32005R0856
L 143/3
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 856/2005 НА КОМИСИЯТА
от 6 юни 2005 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 466/2001 по отношение на токсини, причинени от гъби от рода Fusarium
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 315/93 на Съвета от 8 февруари 1993 г. за установяване на процедури на Общността относно замърсители в храните (1), и по-специално член 2, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 466/2001 на Комисията (2) предвижда установяването на максимално съдържание за определени замърсители в хранителните продукти.
(2)
Някои държави-членки са приели или планират да приемат максимално съдържание за токсини, причинени от гъби от рода Fusarium, например за дезоксиниваленол (DON), зеараленон (ZEA) и фумонизини в определени хранителни продукти. Предвид различията в законодателството на държавите-членки относно разрешеното съдържание и предвид произтичащата от това опасност от нарушаване правилата на конкуренцията са необходими мерки на Общността, за да се гарантира единството на пазара, като същевременно се спазва принципът на пропорционалността.
(3)
Множество гъби от рода Fusarium, които са често срещани в почвата гъби, продуцират редица различни микотоксини от класа на трихотецените, например дезоксиниваленол (DON), ниваленол (NIV), Т-2 токсин и HT-2 токсин и някои други токсини (като зеараленон и фумонизини). Гъбите от рода Fusarium са разпространени най-често в зърнените храни, които се отглеждат в райони с умерен климат в Америка, Европа и Азия. Няколко от гъбите от рода Fusarium, които произвеждат токсини, са в състояние да произведат в различна степен два или повече от споменатите токсини.
(4)
Научният комитет по храните (НКХ) в редица свои становища е направил оценка на токсините, причинени от гъбите от рода Fusarium: за дезоксиниваленол (DON) през декември 1999 г., за зеараленон през юни 2000 г., за фумонизини през октомври 2000 г., впоследствие допълнена с актуални данни през април 2003 г., за ниваленол през май 2001 г., както и обща оценка на трихотецените през февруари 2002 г.
(5)
В становищата си Научният комитет по храните взе предвид, че наличните данни не насърчават установяването на обща допустима дневна доза (ДДД) за изброените трихотецени, на които е извършена оценка и затова определи следното:
-
за дезоксиниваленол (DON) - ДДД от 1 µg/kg телесно тегло на ден;
-
за ниваленол - временна ДДД (в-ДДД) от 7 µg/kg телесно тегло на ден;
-
за Т-2 токсин и HT-2 токсин - комбинирана временна ДДД от 0,06 µg/kg телесно тегло на ден.
За останалите токсини, причинени от гъбите от рода Fusarium, НКХ определи, както следва:
-
за зеараленон - временна ДДД (в-ДДД) от 0,2 µg/kg телесно тегло на ден;
-
за общото съдържание на фумонизини B1, B2 и B3, самостоятелно или в комбинация - ДДД от 2 µg/kg телесно тегло на ден.
(6)
В рамките на Директива 93/5/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1993 г. за подпомагане на Комисията и сътрудничество на държавите-членки в научното разглеждане на въпроси, които се отнасят до храните (3), бе осъществено научно сътрудничество по дейност (SCOOP), задача 3.2.10. „Събиране на данни за появата на токсини в храната, причинени от гъби от рода Fusarium и оценка на приемането им чрез храната от населението на държавите-членки на ЕС“ (4), която приключи през септември 2003 г.
Резултатите от посочената задача сочат, че микотоксините, причинени от гъби от род Fusarium, са широко разпространени в хранителната верига в Общността. Продуктите, произведени от житни растения, по-конкретно от пшеница и царевица, са основните източници на приемани с храната токсини, причинени от гъби от рода Fusarium. Докато за цялото население и за възрастните количеството на поеманите с храната токсини, причинени от гъби от рода Fusarium, често е по-малко от определената ДДД за съответния токсин, то по отношение на рисковите групи като кърмачета и малки деца, тези количества са близки до ДДД, а в някои случаи дори са по-високи.
