32000D0024
L 009/24
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 22 декември 1999 година
за предоставяне на гаранция от Общността на Европейската инвестиционна банка в случай на загуби, произтичащи от заеми за проекти, осъществявани извън Общността (Централна и Източна Европа, средиземноморските страни, Латинска Америка и Азия, Южноафриканската република)
(2000/24/ЕО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 308 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2)
като има предвид, че:
(1)
Европейският съвет от Мадрид на 15 и 16 декември 1995 г. потвърди значението на Европейската инвестиционна банка, наричана по-долу „ЕИБ“, като инструмент за сътрудничество между Общността и Латинска Америка, и призова ЕИБ да засили дейността си в региона; като има предвид, че тези проекти би трябвало да представляват интерес както за Общността, така и за съответните страни.
(2)
Европейският съвет от Флоренция на 21 и 22 юни 1996 г. приветства резултатите от срещата на върха Азия-Европа, която отбеляза поврат в отношенията между двата континента.
(3)
Европейският съвет от Амстердам на 16 и 17 юни 1997 г. приветства заключенията, приети на Втората евро-средиземноморска конференция, която се проведе в Ла Валета, Малта, на 15 и 16 април 1997 г. и потвърди отново договорените в Барселона през 1995 г. цели и принципи.
(4)
Европейският съвет от Люксембург на 12 и 13 декември 1997 г. даде началото на процеса на разширяване със страните от Централна и Източна Европа и Кипър.
(5)
Европейският съвет от Кардиф на 15 и 16 юни 1998 г. приветства усилията, които Южноафриканската република полага за модернизиране на икономиката си, и интегрирането ѝ в световната търговска система.
(6)
ЕИБ приключва настоящите си програми за отпускане на заеми за Централна и Източна Европа, средиземноморския регион и Южноафриканската република съгласно Решение 97/256/ЕО (3), както и кредитирането, което се регулира с Протокола за финансово сътрудничество с Бившата югославска република Македония съгласно Решение 98/348/ЕО на Съвета (4).
(7)
Съветът прикани ЕИБ да предприеме операции в Босна и Херцеговина; тези операции могат да бъдат продължени при условие на положителен доклад, който да е изготвен, предвиден в Решение 98/729/ЕО (5).
(8)
Въпреки че Босна и Херцеговина и Бившата югославска република Македония (БЮРМ) са включени в региона на Централна и Източна Европа след приемането на Решение 97/256/ЕО, общият размер на отпуснатите заеми за страните кандидатки в този регион следва да бъде увеличен, предвид значението на предприсъединителния механизъм, който ЕИБ планира да създаде за отпускането на заеми от ЕИБ за проекти в тези страни, без гаранция от бюджета на Общността или държавите-членки.
(9)
При тези обстоятелства ЕИБ следва да гарантира, че неговите обезпечени заеми, отпускани в рамките на мандата за Централна и Източна Европа, ще финансират по-специално проекти в тези страни, които имат по-малко проекти, които са подходящи за финансиране по предприсъединителния механизъм или проекти в страни, които не са кандидатки за присъединяване.
(10)
Споразуменията за сътрудничество между Европейската общност и Непал, между Европейската общност и Лаоската народнодемократична република и между Европейската общност и Йемен влязоха в сила съответно на 1 юни 1996 г., 1 декември 1997 г. и 1 юли 1998 г.; споразумението за сътрудничество между Европейската общност и Южна Корея бе подписано на 28 октомври 1996 г.; като има предвид, че Непал, Йемен, Лаоската НДР и Южна Корея следва да станат бенефициери на финансиране от ЕИБ съгласно мандата на ЕИБ за Азия и Латинска Америка.
(11)
Целесъобразно е да се направят някои подобрения в програмите за дейностите по отношение на времетраенето и географското покритие на страните; целесъобразно е да се коригира общият размер на гаранцията и частта на заемите, за която ЕИБ е призована да покрие търговския риск от гаранции, предоставени от страна на недържавни организации.
(12)
Съветът приканва ЕИБ да продължи операциите си в подкрепа на инвестиционните проекти, осъществявани в тези страни, като ѝ предлага гаранцията, предвидена в настоящото решение.
