31996D0040
L 011/7
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 20 декември 1995 година
за временно прекратяване, съгласно Регламент (ЕО) № 3286/94 на Съвета относно търговските бариери, на процедурата във връзка с пиратството на звукозаписи от Общността в Тайланд и неговото въздействие върху търговията на Общността със звукозаписи
(96/40/EО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 3286/94 на Съвета от 22 декември 1994 г. за установяване на процедури на Общността в областта на общата търговска политика с оглед гарантиране упражняването от Общността на правата, които са ѝ предоставени съгласно правилата за международна търговия, по-специално тези, които са установени под егидата на Световната търговска организация (1), последно изменен с Регламент (ЕО) № 365/95 (2), и по-специално членове 11 и 14 от него,
след консултации в Консултативния комитет,
като има предвид, че:
На 5 юни 1991 г. Комисията получи жалба, съгласно Регламент (ЕИО) № 2641/84 от 17 септември 1984 г. относно укрепването на общата търговска политика, по-специално по отношение на защитата срещу незаконните търговски практики (3), последно изменен с Регламент (ЕО) № 522/94 (4), от Европейския офис на Международната федерация на звукозаписната индустрия (IFPI), представляваща почти всички производители на звукозаписи в Общността. В жалбата се твърди, че пиратството на звукозаписи от Общността се извършва в широк мащаб в Тайланд и че това пиратство причинява вреда на индустрията на Общността, особено чрез засягане износа на звукозаписи от Общността в Тайланд, както и на други трети пазари.
Тъй като в жалбата се съдържаха достатъчно доказателства по смисъла на член 6, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2641/84 за съществуването на незаконна търговска практика, чието извършване може да бъде отдадено на Тайланд, както и вреда като последица от нея, Комисията обяви в съобщение, публикувано в Официален вестник на Европейските общности (5), започването на процедура по проверка относно пиратство на звукозаписи от Общността в Тайланд.
След започването на процедурата Комисията проведе фактическа и правна проверка и представи на 20 февруари 1992 г. доклада си от проверката на Консултативния комитет, създаден по силата на Регламент (ЕО) № 2641/84. От него се вижда, че по време на съответния период и основно в резултат на невъзможността на тайландските власти надлежно да прилагат тогава действащото тайландско законодателство относно авторското право, нивото на пиратството на звукозаписи (международен репертоар) вероятно е достигнало 90 % и че тази ситуация е довела до материални щети за индустрията на Общността, особено под формата на пропуснати продажби на тайландския пазар (както и някои други трети пазари). Следователно се оказа, че Тайланд е нарушил международното си задължение да предоставя на производителите на звукозаписи от Общността ефективна защита срещу пиратството на техни продукти. Това задължение произтича от разпоредбата за националното третиране в член 4 от Берлинския акт на Бернската конвенция за закрила на литературни и художествени произведения, по която Тайланд е страна.
След това Комисията проведе консултации с тайландските власти, които доведоха до поемането на ангажимент през септември 1992 г. от страна на тайландското правителство да ограничи пиратството на звукозаписи от ЕО до незначителни нива във възможно най-кратък срок, както и на първо време да постигне значително редуциране в рамките на една година.
На основата на този ангажимент, при наличието на благоприятно становище от страна на Консултативния комитет и при условие за редовна оценка на ситуацията, продължаването на процедурата в непосредствено бъдеще се оказа неуместно.
През декември 1993 г. в Тайланд се проведе мисия за оценка на постигнатия напредък. След мисията Комисията докладва отново пред Комитета, създаден по силата на Регламент (ЕИО) № 2641/84. Първата констатация на мисията бе, че действителното ниво на пиратството с аудио касети е спаднало приблизително с 50 % през първата година съгласно поетия от тайландското правителство ангажимент, по този начин потвърждавайки готовността на тайландското правителство да изпълнява ангажимента си. По-нататъшният напредък обаче бе оценен като бавен, и нещо повече, изразена бе загриженост от възможното възраждане на пиратството със звукозаписи, особено в резултат на продажби на пиратски компакт дискове (CD-та). В този контекст и при наличието на благоприятно становище от страна на Консултативния комитет се оказа, че на Тайланд следва да се предостави допълнителен срок, за да има възможност да приеме ново законодателство относно авторското право, което вече бе под формата на законопроект, обсъждан в Парламентарния комитет, и който съдържаше по-подходящи разпоредби относно борбата с пиратството и прилагането на закона.
