31999D0435
L 176/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 20 май 1999 година
относно определението на достиженията на правото от Шенген с цел установяване, в съответствие с разпоредби от Договора за създаване на Европейската общност и Договора за Европейския съюз, на правното основание на всяка от разпоредбите или решенията, които съставляват достиженията на правото от Шенген
(1999/435/ЕО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
на основание член 2, параграф 1, втора алинея, първо изречение от Протокола към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, за интегриране на достиженията на правото от Шенген в правната рамка на Европейския съюз (наричан по-долу „Шенгенски протокол“),
(1)
като има предвид, че е необходимо да се определят достиженията на правото от Шенген, с което се дава възможност на Съвета да посочи правното основание на всяка от разпоредбите на достиженията на правото от Шенген съгласно съответните разпоредби от Договора за създаване на Европейската общност и от Договора за Европейския съюз;
(2)
като има предвид, че установяването на правното основание е необходимо само по отношение на онези задължителни разпоредби или решения, които съставляват достиженията на правото от Шенген и са все още са в сила;
(3)
като има предвид, че Съветът следователно трябва да определи онези разпоредби или решения на достиженията на правото от Шенген, по отношение на които установяването на правно основание съгласно някоя от разпоредбите на Договорите не е необходимо;
(4)
като има предвид, че заключението, че по отношение на някои от разпоредбите на достиженията на правото от Шенген не е необходимо или удачно Съветът да установи тяхното правно основание в Договорите, може да бъде оправдано на следните основания:
а)
разпоредби, които нямат задължителна правна сила, и подобни на тях могат да бъдат приети от Съвета само на основание акт, който няма правно основание в някой от Договорите;
б)
изтичането на период от време или настъпването на събития, които са довели до отпадане на необходимостта от съответната разпоредба;
в)
разпоредбата е свързана с институционални правила, които се считат заменени от процедурите на Европейския съюз;
г)
предметът на съответната разпоредба се обхваща - и следователно заменя - от действащото законодателство на Европейската общност или Европейския съюз или от правен акт, който е приет от всички държави-членки;
д)
разпоредбата е станала излишна в резултат на споразумението, което трябва да бъде сключено с Република Исландия и Кралство Норвегия по силата на член 6 от Шенгенския протокол;
е)
разпоредбата е извън дейността на Общността или целите на Европейския съюз и следователно попада в някоя от областите, за които държавите-членки са запазили свобода на действие. Тук се включват разпоредби, които имат значение единствено за изчисляване на парични искове на държавите-членки или между тях.
(5)
Дори ако поради само една от посочените причини не е необходимо или удачно Съветът да създаде правните основания за някои разпоредби на достиженията на правото от Шенген, това няма да доведе до тяхната отмяна или лишаването им от правна сила. Юридическата сила на актовете, които все още са в сила и са били приети на основание на такива разпоредби, не се накърнява.
(6)
Правата и задълженията на Дания се уреждат от член 3 от Протокола за интегриране на достиженията на правото от Шенген в правната рамка на Европейския съюз и от член 1 до член 5 от Протокола относно позицията на Дания,
РЕШИ:
Член 1
1. В съответствие с приложението към Протокола за интегриране на достиженията на правото от Шенген в правната рамка на Европейския съюз, достиженията на правото от Шенген включват всички актове, които са посочени в приложение А към настоящото решение.
2. Достиженията на правото от Шенген, както е посочено в параграф 1, се публикуват в Официален вестник на Европейските общности, с изключение на онези негови разпоредби, които са изброени в член 2, и разпоредбите, които към момента на приемане на настоящото решение са били класифицирани като „поверителни“ от Шенгенския изпълнителен комитет.
3. Съветът запазва правото си да публикува и други части от достиженията на правото от Шенген в Официален вестник на по-късна дата, в частност разпоредбите, чието публикуване е необходимо в общ интерес и които Съветът счита за важни при тълкуването на достиженията на правото от Шенген.