(7)
По-специално, по отношение на дезоксиниваленол приеманите с храната токсини за категорията малки деца и юноши са близки по стойност до тези за ДДД. В повечето случаи за Т-2 токсин и HT-2 токсин изчислената доза е превишавала в-ДДД. Все пак трябва да се отбележи, че по отношение на Т-2 токсин и HT-2 токсин по-голямата част от данните са получени чрез използването на методи за анализ с висока аналитична граница на количествено определяне, и като се вземе предвид, че количеството на пробите над тази граница на количествено определяне е било по-малко от 20 %, количеството на приеманите токсини се е повлияла силно от аналитичната граница на определяне на използваните аналитични методи. За ниваленол всички дози са били доста под стойностите на в-ДДД. Що се отнася до останалите трихотецени, които са разгледани в рамките на споменатата по-горе дейност на НС (SCOOP-Task), например 3-ацетилдезоксиниваленол, 15-ацетилдезоксиниваленол, фузаренон-Х, Т-2 триол, диацетоксискирпенол, неосоланиол, моноацетоксискирпенол и верукол, съгласно наличната информация, количествата на всички приемани с храната токсини са малки.
(8)
За зеараленон, среднодневната доза е значително по-ниска от ДДД, но следва да се обърне внимание на тези групи от населението, които не са били идентифицирани в рамките на спомената дейност, но които вероятно редовно консумират много продукти с висока степен на замърсяване със зеараленон, а също и да се обърне внимание на храна, предназначена за консумация сред децата, тъй като разнообразието на хранителния режим сред малките деца е ограничено.
(9)
По отношение на фумонизимите изчислената доза за повечето групи от населението е значително под ДДД. Количеството на приеманите с храната фумонизими се увеличава значително, когато се вземат предвид само консуматорите. Въпреки това за тази група консуматори, дозата също е под ДДД. Все пак резултатите от мониторинговия контрол на реколта 2003 г. сочат, че царевицата и продуктите от царевица могат да бъдат силно замърсени с фумонизими. Целесъобразно е да се вземат мерки, за да не се допуска царевица и царевични продукти, които са с недопустимо висока степен на замърсяване да попаднат в хранителната верига.
(10)
Гъбите от рода Fusarium поразяват зърното в периода преди прибирането на реколтата. Във връзка със заразяването с гъби от рода Fusarium и образуването на микотоксини са определени няколко рискови фактора. Климатичните условия по време на развитието, по-специално при цъфтене, оказват основно влияние върху съдържанието на микотоксини. Все пак добрите производствени практики, чрез които рисковите фактори се ограничават до минимум, могат да предотвратят в известна степен замърсяването с гъби от рода Fusarium.
(11)
За опазването на общественото здраве е важно да се определи максимално съдържание за непреработените зърнени храни, за да се избегне постъпването в хранителната верига на зърнени храни с висока степен на замърсяване, както и за да се насърчи и осигури приемането на всички мерки на всички етапи от производствената верига - на полето, по време на прибиране на реколтата и при нейното съхранение (чрез прилагането на добри земеделски практики). Целесъобразно е максималното съдържание да се прилага за непреработени зърнени храни, както и да включва зърнени храни, пуснати на пазара за първична механична преработка, тъй като на този етап предназначението на зърнените храни вече е известно - като храна, за фураж или за промишлена преработка. Процедурите по почистване, сортиране и сушене не се считат за първична механична преработка, доколкото не се упражнява физическа сила върху самото житно зърно, докато в същото време остъргването (премахването на повърхностния слой на зърното) следва да се смята за първична преработка.
(12)
Максималното съдържание се установява на дадено ниво, като се отчитат наличните данни за приемането чрез храната на съответния токсин в човешкия организъм, като това ниво може да бъде реално постижимо чрез спазване на добри практики по време на всички етапи на производството и разпространението. Този подход гарантира, че предприятията от хранително-вкусовата промишленост прилагат всички възможни мерки, за да предотвратят или намалят замърсяването, доколкото е възможно, с цел опазване здравето на хората.