Информацията, събирана от Комисията от началото на 1994 г. показва, че не е настъпило по-нататъшно съществено подобрение по отношение на действителното ниво на пиратството със звукозаписи от ЕО. В областта на законодателството обаче се случиха важни положителни развития. Новият тайландски Закон за авторското право влезе в сила на 21 март 1995 г. Той въведе многобройни разпоредби, които целят опростяване на действията срещу пиратите и упражнява необходимото възпиращо действие върху потенциалните, както и фактическите нарушители, особено чрез силно увеличените наказания.
При тези обстоятелства и като се взема предвид поддържането на значително ниво на пиратство, по-специално по отношение на CD-та, както и перспективите за неговото трайно редуциране до незначителни нива чрез ефективното прилагане на новото тайландско законодателство, Комисията не счита на този етап за уместно както прекратяването на процедурата, така и приемането на мерки на търговската политика срещу Тайланд. Прецизният мониторинг на ситуацията обаче остава необходим.
От 1 януари 1995 г. към настоящата процедура се прилага Регламент (ЕО) № 3286/94, който отмени Регламент (ЕИО) № 2641/84.
Регламент (ЕО) № 3286/94 въведе в член 11, параграф 2, буква a) възможността за формално временно прекратяване на процедура. В такъв случай Комисията има за задача да наблюдава надлежното прилагане на мерките, които са предприети от засегнатите трети страни, както е предвидено в член 11, параграф 2, буква б) от настоящия регламент.
Съгласно член 13, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 3286/94, настоящото решение за временно прекратяване се приема в съответствие с член 14 от същия регламент. Последният предвижда по-специално, че Комисията ще приеме решение, което ще съобщи на държавите-членки и което ще се прилага след срок от 10 дни, ако по време на този срок никоя държава-членка не е отнесла въпроса пред Съвета.
Също така следва да се припомни, че член 11, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕО) № 3286/94 предвижда, че могат да бъдат приемани всякакви мерки на търговската политика в съответствие с разпоредбите на регламента, когато взетите от третата страна мерки са отменени, суспендирани или неправилно прилагани или когато Комисията има основания да счита, че случаят е такъв, или когато не е изпълнено искане на Комисията за информация.
Поради това, процедурата относно пиратството на звукозаписи от Общността в Тайланд следва да бъде временно прекратена. Комисията следва да продължава да наблюдава ситуацията периодично, както и да информира периодично създадения по силата на Регламент (ЕО) № 3286/94 Консултативен комитет,
РЕШИ:
Член 1
Процедурата относно пиратството със звукозаписи от Общността в Тайланд се прекратява временно.
Член 2
Настоящото решение се прилага от деня на публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Съставено в Брюксел на 20 декември 1995 година.
BESCHLUSS DER KOMMISSION vom 20. Dezember 1995 zur Aussetzung des Verfahrens der Verordnung (EG) Nr. 3286/94 des Rates über Handelshemmnisse gegenüber der Piraterie von Tonaufzeichnungen der Gemeinschaft in Thailand und ihren Auswirkungen auf den Handel der Gemeinschaft mit Tonaufzeichnungen (96/40/EG)
DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 3286/94 des Rates vom 22. Dezember 1994 zur Festlegung der Verfahren der Gemeinschaft im Bereich der gemeinsamen Handelspolitik zur Ausübung der Rechte der Gemeinschaft nach internationalen Handelsregeln, insbesondere den im Rahmen der Welthandelsorganisation vereinbarten Regeln (1), zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 365/95 (2), insbesondere auf Artikel 11 und 14,
nach Konsultationen im Beratenden Ausschuß,
in Erwägung nachstehender Gründe:
Am 5. Juni 1991 erhielt die Kommission gemäß der Verordnung (EWG) Nr. 2641/84 des Rates vom 17. September 1984 zur Stärkung der gemeinsamen Handelspolitik und insbesondere des Schutzes gegen unerlaubte Handelspraktiken (3), zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 522/94 (4), einen Antrag von der Europäischen Filiale der International Federation of the Phonographic Industry (IFPI) im Namen praktisch aller Hersteller von Tonträgern in der Gemeinschaft. In dem Antrag wurde behauptet, in Thailand würde die Piraterie von Tonaufzeichnungen der Gemeinschaft in großem Maßstab praktiziert, und diese Praktik verursache den Tonträgerherstellern in der Gemeinschaft eine Schädigung, da die Piraterie sich negativ auf die Ausfuhren von Tonaufzeichnungen der Gemeinschaft sowohl nach Thailand als auch nach anderen Drittländern auswirkte.