(13)
През юни 1996 г. Комисията, със съгласието на ЕИБ, представи на Съвета предложение за нова система за гаранции за заемите, отпускани от ЕИБ за трети страни.
(14)
На 2 декември 1996 г. Съветът одобри заключенията за нов гаранционен механизъм за отпускане на заеми от ЕИБ за трети страни, в които се одобрява подходът на обща гаранция, без да се прави разлика между регионите и проектите, и се приема нова схема за подялба на риска; съгласно схемата за подялба на риска ЕИБ трябва да получи от трети лица достатъчни гаранции, предоставени от страна на недържавни организации за покриване на търговските рискове, като бюджетната гаранция покрива в този случай само политическите рискове, произтичащи от непрехвърлянето на валута, експроприация, война или граждански безредици.
(15)
Гаранционният механизъм не следва да засегне кредитния рейтинг на ЕИБ.
(16)
Регламент (ЕО, Евратом) № 1149/99 (6) преразгледа целевата сума и процента на захранване на гаранционния фонд за отпускане на заеми, създаден с Регламент (ЕО, Евратом) № 2728/94 (7).
(17)
Финансовата перспектива за периода 2000-2006 г. съгласно междуинституционалното споразумение от 6 май 1999 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията за бюджетната дисциплина и подобряване на бюджетната процедура (8) предвижда таван на резерва за гарантиране на заеми в бюджета на Общността в размер на 200 милиона EUR годишно.
(18)
Финансирането, предоставено от ЕИБ в трети страни, които отговарят на условията, следва да се управлява съгласно обичайните критерии и процедури на ЕИБ, включително подходящи мерки за контрол, както и съответните правила и процедури, отнасящи се за Сметната палата и Службата за борба с измамите (OLAF), по такъв начин, че да подкрепя политиките на Общността и да се засилва координацията с други финансови инструменти на Общността; между ЕИБ и Комисията се провеждат редовни консултации с цел да се осигури координиране на приоритетите и дейностите в тези страни и да се измери напредъкът в изпълнение на целите на съответните политики на Общността; Съветът на директорите на ЕИБ отговаря за определянето и редовното преразглеждане на целите на действията и за измерването на тяхното осъществяване; по-специално финансирането, предоставяно от ЕИБ в страните кандидатки, следва да отразява установените приоритети в партньорствата за присъединяване между Общността и тези страни; по този начин прозрачността при отпускането на заеми от ЕИБ съгласно настоящото решение следва да се увеличи значително.
(19)
От датата на влизане в сила на настоящото решение гаранцията от Общността, която покрива специалния механизъм, създаден за Турция след земетресението съгласно Решение 1999/786/ЕО (9) е под формата на удължаване на глобалната гаранция съгласно настоящото решение.
(20)
ЕИБ и Комисията ще приемат процедурите за предоставяне на споменатата гаранция.
(21)
За целите на приемането на настоящото решение единствените правомощия, предвидени в Договора, са тези, посочени в член 308 от него,
РЕШИ:
Член 1
1. Общността предоставя на ЕИБ глобална гаранция, в случай че тя не получи плащания, дължими по кредитите, които е предоставила, в съответствие с обичайните ѝ критерии и в подкрепа на съответните цели на външната политика на Общността за инвестиционни проекти, осъществявани в Централна и Източна Европа, средиземноморските страни, Латинска Америка и Азия и Южноафриканската република.
Гаранцията се ограничава до 65 % от общата сума на предоставените кредити, плюс всички свързани с тях суми. Общият таван на предоставените кредити е равен на 18 410 милиона EUR, разпределен както следва:
-
Централна и Източна Европа:
8 680 милиона EUR,
-
средиземноморските страни:
6 425 милиона EUR,
-
Латинска Америка и Азия:
2 480 милиона EUR,
-
Южноафриканската република:
825 милиона EUR
и обхваща период от седем години, който започва на 1 февруари 2000 г. за Централна и Източна Европа, средиземноморските страни, Латинска Америка и Азия, и започва на 1 юли 2000 г. за Южноафриканската република и завършва за всички региони на 31 януари 2007 г.