Член 2
Не е необходимо Съветът, когато действа на основание член 2, параграф 1, алинея втора, изречение второ от Шенгенския протокол, да установява съответствие с разпоредбите на Договорите, правното основание на всяка от следните разпоредби и решения, които съставляват част от достиженията на правото от Шенген:
а)
разпоредбите на Конвенцията, подписана в Шенген на 19 юни 1990 г. между Кралство Белгия, Федерална република Германия, Френската република, Великото херцогство Люксембург и Кралство Нидерландия, за изпълнение на Шенгенското споразумение и на свързаните с него Заключителен акт и декларации („Шенгенска конвенция“), които са посочени в част 1 от приложение Б;
б)
разпоредбите на споразуменията за присъединяване и на Протоколите към Споразумението от Шенген и към Шенгенската конвенция с Италианската република (подписана в Париж на 27 ноември 1990 г.), Кралство Испания и Португалската република (подписана в Бон на 25 юни 1991 г.), Република Гърция (подписана в Мадрид на 6 ноември 1992 г.), Република Австрия (подписана в Брюксел на 28 април 1995 г.), Кралство Дания, Република Финландия и Кралство Швеция (подписана в Люксембург на 19 декември 1996 г.), които са изброени в част 2 от приложение Б;
в)
изброените в част 3 от приложение Б решения и декларации на Изпълнителния комитет, който бе създаден с Шенгенската конвенция;
г)
решенията на Централната група, които тя е упълномощена да взема от Изпълнителния комитет и които са изброени в част 3 от приложение Б.
Член 3
Настоящото решение произвежда незабавно действие.
То се публикува в Официален вестник на Европейските общности.
Съставено в Брюксел на 20 май 1999 година.
BESCHLUSS DES RATES
vom 20. Mai 1999
zur Bestimmung des Schengen-Besitzstands zwecks Festlegung der Rechtsgrundlagen für jede Bestimmung und jeden Beschluß, die diesen Besitzstand bilden, nach Maßgabe der einschlägigen Bestimmungen des Vertrags zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft und des Vertrags über die Europäische Union
(1999/435/EG)
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
unter Zugrundelegung des Artikels 2 Absatz 1 Unterabsatz 2 Satz 1 des dem Vertrag über die Europäische Union und dem Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft beigefügten Protokolls zur Einbeziehung des Schengen-Besitzstandes in den Rahmen der Europäischen Union (im folgenden als "Schengen-Protokoll" bezeichnet),
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1) Es ist notwendig, den Schengen-Besitzstand zu definieren, damit der Rat Rechtsgrundlagen für jede Bestimmung des Schengen-Besitzstands gemäß der einschlägigen Bestimmung der Verträge festlegen kann.
(2) Die Festlegung von Rechtsgrundlagen ist nur in bezug auf diejenigen verbindlichen Bestimmungen und Beschlüsse des Schengen-Besitzstands erforderlich, die noch in Kraft sind.
(3) Der Rat muß daher festlegen, für welche Bestimmungen oder Beschlüsse des Schengen-Besitzstands die Festlegung einer Rechtsgrundlage gemäß der einschlägigen Bestimmung der Verträge nicht erforderlich ist.
(4) Die Feststellung, daß für den Rat nicht erforderlich oder nicht passend ist, für bestimmte Bestimmungen des Schengen-Besitzstands Rechtsgrundlagen nach Maßgabe der einschlägigen Bestimmungen der Verträge festzulegen, kann durch die folgenden Gründe gerechtfertigt werden:
a) Die Bestimmung ist nicht rechtsverbindlich, und eine vergleichbare Bestimmung kann vom Rat nur aufgrund eines Instruments angenommen werden, das auf keine Rechtsgrundlage in einem der Verträge verweist.
b) Die Bestimmung ist zeit- und/oder ereignisbedingt gegenstandslos geworden.
c) Die Bestimmung betrifft institutionelle Regelungen, die als durch Verfahren der Europäischen Union abgelöst anzusehen sein werden.
d) Der Inhalt der Bestimmung ist von einer Rechtsvorschrift der Europäischen Gemeinschaft oder der Europäischen Union oder einem von allen Mitgliedstaaten angenommenen Rechtsakt erfaßt und damit gegenstandslos.
e) Die Bestimmung ist durch das gemäß Artikel 6 des Schengen-Protokolls abzuschließende Abkommen mit der Republik Island und dem Königreich Norwegen gegenstandslos geworden.
f) Die Bestimmung betrifft einen Bereich, der weder in die Tätigkeit der Gemeinschaft fällt noch von den Zielen der Europäischen Union erfaßt ist und daher einen jener Bereiche betrifft, für den sich die Mitgliedstaaten Handlungsfreiheit vorbehalten haben. Dies schließt Bestimmungen ein, die ihre Bedeutung nur für Zwecke der Berechnung finanzieller Ansprüche von oder zwischen den betroffenen Mitgliedstaaten haben können.