Da der Antrag genügend Beweise im Sinne von Artikel 6 Absatz 1 der Verordnung (EWG) Nr. 2641/84 für das Vorliegen einer Thailand zur Last zu legenden unerlaubten Handelspraktik und für eine dadurch verursachte Schädigung enthielt, veröffentlichte die Kommission im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften (5), eine Bekanntmachung über die Einleitung eines Untersuchungsverfahrens gegenüber der Piraterie von Tonaufzeichnungen der Gemeinschaft in Thailand.
Nach der Einleitung des Verfahrens führte die Kommission eine Prüfung des sachlichen und rechtlichen Tatbestandes durch und legte dem mit der Verordnung (EWG) Nr. 2641/84 eingesetzten Beratenden Ausschuß am 20. Februar 1992 ihren Untersuchungsbericht vor. Hieraus ergab sich, daß das Ausmaß der Piraterie von Tonaufzeichnungen (Internationales Repertoire) im Untersuchungszeitraum wahrscheinlich 90 % erreichte, was hauptsächlich darauf zurückzuführen ist, daß die thailändischen Behörden nicht in der Lage waren, die damals geltenden thailändischen Urheberrechtgesetze ordnungsgemäß durchzusetzen, und daß diese Situation den Gemeinschaftsherstellern eine bedeutende Schädigung verursachte, insbesondere in Form von Absatzeinbußen in Thailand (und in bestimmten anderen Drittländern). Folglich ergab sich, daß Thailand daher seine internationale Verpflichtung verletzte, den Tonträgerherstellern der Gemeinschaft einen wirksamen Schutz gegen die Piraterie ihrer Erzeugnisse zu bieten. Diese Verpflichtung erwächst aus der Bestimmung über die Inländerbehandlung in Artikel 4 der Berliner Fassung der Berner Übereinkunft zum Schutz von Werken der Literatur und Kunst, zu deren Unterzeichnern Thailand gehört.
Die Kommission leitete daraufhin Konsultationen mit den thailändischen Behörden ein, die sich in der Folge im September 1992 verpflichteten, die Piraterie von Tonaufzeichnungen der EG binnen kürzester Zeit auf ein verschwindend geringes Niveau zu senken und in einer ersten Phase einen beträchtlichen Rückgang innerhalb eines Jahres zu erreichen.
Aufgrund dieser Verpflichtung und nach der befürwortenden Stellungnahme des Beratenden Ausschusses und mit der Maßgabe, die Lage regelmäßig zu überprüfen, erschien eine Weiterführung des Verfahrens in der unmittelbaren Zukunft nicht angemessen.
Im Dezember 1993 fand zur Überprüfung der bis dahin erreichten Fortschritte eine Mission nach Thailand statt. Nach dieser Mission berichtete die Kommission erneut dem mit der Verordnung (EWG) Nr. 2641/84 eingesetzten Ausschuß. Die erste Feststellung der Mission lautete, daß das Ausmaß der Piraterie von Audiokassetten im ersten Jahr nach dem Verpflichtungsangebot der thailändischen Regierung auf ungefähr 50 % zurückgegangen ist, was den Willen der thailändischen Regierung zur Erfuellung ihrer Verpflichtung bestätigt. Die weiteren Fortschritte waren jedoch sehr langsam, und es wurde Besorgnis darüber geäußert, daß die Tonpiraterie durch den Verkauf von unerlaubt hergestellten Compact Discs (CDs) möglicherweise erneut zunehmen wird. In diesem Zusammenhang und nach der befürwortenden Stellungnahme des Beratenden Ausschusses, scheint es notwendig, Thailand mehr Zeit für die Annahme eines neuen Urheberrechtgesetzes zu gewähren, über dessen Entwurf bereits im parlamentarischen Ausschuß diskutiert wurde und das angemessenere Bestimmungen über die Bekämpfung der Piraterie und die Durchsetzung des Gesetzes enthält.