(13)
По отношение на царевицата все още не се знаят с точност всички фактори, които участват при образуването на токсини, причинени от гъби от рода Fusarium, по-специално зеараленон и фумонизини B1 и B2. Затова се дава един период от време, през който се позволява на предприятията от хранително-вкусовата промишленост, които участват във веригата на зърнените храни, да извършват изследвания за източниците на образуване на споменатите микотоксини и за определянето на управленски мерки, които да се вземат с цел предотвратяване на тяхното наличие, доколкото това е практически възможно. Максималното съдържание, което се основава на наличната понастоящем информация за появата на токсини в храните, се предлага да се прилага от 2007 г. нататък, в случай че до този срок не бъде установено специфично максимално съдържание въз основа на новопостъпила информация за появата и образуването на токсини.
(14)
Чрез почистване и механична преработка съдържанието на токсини, причинени от гъби от рода Fusarium в суровите житни растения, може да се намали в различна степен при преработените продукти от зърнени храни. Предвид различните степени на намаляване на съдържанието е целесъобразно да се определи максимално съдържание за зърнени храни, предназначени за крайния потребител, с цел защита на потребителя, като освен това е необходимо да има влязло в сила законодателство, което да се прилага. При определянето на максимално съдържание за продукти от зърнени храни, предназначени за крайния потребител, трябва да се спазва прагматичен подход. Освен това е целесъобразно определянето на максимално съдържание за основни съставки на храните, получени от зърнени храни, за да се осигури ефективно прилагане в интерес на гарантиране опазването на общественото здраве.
(15)
Предвид ниските нива на замърсяване на ориза с токсини, причинени от гъби от рода Fusarium, не се предлага максимално съдържание за ориз и продукти от него.
(16)
Поради едновременното им присъствие не е необходимо да се предприемат специфични мерки за 3-ацетил дезоксиниваленол, 15-ацетил дезоксиниваленол и фумонизин B3, тъй като евентуални мерки по отношение, по-специално, на дезоксиниваленол и фумонизин B1 + B2 също ще предпазят човешкото население от риск от недопустимо излагане на 3-ацетил дезоксиниваленол, 15-ацетил дезоксиниваленол и фумонизин B3. Същото се отнася и за ниваленол, за който до известна степен може да се наблюдава едновременно присъствие с дезоксиниваленол, като е изчислено, че излагането на човешкия организъм на ниваленол е значително под нивото на в-ДДД.
(17)
Понастоящем данните за наличието на Т-2 токсин и HT-2 токсин са крайно ограничени. Налице е обаче неотложна нужда от разработването и валидирането на чувствителен метод за анализ. Въпреки това изчисленията за поемани с храната токсини ясно показват, че наличието на Т-2 токсин и HT-2 може да представлява повод за тревога за общественото здраве. Следователно е необходимо и е от първостепенна важност разработването на чувствителен метод за анализ, събирането на повече данни за поява на токсини и провеждането на повече проучвания/изследвания по отношение на факторите, свързани с наличието на Т-2 токсин и HT-2 токсин в зърното и зърнените продукти, и по-специално в овеса и произведените от овес продукти.
(18)
Следователно Регламент (ЕО) № 466/2001 следва да се измени съответно.
(19)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 466/2001 се изменя, както следва:
1.
В член 2, параграф 3 се заменя със следното:
„3. Без да се засягат разпоредбите на член 3, параграф 1 и член 4, параграф 3, се забранява следното:
а)
използването на продукти, които не отговарят на максималното съдържание, определено в приложение I, като съставки на храни, използвани за производството на съставни храни или на други хранителни продукти;
б)
смесването на продукти, които отговарят на максималното съдържание, и храни със съдържание на токсини над допустимото максимално съдържание, определени в приложение I;
в)
умишленото обезвреждане (детоксикация) на продуктите чрез методи за химическа обработка в случай на замърсителите, изброени в приложение I, раздел 2 („Микотоксини“).“
2.
В член 5 се добавя следният параграф 5:
„5. Комисията трябва да преразгледа точки 2.4, 2.5, 2.6 и 2.7 от раздел 2 от приложение I в срок до 1 юли 2008 г. по отношение на максималното съдържание за дезоксиниваленол, зеараленон и фумонизин B1 + B2 с оглед включването на максимално съдържание за Т-2 токсин и HT-2 токсин в зърнените храни и продуктите от тях.