(5) Auch wenn es für den Rat aus einem dieser Gründe nicht erforderlich oder nicht passend ist, für bestimmte Bestimmungen des Schengen-Besitzstands Rechtsgrundlagen festzulegen, so hat dies nicht den Wegfall dieser Bestimmungen oder den Verlust ihrer Rechtsgültigkeit zur Folge. Die Rechtswirkung der aufgrund solcher Bestimmungen angenommenen und noch immer geltenden Rechtsakte bleibt hiervon unberührt.
(6) Die Rechte und Pflichten Dänemarks werden durch Artikel 3 des Protokolls zur Einbeziehung des Schengen-Besitzstands in den Rahmen der Europäischen Union und in den Artikeln 1 bis 5 des Protokolls über die Position Dänemarks geregelt.
BESCHLIESST:
Artikel 1
(1) Der Schengen-Besitzstand umfaßt gemäß dem Anhang zum Protokoll zur Einbeziehung des Schengen-Besitzstands in den Rahmen der Europäischen Union alle im Anhang A dieses Beschlusses aufgeführten Rechtsakte.
(2) Der Schengen-Besitzstand gemäß Absatz 1 wird im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften veröffentlicht, jedoch mit Ausnahme der Bestimmungen, die in Artikel 2 angeführt sind, sowie jener Bestimmungen, die zum Zeitpunkt der Annahme dieses Beschlusses vom Schengen-Exekutivausschuß als "vertraulich" eingestuft sind.
(3) Der Rat behält sich das Recht vor, zu einem späteren Zeitpunkt auch andere Teile des Schengen-Besitzstandes im Amtsblatt zu veröffentlichen, und zwar insbesondere Bestimmungen, deren Veröffentlichung im allgemeinen Interesse erforderlich erscheint, oder denen der Rat für die Auslegung des Schengen-Besitzstands Bedeutung zumißt.
Artikel 2
Es ist nicht erforderlich, daß der Rat gemäß den einschlägigen Bestimmungen der Verträge unter Zugrundelegung des Artikels 2 Absatz 1 Unterabsatz 2 Satz 2 des Schengen-Protokolls eine Rechtsgrundlage für die nachstehenden zum Schengen-Besitzstand gehörenden Bestimmungen und Beschlüsse festlegt:
a) die Bestimmungen des am 19. Juni 1990 in Schengen unterzeichneten Übereinkommens zwischen dem Königreich Belgien, der Bundesrepublik Deutschland, der Französischen Republik, dem Großherzogtum Luxemburg und dem Königreich der Niederlande zur Durchführung des Übereinkommens von Schengen mit der dazugehörigen Schlußakte und den dazugehörigen Erklärungen ("Schengener Durchführungsübereinkommen"), die in Teil 1 des Anhangs B aufgeführt sind;
b) die Bestimmungen der Beitrittsübereinkommen und Beitrittsprotokolle zum Übereinkommen von Schengen und zum Schengener Durchführungsübereinkommen mit der Italienischen Republik (unterzeichnet am 27. November 1990 in Paris), dem Königreich Spanien und der Portugiesischen Republik (unterzeichnet am 25. Juni 1991 in Bonn), der Griechischen Republik (unterzeichnet am 6. November 1992 in Madrid), der Republik Österreich (unterzeichnet am 28. April 1995 in Brüssel) und dem Königreich Dänemark, der Republik Finnland und dem Königreich Schweden (unterzeichnet am 19. Dezember 1996 in Luxemburg), die in Teil 2 des Anhangs B aufgeführt sind;
c) die Beschlüsse und Erklärungen des durch das Schengener Durchführungsübereinkommen eingesetzten Exekutivausschusses, die in Teil 3 des Anhangs B aufgeführt sind;
d) die Beschlüsse der Zentralen Gruppe, zu denen diese vom Exekutivausschuß ermächtigt worden ist, die in Teil 3 des Anhangs B aufgeführt sind.
Artikel 3
Dieser Beschluß wird sofort wirksam.
Er wird im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften veröffentlicht.
Geschehen zu Brüssel am 20. Mai 1999.