32004L0008
L 052/50
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2004/8/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 февруари 2004 година
относно насърчаване на комбинираното производство на енергия, основаващо се на търсенето на полезна топлоенергия във вътрешния енергиен пазар и за изменение на Директива 92/42/ЕИО
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 175, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
като взе предвид становището на Комитета на регионите (3),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (4),
като имат предвид, че:
(1)
Понастоящем в Общността не се използва изцяло потенциалът за използване на комбинираното производство на енергия като мярка за икономия на енергия. Насърчаването на високоефективно комбинирано производство на енергия, основаващо се на търсенето на полезна топлоенергия, е приоритет на Общността, предвид потенциалните ползи от комбинираното производство на енергия по отношение икономия на първична енергия, избягване загуби по мрежата и намаляване на емисии, по-специално на парникови газове. В допълнение, ефективното използване на енергията чрез комбинирано производство може също да допринесе положително за сигурността на енергоснабдяването и до конкурентно положение на Европейския съюз и неговите държави-членки. Поради това е необходимо да се вземат мерки, за да се осигури по-доброто използване на този потенциал в рамките на вътрешния енергиен пазар.
(2)
Директива 2003/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 г. (5) установява общи правила за производството, предаването, разпределението и снабдяването с електроенергия в рамките на вътрешния пазар на електроенергия. В този смисъл развитието на комбинираното производство на енергия допринася за увеличаване на конкуренцията, също и по отношение на нови участници на пазара.
(3)
Зелената книга, озаглавена „Към европейска стратегия за сигурността на енергоснабдяването“, подчертава, че Европейският съюз е изключително зависим от своите външни източници за енергоснабдяване, които понастоящем покриват 50 % от нуждите и се предвижда да нараснат до 70 % към 2030 г., ако продължат сегашните тенденции. Зависимостта от вноса и нарастващите дялове на вноса увеличават риска от прекъсване или от затруднения в снабдяването. Въпреки това, сигурността на снабдяването не трябва да се разбира само като въпрос на намаляване на зависимостта от вноса и увеличаване на местното производство. Сигурността на снабдяването изисква широк набор от политически инициативи, целящи inter alia разнообразие на източниците и технологиите и усъвършенствани международни отношения. Зелената книга подчертава по-нататък, че сигурността на енергоснабдяването е от основно значение за бъдещото устойчиво развитие. Зелената книга стига до заключението, че предприемането на нови мерки за намаляване търсенето на енергия е от основно значение както за намаляване зависимостта от вноса, така и за ограничаване емисиите на парникови газове. В своята Резолюция от 15 ноември 2001 г. относно Зелената книга (6) Европейският парламент призова за инициативи за насърчаване на преминаването към ефективни централи за производство на енергия, включително за комбинирано производство на топлинна и електрическа енергия.
(4)
Съобщението на Комисията „Устойчива Европа за един по-добър свят - Стратегия на Европейския съюз за устойчиво развитие“, представено на Европейския съвет в Гьотеборг на 15 и 16 юни 2001 г., определи промяната на климата като една от основните бариери пред устойчивото развитие и подчерта нуждата от увеличено използване на чиста енергия и ясно действие за намаляване на търсенето на енергия.
(5)
Увеличеното използване на комбинирано производство на енергия, насочено към спестяване на първична енергия, би могло да съставлява важна част от пакета от мерки, необходими за спазването на Протокола от Киото към Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации по промяната на климата, както и на всеки следващ пакет, които да отговори на по-нататъшните ангажименти. Комисията в своето Съобщение относно изпълнението на първата фаза на Европейската програма по промяната на климата определи насърчаването на комбинирано производство на енергия като една от мерките, необходими за намаляване на емисиите на парникови газове от енергийния сектор и обяви своето намерение да представи предложение за директива относно насърчаването на комбинирано производство на енергия през 2002 г.
(6)
В своята Резолюция от 25 септември 2002 г. по Съобщението на Комисията относно изпълнението на първата фаза на Европейската програма за промяна на климата (7), Европейският парламент приветства идеята за внасяне на предложение за засилване на мерките на Общността за насърчаване използването на комбинирана топлинна и електроенергия (КТЕ) и призовава към спешно приемане на директива относно насърчаването на КТЕ.
(7)
Значението на комбинираното производство на енергия беше отбелязано също с Резолюция на Съвета от 18 декември 1997 г. (8) и с Резолюцията на Европейския парламент от 15 май 1998 г. (9) относно Стратегия на Общността за насърчаване на комбинираната топлинна и електрическа енергия.