За целта държавите-членки и заинтересованите страни съобщават на Комисията всяка година резултатите от предприетите изследвания включително данни за появата на токсини и напредъка във връзка с прилагането на превантивни мерки с цел да се избегне замърсяването с дезоксиниваленол, зеараленон, Т-2 токсин и HT-2 и фумонизин B1 + B2.“
3.
Приложение I се изменя съгласно приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 юли 2006 г. Настоящият регламент не се прилага за продукти, които са били пуснати на пазара преди 1 юли 2006 г. в съответствие с приложимите разпоредби. Тежестта, свързана с доказване кога продуктите са били пуснати на пазара, се поема от съответното предприятие от хранително-вкусовата промишленост.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 6 юни 2005 година.
VERORDNUNG (EG) Nr. 856/2005 DER KOMMISSION
vom 6. Juni 2005
zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 466/2001 in Bezug auf Fusarientoxine
(Text von Bedeutung für den EWR)
DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft,
gestützt auf die Verordnung (EWG) Nr. 315/93 des Rates vom 8. Februar 1993 zur Festlegung von gemeinschaftlichen Verfahren zur Kontrolle von Kontaminanten in Lebensmitteln (1), insbesondere auf Artikel 2 Absatz 3,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Mit der Verordnung (EG) Nr. 466/2001 der Kommission (2) werden Höchstgehalte für bestimmte Kontaminanten in Lebensmitteln festgelegt.
(2)
Bestimmte Mitgliedstaaten haben Höchstwerte für Fusarientoxine, wie z. B. Deoxynivalenol (DON), Zearalenon (ZEA) und Fumonisine in bestimmten Lebensmitteln festgelegt oder beabsichtigen, dies zu tun. Angesichts der Unterschiede zwischen den einzelstaatlichen Bestimmungen und des Risikos, dass daraus Wettbewerbsverzerrungen resultieren können, sind unter Wahrung des Verhältnismäßigkeitsprinzips gemeinschaftliche Maßnahmen geboten, um die Einheitlichkeit des Marktes zu gewährleisten.
(3)
Viele Fusarien - Fusarien sind allgemein verbreitete Bodenpilze - produzieren eine Reihe verschiedener Mykotoxine, die der Gruppe der Trichothecene angehören, wie z. B. Deoxynivalenol (DON), Nivalenol (NIV), T-2-Toxin und HT-2-Toxin, sowie weitere Toxine (Zearalenon und Fumonisine). Fusarien kommen häufig auf Getreide in den gemäßigten Zonen Amerikas, Europas und Asiens vor. Mehrere der Toxin bildenden Fusarien können in unterschiedlichem Maße zwei oder mehr dieser Toxine bilden.
(4)
Der Wissenschaftliche Ausschuss „Lebensmittel“ (SCF) hat in einer Reihe von Stellungnahmen folgende Fusarientoxine bewertet: Deoxynivalenol (DON) im Dezember 1999, Zearalenon im Juni 2000, Fumonisine im Oktober 2000 (aktualisiert im April 2003), Nivalenol im Oktober 2000, T-2- und HT-2-Toxin im Mai 2001 sowie eine Gruppenbewertung der Trichothecene im Februar 2002.
(5)
Der SCF war der Auffassung, dass die vorliegenden Daten nicht für die Festlegung eines Gruppenwertes für die annehmbare tägliche Aufnahme (TDI) der bewerteten Trichothecene sprechen und legte einen TDI von 1 μg/kg Körpergewicht/Tag für Deoxynivalenol (DON), einen vorläufigen TDI (t-TDI) von 0,7 μg/kg Körpergewicht/Tag für Nivalenol sowie einen kombinierten vorläufigen TDI von 0,06 μg/kg Körpergewicht/Tag für T-2- und HT-2-Toxin fest.
Für die übrigen Fusarientoxine legte der SCF fest:
- einen vorläufigen TDI (t-TDI) von 0,2 μg/kg Körpergewicht/Tag für Zearalenon, - einen TDI von 2 μg/kg Körpergewicht/Tag für die Fumonisine B1, B2 und B3, einzeln oder in der Summe.