Комисията докладва за прилагането на настоящото решение най-късно на 31 януари 2004 г. или шест месеца преди някой от новите договори за присъединяване да влязат в сила, и правят предложения за изменение на настоящото решение, ако е целесъобразно. Съветът ще обсъжда и ще се произнесе по всяко предложение, влязло в сила, считано от 1 август 2004 г. или на датата на влизане в сила на всеки нов договор за присъединяване.
Ако при изтичането на гарантирания период на отпускане на заеми на 31 януари 2007 г. заемите, предоставени от ЕИБ, не са достигнали общите суми, посочени във втората алинея, този период автоматично се удължава с шест месеца.
2. Страните, обхванати в параграф 1, са:
-
Централна и Източна Европа: Албания, Босна и Херцеговина, България, Чешката република, Естония, Бивша югославска република Македония, Унгария, Латвия, Литва, Полша, Румъния, Република Словакия и Словения,
-
Средиземноморските страни: Алжир, Кипър, Египет, Израел, Йордания, Ливан, Малта, Мароко, Сирия, Тунис, Турция и Западната ивица Газа,
-
Латинска Америка: Аржентина, Боливия, Бразилия, Чили, Колумбия, Коста Рика, Еквадор, Салвадор, Гватемала, Хондурас, Мексико, Никарагуа, Панама, Парагвай, Перу, Уругвай и Венецуела,
-
Азия: Бангладеш, Бруней, Китай, Индия, Индонезия, Лаос, Макао, Малайзия, Монголия, Непал, Пакистан, Филипините, Сингапур, Южна Корея, Шри Ланка, Тайланд, Виетнам и Йемен,
-
Южноафриканската република.
3. ЕИБ се приканва да си постави за цел да покрие търговския риск при 30 % от кредитирането ѝ съгласно настоящото решение с гаранции, предоставени от страна на недържавни организации, доколкото е възможно въз основа на всеки индивидуален регионален мандат. Този процент трябва да се увеличава винаги когато е възможно, доколкото го позволява пазарът.
Член 2
Комисията информира Европейския парламент и Съвета всяка година за операциите, свързани с отпускането на заеми, и напредъка, осъществен във връзка с поделянето на риска съгласно член 1, параграф 3, като в същото време представя оценка на действието на схемата и на координацията между финансовите институции, действащи в тази област. Информацията от Комисията, предоставена на Европейския парламент и на Съвета, включва оценка на приноса на предоставянето на заеми съгласно настоящото решение за постигането на съответните цели на външната политика на Общността, като се вземат под внимание оперативните цели и съответните оценки за тяхната реализация, които следва да се установят от ЕИБ за заемите, отпускани по настоящото решение.
За целите, посочени в първата алинея, ЕИБ предава на Комисията съответната информация.
Член 3
ЕИБ и Комисията определят условията, съгласно които следва да се предостави гаранцията.
Член 4
Настоящото решение влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Съставено в Брюксел на 22 декември 1999 година.
BESCHLUSS DES RATES
vom 22. Dezember 1999
über eine Garantieleistung der Gemeinschaft für etwaige Verluste der Europäischen Investitionsbank aus Darlehen für Vorhaben außerhalb der Gemeinschaft (Mittel- und Osteuropa, Mittelmeerländer, Lateinamerika und Asien sowie Republik Südafrika)
(2000/24/EG)
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, insbesondere auf Artikel 308,
auf Vorschlag der Kommission(1),
nach Stellungnahme des Europäischen Parlaments(2),
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1) Der Europäische Rat hat auf seiner Tagung vom 15. und 16. Dezember 1995 in Madrid die Bedeutung der Europäischen Investitionsbank, im folgenden "EIB" genannt, als Instrument der Zusammenarbeit zwischen der Gemeinschaft und Lateinamerika bestätigt und die EIB aufgefordert, ihre Tätigkeit in diesem Raum zu verstärken. Die entsprechenden Vorhaben sollten sowohl für die Gemeinschaft als auch für die betreffenden Länder von Interesse sein.
(2) Der Europäische Rat hat auf seiner Tagung am 21. und 22. Juni 1996 in Florenz die Ergebnisse des Europa-Asien-Gipfels begrüßt, der einen Wendepunkt in den Beziehungen zwischen beiden Kontinenten darstellt.