(8)
В своите заключения от 30 май 2000 г. и от 5 декември 2000 г., Съветът одобри Плана за действие на Комисията по енергийната ефективност и определи насърчаването на комбинирано производство на енергия като една от приоритетните области в краткосрочен план. В своята Резолюция от 14 март 2001 г. относно Плана за действие по енергийната ефективност (10), Европейският парламент прикани Комисията да внесе предложения, определящи общи правила за насърчаването на комбинирано производство на енергия, когато това има смисъл за околната среда.
(9)
Директивата 96/91/ЕО на Съвета от 24 септември 1996 г. относно интегрираното предотвратяване и контрол на замърсяването на околната среда (11), Директива 2001/80/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 23 октомври 2001 г. относно ограничаването на емисиите във въздуха на някои замърсители от големи заводи за изгаряне (12) и Директива 2000/76/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 4 декември 2000 г. относно изгарянето на отпадъците (13), очертават необходимостта от оценка на възможността за комбинирано производство на енергия в нови инсталации.
(10)
Директива 2002/91/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 16 декември 2002 г. относно енергийната ефективност на сградния фонд (14) изисква държавите-членки да осигурят за нови сгради с обща полезна площ над 1 000 m2. преди да започне строителството, да се разгледа и вземе предвид техническата, екологичната и икономическата осъществимост на алтернативни системи, като комбинирано производство на топлинна и електроенергия.
(11)
В настоящата директива високоефективното комбинирано производство на енергия се дефинира от икономиите на енергия, получени от комбинираното производство вместо отделното производство на топлоенергия и електричество. Икономии на енергия от повече от 10 % покриват изискванията на термина „високоефективно комбинирано производство на енергия“. С оглед постигането на максимални икономии на енергия, и за да се избегне загубата на икономии на енергия, трябва да се обърне най-сериозно внимание на работното състояние на агрегатите за комбинирано производство на енергия.
(12)
В контекста на оценяването на икономиите на първична енергия е важно да се отчете положението на държавите-членки, в които преобладаващата част от потреблението на електроенергия се покрива от внос.
(13)
С оглед обезпечаването на прозрачност е важно да се приеме хармонизирана основна дефиниция за комбинирано производство на енергия. Когато инсталациите са оборудвани да генерират отделно производство на електричество или топлоенергия, това производство не трябва да се специфицира като комбинирано производство на енергия за издаване на гаранция за произход и за статистически цели.
(14)
С оглед осигуряване насърчаването на комбинирано производство на енергия в контекста на настоящата директива да се базира на търсенето на полезна топлоенергия и на икономиите на първична енергия, е необходимо да бъдат определени критерии за определяне и оценка на енергийната ефективност на комбинираното производство на енергия, определено съгласно основната дефиниция.
(15)
Основната цел на настоящата директива следва да бъде установяването на хармонизиран метод за изчисляване на електричеството от комбинирано производство на енергия и на необходимите насоки за използването му, като се отчитат методологиите, които понастоящем са в процес на разработване от европейските организации за стандартизация. Този метод трябва да бъде приспособим, за да може да отчита техническия напредък. Прилагането на изчисленията от приложения II и III за агрегати за комбинирано микропроизводство на енергия биха могли, в съответствие с принципа на пропорционалност, да се основават на стойности, получени от процес на изпитване на образец, които да са сертифицирани от компетентен, независим орган.
(16)
Дефинициите за комбинирано производство на енергия и високоефективно комбинирано производство на енергия, използвани в настоящата директива, не засягат използването на различни дефиниции в националното законодателство за цели, различни от тези, предвидени в настоящата директива. Подходящо е да се заемат в допълнение съответните дефиниции, съдържащи се в Директива 2003/54/ЕО и Директива 2001/77/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 27 септември 2001 г. относно насърчаването на електричеството, произведено от възобновяеми енергийни източници на вътрешния пазар (15).
(17)
Измерването на произведеното количество полезна топлоенергия в момента на производство в централата за комбинирано производство на енергия, подчертава необходимостта да се осигури предимствата от комбинирано произведената полезна топлоенергия да не бъдат загубени вследствие на големи загуби на топлоенергията по разпределителните мрежи.
(18)
Съотношението електроенергия/топлоенергия е техническа характеристика, която е необходимо да се дефинира, за да се изчисли размерът на електричеството от комбинирано производство на енергия.
(19)
За целите на настоящата директива дефиницията за „агрегати за комбинирано производство на енергия“ може да включва също и оборудване, с което се произвежда само електроенергия или само топлинна енергия, като агрегати за допълнително изгаряне или последващо горене. Произведеното от такова оборудване не следва да се счита за комбинирано производство на енергия за издаване на гаранция за произход и за статистически цели.