(6)
Im Rahmen der Durchführung der Richtlinie 93/5/EWG des Rates vom 25. Februar 1993 über die Unterstützung der Kommission und die Mitwirkung der Mitgliedstaaten bei der wissenschaftlichen Prüfung von Lebensmittelfragen (3) betraf die Aufgabe 3.2.10 (Wissenschaftliche Zusammenarbeit - SCOOP) die „Erhebung von Daten über das Vorkommen von Fusarientoxinen in Lebensmitteln und Bewertung ihrer ernährungsbedingten Aufnahme durch die Bevölkerung der EU-Mitgliedstaaten“ (4); sie wurde im September 2003 abgeschlossen. Die Erhebung hat gezeigt, dass Fusarientoxine in der Lebensmittelkette der Gemeinschaft weit verbreitet sind. Wichtigste Quellen für die ernährungsbedingte Aufnahme von Fusarientoxinen sind aus Getreide (vor allem Weizen) und Mais gewonnene Erzeugnisse. Die ernährungsbedingte Aufnahme von Fusarientoxinen liegt für die gesamte Bevölkerung und Erwachsene zwar häufig unterhalb der TDI für das entsprechende Toxin, bei gefährdeten Gruppen wie z. B. Säuglingen und Kleinkindern liegt die Aufnahme nahe am TDI oder übersteigt diesen sogar in manchen Fällen.
(7)
Vor allem bei Deoxynivalenol liegt die ernährungsbedingte Aufnahme in der Gruppe der Kleinkinder und Heranwachsenden nahe am TDI. Bei T-2- und HT-2-Toxin lag die geschätzte ernährungsbedingte Aufnahme in den meisten Fällen über dem t-TDI. Es sei jedoch angemerkt, dass bei T-2- und HT-2-Toxin die meisten Daten mit Hilfe von Analysemethoden mit hoher Nachweisgrenze erhoben und hierdurch unter Berücksichtigung der Tatsache, dass die Anzahl der über der Nachweisgrenze liegenden Proben unter 20 % lag, die Abschätzung der täglichen Aufnahme stark beeinflusst wurde. Bei Nivalenol lagen alle Aufnahmen weit unter dem t-TDI. Die ernährungsbedingte Aufnahme der übrigen in der oben genannten SCOOP-Aufgabe geprüften Trichothecene, wie z. B. 3-Acetyldeoxynivalenol, 15-Acetyldeoxynivalenol, Fusarenon-X, T2-triol, Diacetoxyscirpenol, Neosolaniol, Monoacetoxyscirpenol und Verrucol, ist - soweit Daten darüber vorliegen - gering.
(8)
Die durchschnittliche tägliche Aufnahme von Zearalenon liegt deutlich unter dem TDI. Es sollte jedoch auf Bevölkerungsgruppen geachtet werden, die im Rahmen der SCOOP-Aufgabe nicht ermittelt wurden und möglicherweise regelmäßig viele mit Zearalenon kontaminierte Erzeugnisse verzehren, sowie auf für Kinder bestimmte Lebensmittel, da das Spektrum der Lebensmittel für Kleinkinder beschränkt ist.
(9)
Bei Fumonisinen liegt die geschätzte ernährungsbedingte Aufnahme bei den meisten Bevölkerungsgruppen weit unter dem TDI. Sie erhöht sich deutlich, wenn nur Verbraucher betrachtet werden. Dennoch liegt die ernährungsbedingte Aufnahme auch für diese Verbrauchergruppe unter dem TDI. Aus der Überwachung der Ernte 2003 geht hervor, dass Mais und Maiserzeugnisse sehr stark mit Fumonisinen kontaminiert sein können. Daher sollten Maßnahmen ergriffen werden, mit deren Hilfe verhindert wird, dass derart unannehmbar hoch kontaminierter Mais und hoch kontaminierte Maiserzeugnisse in die Lebensmittelkette gelangen können.