(3) Der Europäische Rat hat auf seiner Tagung am 16. und 17. Juni 1997 in Amsterdam die Schlußfolgerungen der zweiten Europa-Mittelmeer-Konferenz, die am 15. und 16. April 1997 in Valletta, Malta, stattfand, begrüßt, in denen die 1995 in Barcelona vereinbarten Grundsätze und Ziele bestätigt werden.
(4) Der Europäische Rat hat auf seiner Tagung vom 12. und 13. Dezember 1997 in Luxemburg den Erweiterungsprozeß mit den mittel- und osteuropäischen Ländern sowie Zypern eingeleitet.
(5) Der Europäische Rat hat auf seiner Tagung vom 15. und 16. Juni 1998 in Cardiff die Anstrengungen der Republik Südafrika zur Modernisierung ihrer Wirtschaft und deren Eingliederung in das Welthandelssystem begrüßt.
(6) Die EIB schließt zur Zeit ihre laufenden Darlehensprogramme für Mittel- und Osteuropa, den Mittelmeerraum, Asien und Lateinamerika sowie die Republik Südafrika nach dem Beschluß 97/256/EG(3) und die Darlehensvergabe aufgrund des Protokolls über die finanzielle Zusammenarbeit mit der Ehemaligen Jugoslawischen Republik Mazedonien nach dem Beschluß 98/348/EG(4) ab.
(7) Der Rat hat die EIB aufgefordert, mit der Darlehensvergabe in Bosnien und Herzegowina zu beginnen; diese Darlehenstätigkeit kann fortgesetzt werden, wenn ein positiver Bericht - wie in dem Beschluß 98/729/EG(5) verlangt - vorgelegt wird.
(8) Seit der Annahme des Beschlusses 97/256/EG sind Bosnien und Herzegowina und die ehemalige Jugoslawische Republik Mazedonien zwar in die mittel- und osteuropäische Region aufgenommen worden, doch sollte der Gesamtumfang der EIB-Darlehen für die Bewerberländer in dieser Region aufgrund der Bedeutung der Vorbeitrittsfazilität, die die EIB für EIB-Darlehen für Vorhaben in diesen Ländern ohne Garantie durch den Gemeinschaftshaushalt oder die Mitgliedstaaten einzuführen plant, erhöht werden.
(9) Unter diesen Umständen sollte die EIB gewährleisten, daß mit ihren garantierten Darlehen innerhalb des mittel- und osteuropäischen Mandats insbesondere Vorhaben in den Ländern, die über weniger für eine Finanzierung aus der Vorbeitrittsfazilität geeignete Vorhaben verfügen, oder Vorhaben in Ländern, die keinen Beitrittsantrag gestellt haben, finanziert werden.
(10) Die Kooperationsabkommen zwischen der Europäischen Gemeinschaft und Nepal, zwischen der Europäischen Gemeinschaft und der Volksrepublik Laos sowie zwischen der Europäischen Gemeinschaft und Jemen sind am 1. Juni 1996, am 1. Dezember 1997 bzw. am 1. Juli 1998 in Kraft getreten. Das Kooperationsabkommen zwischen der Europäischen Gemeinschaft und Südkorea wurde am 28. Oktober 1996 unterzeichnet. Nepal, Jemen, die Demokratische Volksrepublik Laos und Südafrika sollten im Rahmen des EIB-Mandats für Asien und Lateinamerika ebenfalls EIB-Darlehen erhalten.
(11) Die Darlehensprogramme sollten hinsichtlich ihrer Laufzeit und der Empfängerländer in einigen Punkten verbessert werden. Es ist angemessen, den Satz der Pauschalgarantie und den Anteil an den Darlehen anzupassen, für den die EIB die kommerziellen Risiken durch Garantieleistungen nichtstaatlicher Dritter absichern soll.
(12) Der Rat fordert die EIB auf, ihre Darlehenstätigkeiten zugunsten von Investitionsvorhaben in diesen Ländern fortzusetzen; hierfür wird der EIB die in diesem Beschluß vorgesehene Garantie geleistet.
(13) Im Juni 1996 legte die Kommission im Einvernehmen mit der EIB dem Rat einen Vorschlag für ein neues Garantiesystem für EIB-Darlehen an Drittländer vor.
