalten werden. Diese sind daher aufzuheben, wobei die Rechtsgrundlagen für den Erlaß sie ersetzender Verordnungen vorzusehen sind.
Die Anwendung des Übereinkommens könnte erschwert werden, wenn zwischen den zu verwendenden internen Verfahren in den verschiedenen Sektoren grosse Unterschiede bestuenden. Diese Verfahren sind daher zu vereinheitlichen.
Mit dem Erlaß allgemeiner Durchführungsbestimmungen durch den Rat konnten in der Vergangenheit spezifischere für die Verwaltung der Märkte erforderliche Regeln in angemessener Weise berücksichtigt werden. Die Durchführung des Übereinkommens sollte die Mechanismen und Verfahren zur Verwaltung der gemeinsamen Agrarpolitik nicht in Frage stellen.
Es ist nützlich, zu einem späteren Zeitpunkt sowohl das Funktionieren der mit dieser Verordnung eingeführten Regelungen als auch die Erfahrungen mit den Maßnahmen zu analysieren, die von den Drittländern zur Durchführung der GATT-Übereinkünfte getroffen werden. Zu diesem Zweck legt die Kommission dem Europäischen Parlament und dem Rat nach zwei Jahren der Anwendung dieser Verordnung einen Bericht vor.
Beim Übergang von den bestehenden Rechtsvorschriften zu der Regelung, die sich aus den GATT-Übereinkünften ergibt, können Anpassungsschwierigkeiten auftreten, die von dieser Verordnung nicht abgedeckt werden. Für diesen Fall ist eine allgemeine Bestimmung vorzusehen, mit der der Kommission die Möglichkeit gegeben wird, für einen bestimmten Zeitraum die erforderlichen Übergangsmaßnahmen zu ergreifen -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
In dieser Verordnung sind die erforderlichen Anpassungen und Übergangsmaßnahmen zur Umsetzung der im Rahmen der multilateralen Handelsverhandlungen der Uruguay-Runde geschlossenen Übereinkünfte im Agrarsektor festgelegt.
Artikel 2
Die in Artikel 1 genannten Anpassungen sind in den Anhängen enthalten.
Artikel 3
(1) Wenn im Rahmen der gemeinsamen Agrarpolitik Übergangsmaßnahmen erforderlich werden, um den Übergang von der bestehenden Regelung zu der Regelung zu erleichtern, die sich aus den Anpassungen an die Anforderungen der in Artikel 1 genannten Übereinkünfte ergibt, so werden diese Maßnahmen nach dem Verfahren des Artikel 38 der Verordnung Nr. 136/66/EWG (6) oder, je nach Fall, nach dem Verfahren der entsprechenden Artikel der anderen Verordnungen über gemeinsame Marktordnungen oder der Verordnung (EG) Nr. 3448/93 (7) erlassen.
Beim Erlaß dieser Maßnahmen werden die in den einzelnen Agrarsektoren bestehenden Besonderheiten unter Einhaltung der Verpflichtungen aus den in Artikel 1 aufgeführten Übereinkünften berücksichtigt.
(2) Die in Absatz 1 genannten Maßnahmen können in einem Zeitraum getroffen werden, der am 30. Juni 1996 abläuft, wobei ihre Anwendung auf diesen Zeitraum begrenzt ist. Auf Vorschlag der Kommission kann der Rat diesen Zeitraum mit qualifizierter Mehrheit verlängern.
Artikel 4
(1) Wenn in Anbetracht der besonderen Situation eines landwirtschaftlichen Erzeugnisses die Einhaltung der Verpflichtungen zum Niveau der Ausfuhrstützung gemäß den in Artikel 1 genannten Übereinkünften durch Mittel gewährleistet werden kann, die von geringerer Wirkung als die zu diesem Zwecke eingeführten Mittel sind, kann die Kommission dieses Erzeugnis von der Anwendung der Bestimmungen über Ausfuhrerstattungen nach dieser Verordnung befreien.
(2) Unbeschadet der Bestimmungen dieser Verordnung kann die Kommission bei der Einfuhr von landwirtschaftlichen Erzeugnissen aus Drittländern, gegenüber denen die Gemeinschaft nicht an die Verpflichtungen aus den in Artikel 1 genannten Übereinkünften gebunden ist, die zum Schutz des Gemeinschaftsmarktes erforderlichen Maßnahmen ergreifen.
(3) Die nach Maßgabe der Absätze 1 und 2 getroffenen Maßnahmen werden nach dem in Artikel 3 Absatz 1 genannten Verfahren erlassen.
Artikel 5
Die Kommission unterbreitet dem Rat und dem Europäischen Parlament vor dem 30. Juni 1997 einen Bericht über das Funktionieren der Regelung aufgrund dieser Verordnung sowie über die Erfahrungen, die mit den Maßnahmen gewonnen wurden, die die Drittländer zur Anwendung der im Rahmen der multilateralen Handelsverhandlungen der Uruguay-Runde geschlossenen Übereinkommen ergriffen haben.
Der Rat beschließt auf Vorschlag der Kommission nach dem Verfahren des Artikels 43 Absatz 2 des Vertrags alle Änderungen, die sich aus den Ergebnissen und Schlußfolgerungen dieses Berichts ergeben.
Artikel 6
(1) Diese Verordnung tritt zu dem Zeitpunkt in Kraft, der durch einen Beschluß über das Inkrafttreten der Rechtsakte zur Umsetzung der Ergebnisse der Uruguay-Runde festgelegt wird.
(2) Sie gilt ab 1. Juli 1995.
Jedoch gelten
a) die Bestimmungen des Artikels 3 und des Artikels 4 Absatz 2 ab 1. Januar 1995;
b) die in den Anhängen festgelegten Bestimmungen zu den Einfuhrzöllen und den zusätzlichen Einfuhrzöllen für die Erzeugnisse der Anhänge XIII und XVI, für die ein Einfuhrpreis gilt, ab Beginn des Wirtschaftsjahres für die betreffenden Erzeugnisse im Jahr 1995;
c) die Bestimmungen zu den Ausfuhrerstattungen
- ab 1. September 1995 betreffend die Anhänge II und XVI,
- ab 1. Oktober 1995 betreffend Anhang IV,
- ab 1. November 1995 betreffend Anhang V;
d) die in Anhang XV festgelegten Bestimmungen ab 1. Januar 1995;
e) die in Anhang XVI unter Ziffer I Nummer 2 festgelegten Bestimmungen ab 1. Januar 1996.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Geschehen zu Brüssel am 22. Dezember 1994.