(10)
Fusarien infizieren das Korn vor der Ernte. In Zusammenhang mit Fusariuminfektion und Mykotoxinbildung wurden mehrere Risikofaktoren ermittelt. Klimatische Gegebenheiten während des Wachstums, insbesondere während der Blüte, haben großen Einfluss auf den Mykotoxingehalt. Mit Maßnahmen der guten landwirtschaftlichen Praxis, durch die die Risikofaktoren auf ein Minimum reduziert werden, kann die Kontamination mit Fusarien bis zu einem gewissen Grad verhindert werden.
(11)
Zum Schutz der Gesundheit der Bevölkerung müssen Höchstgehalte für unverarbeitetes Getreide festgelegt werden, um zu vermeiden, dass stark kontaminiertes Getreide in die Lebensmittelkette gelangen kann, sowie um dazu anzuregen und sicherzustellen, dass durch Anwendung der guten Praxis bei der Erzeugung auf dem Feld, der Ernte und der Lagerung alle erforderlichen Maßnahmen getroffen werden. Die Höchstgehalte für unverarbeitetes Getreide sollten für Getreide gelten, das zur ersten Verarbeitungsstufe in Verkehr gebracht wird, da zu diesem Zeitpunkt die geplante Verwendung (als Lebensmittel, Futtermittel oder für industrielle Zwecke) des Getreides bekannt ist. Reinigung, Sortierung und Trocknung gelten nicht als erste Verarbeitungsstufe, sofern das Getreidekorn selbst nicht physikalisch behandelt wird; das Scheuern gilt dagegen als erste Verarbeitungsstufe.
(12)
Als Höchstgehalt wird ein Wert festgelegt, bei dem die derzeitige Exposition des Menschen bezogen auf die annehmbare Aufnahme des entsprechenden Toxins berücksichtigt wird und der durch Einhaltung der guten Praxis auf allen Stufen der Erzeugung und Verarbeitung vernünftigerweise erzielbar ist. Auf diese Weise ist gewährleistet, dass die Lebensmittelunternehmer alle möglichen Maßnahmen zur Verhinderung/Verringerung der Kontamination zum Schutz der Gesundheit der Bevölkerung so weit wie möglich anwenden.
(13)
Bei Mais sind noch nicht alle Faktoren genau bekannt, die zur Bildung von Fusarientoxinen führen, vor allem zur Bildung von Zearalenon sowie Fumonisin B1 und B2. Daher wird den Lebensmittelunternehmern ein Zeitraum eingeräumt, in dem sie untersuchen können, welche Faktoren zur Bildung dieser Mykotoxine führen und welche Maßnahmen getroffen werden können, um das Vorhandensein dieser Mykotoxine so weit wie vernünftigerweise möglich zu verhindern. Es wird vorgeschlagen, dass auf derzeit vorhandenen Daten über das Auftreten der Toxine beruhende Höchstgehalte ab 2007 gelten, sofern nicht vor diesem Zeitpunkt spezifische Höchstgehalte auf der Grundlage neuerer Informationen über das Auftreten und die Bildung der Toxine festgelegt werden.
(14)
Durch Reinigung und Verarbeitung kann der Gehalt an Fusarientoxinen von unverarbeitetem Getreide auf unterschiedlich hohe Gehalte in den entsprechenden verarbeiteten Getreideerzeugnissen verringert werden. Aufgrund des unterschiedlichen Maßes der Verringerung sollten für Getreideerzeugnisse, die für den Endverbraucher bestimmt sind, Höchstgehalte festgelegt werden, damit die Verbraucher geschützt werden und durchsetzbare Rechtsvorschriften gelten. Bei der Festlegung von Höchstgehalten für Getreideerzeugnisse, die für den Endverbraucher bestimmt sind, sollte pragmatisch vorgegangen werden. Außerdem sollten Höchstgehalte für wichtige, aus Getreide gewonnene Lebensmittelzutaten festgelegt werden, damit zum Schutz der Gesundheit der Bevölkerung ein wirksamer Vollzug gewährleistet ist.
(15)
Aufgrund der festgestellten geringen Kontamination von Reis mit Fusarientoxinen wird für Reis und Reiserzeugnisse kein Höchstwert vorgeschlagen.