(14) Der Rat hat am 2. Dezember 1996 Schlußfolgerungen zu neuen Garantieregelungen für EIB-Darlehen an Drittländer zugestimmt; danach wird das Konzept der Pauschalgarantie ohne Unterscheidung nach Regionen und Vorhaben gebilligt und eine Risikoteilung akzeptiert. Im Rahmen der Risikoteilung sollte die EIB die kommerziellen Risiken durch angemessene Garantieleistungen nichtstaatlicher Dritter absichern, so daß die Haushaltsgarantie allein zur Deckung politischer Risiken aus Devisentransferstopps, Enteignung, Krieg und inneren Unruhen dienen würde.
(15) Durch die Garantieregelungen sollte die ausgezeichnete Bonitätsbewertung der EIB nicht beeinträchtigt werden.
(16) Durch die Verordnung (EG, Euratom) Nr. 1149/99(6) wurde der Zielbetrag und die Einzahlungsrate für den durch die Verordnung (EG, Euratom) Nr. 2728/94(7) geschaffenen Darlehensgarantiefonds geändert.
(17) Die finanzielle Vorausschau für den Zeitraum 2000-2006 sieht entsprechend der Interinstitutionellen Vereinbarung vom 6. Mai 1999 zwischen dem Europäischen Parlament, dem Rat und der Kommission über die Haushaltsdisziplin und die Verbesserung des Haushaltsverfahrens(8) eine Obergrenze für die Darlehensgarantiereserve im Gemeinschaftshaushalt von 200 Millionen EUR pro Jahr vor.
(18) Die EIB-Darlehen in den betreffenden Drittländern sollten - im Einklang mit den üblichen Kriterien und Verfahren der EIB, wozu auch geeignete Kontrollmaßnahmen gehören, und mit den einschlägigen Vorschriften und Verfahren, die für den Rechnungshof und das OLAF gelten - so verwaltet werden, daß sie die Politik der Gemeinschaft unterstützen und die Koordinierung mit den übrigen Finanzinstrumenten der Gemeinschaft verstärken. Zwischen der EIB und der Kommission finden regelmäßige Konsultationen statt, um für die Koordinierung der Prioritäten und Tätigkeiten in diesen Ländern zu sorgen und die Fortschritte im Hinblick auf die Erreichung der einschlägigen politischen Ziele der Gemeinschaft zu bewerten. Für die Festlegung und regelmäßige Überprüfung der operationellen Ziele und die Bewertung ihrer Verwirklichung ist der Verwaltungsrat der EIB verantwortlich. Insbesondere sollten die EIB-Darlehen in den Ländern, die Beitrittskandidaten sind, die Prioritäten der Beitrittspartnerschaften zwischen der Gemeinschaft und diesen Ländern widerspiegeln. Daher sollte die Transparenz bei der Vergabe der EIB-Darlehen nach Maßgabe dieses Beschlusses deutlich verbessert werden.
(19) Mit dem Tag, an dem dieser Beschluß wirksam wird, nimmt die Gemeinschaftsgarantie für die besondere Erdbeben-Fazilität für die Türkei nach dem Beschluß 1999/786/EG(9) die Form einer Erweiterung der globalen Garantie nach dem vorliegenden Beschluß an.
(20) Die EIB und die Kommission beschließen die Verfahren für die genannte Garantieleistung.
(21) Der Vertrag enthält Befugnisse für die Annahme dieses Beschlusses nur in Artikel 308 -
BESCHLIESST:
Artikel 1
(1) Die Gemeinschaft leistet der Europäischen Investitionsbank (EIB) eine Pauschalgarantie bei allen Zahlungsausfällen im Zusammenhang mit Darlehen, die die EIB gemäß ihren üblichen Kriterien und zur Unterstützung der einschlägigen außenpolitischen Ziele der Gemeinschaft für Investitionsvorhaben in Mittel- und Osteuropa, den Mittelmeerländern, Lateinamerika und Asien sowie in der Republik Südafrika vergeben hat.