(20)
Дефиницията за „комбинирано производство на енергия в малък мащаб“ включва, inter alia, агрегати за комбинирано микропроизводство на енергия и агрегати за разпределено комбинирано производство на енергия, като агрегати за комбинирано производство на енергия, снабдяващи изолирани области или ограничено жилищно, търговско или индустриално търсене.
(21)
За да се увеличи прозрачността за избора на потребителя между електричество от комбинирано производство на енергия и електричество, произведено на базата на друга технология, е необходимо да се осигури, въз основа на хармонизирани референтни стойности на ефективността, произходът на високоефективното комбинирано производство на енергия да бъде гарантиран. Схемите за гарантиране на произхода сами по себе си не предполагат право за облагодетелстване от националните механизми за подпомагане.
(22)
Важно е всички форми на електричество, произведено чрез високоефективно комбинирано производство на енергия, да могат да бъдат обхванати от гаранции за произход. Важно е гаранциите за произход ясно да се разграничават от заменяеми сертификати.
(23)
С оглед осигуряване навлизането на комбинираното производство на енергия на пазара е подходящо, да се изиска от всички държави-членки да приемат и да публикуват доклад, анализиращ националния потенциал за високоефективно комбинирано производство на енергия и да включат в доклада отделен анализ за пречките пред комбинираното производство на енергия и на предприетите мерки за осигуряване на надеждността на системата за гарантиране.
(24)
Обществената подкрепа трябва да е в съответствие с разпоредбите на насоките на Общността относно държавната помощ за опазване на околната среда (16), включително относно ненатрупването на помощ. Тези насоки понастоящем дават възможност за някои видове обществена подкрепа, ако може да се покаже, че мерките за насърчаване са изгодни по отношение опазването на околната среда, тъй като ефективността от пренасочване на средства е особено висока, защото мерките ще позволят да се намали консумацията на енергия или, защото производствения процес ще бъде по-малко вреден за околната среда. Такaва подкрепа в някои случаи ще е необходима за по-пълното използване на възможностите за комбинирано производство на енергия, по-специално зa да се отчете необходимостта за приемане на външните разходи.
(25)
Схемите за обществена подкрепа за насърчаване на комбинираното производство на енергия трябва да се концентрират главно върху насърчаването на комбинирано производство на енергия, основаващо се на икономически оправдано търсене на топлина и охлаждане.
(26)
Държавите-членки прилагат на национално ниво различни механизми за насърчаване на комбинираното производство на енергия, включително инвестиционна помощ, освобождаване от или намаляване на данъци, зелени сертификати и схеми за пряка подкрепа на цените. Едно важно средство за постигане целите на настоящата директива е да се гарантира правилното функциониране на тези механизми докато започне да действа хармонизирана рамка на Общността, за да се поддържа доверието на инвеститорите. Комисията възнамерява да наблюдава положението и да докладва за придобития опит от прилагането на националните схеми за подпомагане.
(27)
За пренасянето и разпределението на електричество от комбинирано производство на енергия се прилагат разпоредбите на член 7, параграфи 1, 2 и 5 от Директива 2001/77/ЕО, както и съответните разпоредби на Директива 2003/54/ЕО. Докато производителят на комбинирано производство на енергия е клиент с необходимите качества съгласно националното законодателство по смисъла на член 21, параграф 1 от Директива 2003/54/ЕО, тарифите във връзка със закупуването на допълнително електричество, което понякога е необходимо на производителите на комбинирано производство на енергия, трябва да бъдат определени в съответствие с обективни, прозрачни и недискриминационни критерии. Особено за агрегати за комбинирано микропроизводство и за комбинирано производство на енергия в малък мащаб, достъпът до системата на мрежата за електричество, произведено чрез високоефективно комбинирано производство на енергия, може да бъде улеснено, при условие че се нотифицира Комисията.
(28)
Най-общо, агрегатите за комбинирано производство на енергия до 400kW, отговарящи на дефинициите по Директива 92/42/ЕО от 21 май 1992 г. относно изискванията за ефективност за нови парни котли с гореща вода, подгрявана с течни или газообразни горива (17), няма вероятност да покрият минималните изисквания за ефективност в нея и поради това следва да бъдат изключени от тази директива.
(29)
Трябва да се вземе предвид специфичната структура на сектора на комбинирано производство на енергия, който включва много малки и средни производители, особено когато се разглеждат административните процедури за получаване на разрешение за изграждане на производствена мощност за комбинирано производство на енергия.
(30)
За целите на настоящата директива да се създаде рамка за насърчаване на комбинираното производство на енергия е важно да се подчертае потребността от стабилна икономическа и административна среда за инвестирането в нови инсталации за комбинирано производство на енергия. Държавите-членки следва да бъдат насърчавани да откликват на тази потребност като предвиждат схеми за насърчаване с период на продължителност от поне четири години и като избягват чести смени в административните процедури и т.н. Държавите-членки следва също да бъдат насърчавани да гарантират, че схемите за обществена подкрепа спазват принципа за постепенно извеждане от употреба.