Die von der Kommission seit Anfang 1994 eingeholten Informationen zeigen, daß bei dem tatsächlichen Ausmaß der Piraterie von EG-Tonaufzeichnungen keine deutliche Verbesserung eintrat. Wichtige positive Entwicklungen ereigneten sich jedoch im legislativen Bereich. Das neue thailändische Urheberrechtgesetz trat am 21. März 1995 in Kraft. Es enthält zahlreiche Bestimmungen über die Vereinfachung des Vorgehens gegen die Piraten und übt insbesondere durch verschärfte Strafen eine abschreckende Wirkung auf potentielle und tatsächliche Straftäter aus.
Unter diesen Umständen und unter Berücksichtigung sowohl des nach wie vor hohen Ausmaßes der Piraterie, insbesondere bei CDs, als auch der Aussicht auf eine Senkung auf ein auf Dauer niedriges Niveau infolge der wirksamen Durchsetzung des neuen thailändischen Gesetzes hält die Kommission zum gegenwärtigen Zeitpunkt weder die Einstellung des Verfahrens noch die Einführung handelspolitischer Schutzmaßnahmen gegenüber Thailand für zweckdienlich. Jedoch ist eine genaue Überwachung der Lage weiterhin erforderlich.
Seit dem 1. Januar 1995 findet die Verordnung (EG) Nr. 3286/94 Anwendung, die die Verordnung (EWG) Nr. 2641/84 ersetzt.
Nach Artikel 11 Absatz 2 Buchstabe a) der Verordnung (EG) Nr. 3286/94 besteht die Möglichkeit, das Verfahren offiziell auszusetzen.
In diesem Fall hat die Kommission gemäß Artikel 11 Absatz 2 Buchstabe b) die Aufgabe, die ordnungsgemäße Anwendung der von dem betreffenden Drittland ergriffenen Maßnahmen zu überwachen.
Gestützt auf die Artikel 13 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 3286/94 wird die Entscheidung getroffen, das Verfahren gemäß Artikel 14 der vorgenannten Verordnung auszusetzen. Die zuletzt genannte Bestimmung sieht insbesondere vor, daß die Entscheidung der Kommission den Mitgliedstaaten mitzuteilen und nach Ablauf von zehn Tagen anwendbar ist, wenn kein Mitgliedstaat innerhalb dieser Frist den Rat befaßt hat.
Ferner sollte daran erinnert werden, daß gemäß Artikel 11 Absatz 2 Buchstabe c) handelspolitische Maßnahmen im Einklang mit den einschlägigen Bestimmungen der Verordnung getroffen werden können, wenn die von dem Drittland ergriffenen Maßnahmen ausgesetzt, aufgehoben oder in unangemessener Weise durchgeführt wurden oder wenn die Kommission Grund zu der Annahme hat, daß dies der Fall war, oder wenn einem Auskunftsersuchen der Kommission nicht stattgegeben wurde.
Das Verfahren gegenüber der Piraterie von Tonaufzeichnungen der Gemeinschaft in Thailand sollte daher ausgesetzt und die Lage weiterhin ständig von der Kommission überwacht werden. Dem gemäß der Verordnung (EG) Nr. 3286/94 eingesetzten Beratenden Ausschuß wird regelmäßig berichtet werden -
BESCHLIESST:
Artikel 1
Das Verfahren gegenüber der Piraterie von Tonaufzeichnungen der Gemeinschaft wird ausgesetzt.
Artikel 2
Dieser Beschluß ist anwendbar vom Tag seiner Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften an.
Brüssel, den 20. Dezember 1995