Die Garantie ist auf 65 % des Gesamtbetrags der eröffneten Darlehen zuzüglich aller damit zusammenhängenden Beträge begrenzt. Die allgemeine Obergrenze für die eröffneten Darlehen beträgt 18410 Millionen EUR und verteilt sich wie folgt auf die einzelnen Ländergruppen:
- Mittel- und Osteuropa
8680 Millionen EUR
- Mittelmeerländer
6425 Millionen EUR
- Lateinamerika und Asien
2480 Millionen EUR
- Republik Südafrika
825 Millionen EUR.
Der Darlehenshöchstbetrag bezieht sich auf einen Zeitraum von sieben Jahren, der für Mittel- und Osteuropa, die Mittelmeerländer, Lateinamerika und Asien am 1. Februar 2000 und für die Republik Südafrika am 1. Juli 2000 beginnt und für alle Regionen am 31. Januar 2007 endet.
Die Kommission erstattet spätestens am 31. Januar 2004 oder sechs Monate vor dem Inkrafttreten neuer Beitrittsverträge Bericht über die Durchführung dieses Beschlusses und legt gegebenenfalls Vorschläge zu seiner Änderung vor. Der Rat berät und beschließt über einen etwaigen Vorschlag mit Wirkung vom 1. August 2004 oder dem Zeitpunkt des Inkrafttretens neuer Beitrittsverträge.
Haben die von der EIB gewährten Darlehen nach Ablauf des Garantiezeitraums am 31. Januar 2007 die in Unterabsatz 2 genannten Hoechstbeträge nicht erreicht, so verlängert sich dieser Zeitraum automatisch um sechs Monate.
(2) Die von Absatz 1 erfaßten Länder sind:
- Mittel- und Osteuropa: Albanien, Bosnien und Herzegowina, Bulgarien, die Tschechische Republik, Estland, die Ehemalige Jugoslawische Republik Mazedonien, Ungarn, Lettland, Litauen, Polen, Rumänien, die Slowakische Republik und Slowenien;
- Mittelmeerländer: Algerien, Zypern, Ägypten, Israel, Jordanien, Libanon, Malta, Marokko, Syrien, Tunesien, die Türkei und Gaza/Westjordanland;
- Lateinamerika: Argentinien, Bolivien, Brasilien, Chile, Kolumbien, Costa Rica, Ecuador, El Salvador, Guatemala, Honduras, Mexiko, Nicaragua, Panama, Paraguay, Peru, Uruguay und Venezuela;
- Asien: Bangladesch, Brunei, China, Indien, Indonesien, Laos, Macao, Malaysia, Mongolei, Nepal, Pakistan, Philippinen, Singapur, Südkorea, Sri Lanka, Thailand, Vietnam und Jemen;
- die Republik Südafrika.
(3) Die EIB wird aufgefordert, darauf hinzuwirken, daß das kommerzielle Risiko der im Rahmen dieses Beschlusses vergebenen Darlehen zu 30 % durch nichtstaatliche Garantien gedeckt wird, und zwar soweit wie möglich auf der Grundlage der einzelnen Regionamandate. Dieser Satz soll, wenn immer möglich, übertroffen werden, sofern der Markt dies zuläßt.
Artikel 2
Die Kommission unterrichtet das Europäische Parlament und den Rat alljährlich über die Darlehenstransaktionen und die Fortschritte bei der Risikoteilung nach Artikel 1 Absatz 3; gleichzeitig legt sie eine Bewertung des Funktionierens des Systems und der Koordinierung zwischen den in diesem Bereich tätigen Finanzinstitutionen vor. Die dem Europäischen Parlament und dem Rat von der Kommission vorgelegten Informationen enthalten eine Bewertung des Beitrags, der durch Darlehen aufgrund dieses Beschlusses zur Erfuellung der einschlägigen außenpolitischen Ziele der Gemeinschaft geleistet wird, wobei den operationellen Zielen und geeigneten Bewertungen für ihre Erfuellung, die von der EIB für die Vergabe von Darlehen nach diesem Beschluß festzulegen sind, Rechnung getragen wird.
Die EIB übermittelt der Kommission für die in Unterabsatz 1 genannten Zwecke die entsprechenden Informationen.
Artikel 3
Die EIB und die Kommission legen die Bedingungen fest, zu denen die Garantie geleistet wird.
Artikel 4
Dieser Beschluß wird am Tag seiner Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften wirksam.
Geschehen zu Brüssel am 22. Dezember 1999.