(16)
Es ist nicht notwendig, für 3-Acetyldeoxynivalenol, 15-Acetyldeoxynivalenol und Fumonisin B3 spezifische Maßnahmen zu erwägen, da mögliche Maßnahmen vor allem hinsichtlich Deoxynivalenol sowie Fumonisin B1 und B2 die Bevölkerung auch vor einer unannehmbaren Exposition gegenüber 3-Acetyldeoxynivalenol, 15-Acetyldeoxynivalenol und Fumonisin B3 schützen würden. Das Gleiche gilt für Nivalenol, das bis zu einem gewissen Grad gleichzeitig mit Deoxynivalenol auftritt; die Exposition des Menschen gegenüber Nivalenol wird auf Werte deutlich unterhalb des t-TDI geschätzt.
(17)
Über das Vorkommen von T-2- und HT-2-Toxin liegen bislang nur wenige Daten vor. Außerdem muss dringend eine empfindliche Analysemethode entwickelt und validiert werden. Dennoch deuten Schätzungen der Aufnahme darauf hin, dass das Vorhandensein von T-2- und HT-2-Toxin für die Gesundheit der Bevölkerung bedenklich sein kann. Deshalb sind die Entwicklung einer empfindlichen Methode, die Erhebung weiterer Daten über das Auftreten und weitere Untersuchungen/die weitere Erforschung der zur Bildung von T-2- und HT-2-Toxin bei Getreide und Getreideerzeugnissen (vor allem bei Hafer und Hafererzeugnissen) führende Faktoren dringend erforderlich.
(18)
Daher sollte die Verordnung (EG) Nr. 466/2001 entsprechend geändert werden.
(19)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ständigen Ausschusses für die Lebensmittelkette und Tiergesundheit -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Die Verordnung (EG) Nr. 466/2001 wird wie folgt geändert:
1.
Artikel 2 Absatz 3 erhält folgende Fassung:
„(3) Unbeschadet des Artikels 3 Absatz 1 und des Artikels 4 Absatz 3 ist Folgendes verboten:
a)
die Verwendung von Erzeugnissen, die den in Anhang I aufgeführten Höchstgehalten nicht entsprechen, als Lebensmittelzutaten zur Erzeugung von zusammengesetzten oder sonstigen Lebensmitteln;
b)
die Vermischung von Erzeugnissen, die dem Höchstgehalt entsprechen, mit Erzeugnissen, deren Gehalt über dem in Anhang I festgelegten Höchstgehalt liegt;
c)
die absichtliche Entgiftung von Erzeugnissen durch chemische Behandlung, sofern es sich um die in Anhang I Abschnitt 2 (Mykotoxine) aufgeführten Kotaminanten handelt.“
2.
Dem Artikel 5 wird folgender Absatz 5 angefügt:
„(5) Die Kommission überarbeitet die Nummern 2.4, 2.5, 2.6 und 2.7 des Anhangs I Abschnitt 2 bis zum 1. Juli 2008 hinsichtlich der Höchstgehalte für Deoxynivalenol, Zearalenon und Fumonisin B1 und B2 sowie mit Blick auf die Aufnahme eines Höchstgehaltes für T-2- und HT-2-Toxin in Getreide und Getreideerzeugnissen.
Zu diesem Zweck übermitteln die Mitgliedstaaten und die betroffenen Kreise der Kommission alljährlich die Ergebnisse der durchgeführten Untersuchungen einschließlich der Daten über das Vorkommen und teilen mit, welche Fortschritte bei der Anwendung von Vorbeugungsmaßnahmen zur Vermeidung der Kontamination mit Deoxynivalenol, Zearalenon, T-2- und HT-2-Toxin sowie Fumonisin B1 und B2 gemacht wurden.“
3.
Anhang I wird entsprechend dem Anhang der vorliegenden Verordnung geändert.
Artikel 2
Diese Verordnung tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Sie gilt ab 1. Juli 2006. Diese Verordnung gilt nicht für Erzeugnisse, die vor dem 1. Juli 2006 im Einklang mit den geltenden Bestimmungen in Verkehr gebracht wurden. Den Nachweis darüber, wann die Erzeugnisse in Verkehr gebracht wurden, hat der Lebensmittelunternehmer zu erbringen.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 6. Juni 2005