(31)
Общата ефективност и устойчивост на комбинираното производство на енергия зависи от много фактори, като използваната технология, видовете гориво, кривите на товара, размера на агрегата, а също от качествата на топлоенергията. От практически съображения и въз основа на факта, че произведената топлоенергия за различни цели изисква различни температурни нива на топлоенергията, както и че тези и други разлики влияят върху ефективността на комбинираното производство на енергия, комбинираното производство на енергия може да бъде разделено на класове, като: „промишлено комбинирано производство на енергия“, „отоплително комбинирано производство на енергия“ и „земеделско комбинирано производство на енергия“.
(32)
В съответствие с принципите на субсидиарност и пропорционалност, предвидени в член 5 от Договора, основните принципи, осигуряващи рамката за насърчаване на комбинираното производство на енергия на вътрешния пазар, следва да се създават на ниво Общност, но подробното прилагане следва да се остави на държавите-членки, така че всяка държава-членка да избере режима, който отговаря най-добре на нейното конкретно положение. Настоящата директива се ограничава до необходимия минимум за постигането на тези цели и не излиза извън рамките на необходимото за това.
(33)
Необходимите мерки за прилагането на настоящата директива следва да се приемат в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно определянето на процедурите за упражняването на изпълнителни правомощия, дадени на Комисията (18),
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Цел
Целта на настоящата директива е да увеличи енергийната ефективност и да подобри сигурността на снабдяването посредством създаването на рамка за насърчаване и развитие на високоефективно комбинирано производство на топлинна и електроенергия, основаващо се на търсенето на полезна топлоенергия и икономии на първична енергия на вътрешния енергиен пазар, като се вземат предвид конкретните национални обстоятелства, особено по отношение климатичните и икономическите условия.
Член 2
Обхват
Настоящата директива се прилага по отношение на комбинираното производство на енергия, както е дефинирано в член 3 и технологиите за комбинирано производство на енергия, изброени в приложение I.
Член 3
Дефиниции
По смисъла на настоящата директива се прилагат следните дефиниции:
а)
„комбинирано производство на енергия“ означава комбинираното производство в един процес на термична енергия и електрическа и/или механична енергия;
б)
„полезна топлоенергия“ означава топлоенергия, произведена в процес на комбинирано производство на енергия, за да задоволи икономически оправдано търсене на топлина или охлаждане;
в)
„икономически оправдано търсене“ означава търсенето, което не превишава нуждите от топлина или охлаждане, и което иначе би се задоволило при пазарни условия чрез процес на производство на енергия, различен от комбинирано производство на енергия;
г)
„електричество от комбинирано производство на енергия“ означава електричество, произведено в процес, свързан с производството на полезна топлоенергия и изчислено в съответствие с методологията, изложена в приложение II;
д)
„резервно електричество“ означава електричеството, доставяно посредством електрическата мрежа, когато процесът на комбинирано производство на енергия е прекъснат, включително периоди за поддръжка или при повреда;
е)
„допълващо електричество“ означава електричеството, доставяно посредством електрическата мрежа, когато търсенето на електричество превишава произведеното количество електричество от процеса на комбинирано производство на енергия;
ж)
„обща ефективност“ означава годишният сбор на произведеното електричество и механична енергия и произведеното количество полезна топлоенергия, разделен на използваното количество гориво за произведената топлоенергия, в процес на комбинирано производство на енергия, както и брутното производство на електричество и механична енергия;
з)
„ефективност“ означава ефективност, изчислена на базата на „нетни калорични стойности“ на горивата (наричани също „по-ниски калорични стойности“);
и)
„високоефективно комбинирано производство на енергия“ означава комбинирано производство на енергия, отговарящо на критериите на приложение III;
й)
„референтна стойност на ефективност за самостоятелно производство“ означава ефективност на алтернативните самостоятелни производства на топлинна енергия и електричество, които процесът на комбинирано производство на енергия има за цел да замести;
к)
„съотношение електроенергия/топлоенергия“ означава съотношението между електричеството от комбинирано производство на енергия и полезната топлоенергия, когато се работи при режим на пълно комбинирано производство на енергия, като се използват експлоатационните данни на конкретния агрегат;
л)
„агрегат за комбинирано производство на енергия“ означава агрегат, който може да работи в режим на комбинирано производство на енергия;
м)
„агрегат за комбинирано микропроизводство на енергия“ означава агрегат за комбинирано производство на енергия с максимална мощност под 50 kWе;
н)
„комбинирано производство на енергия в малък мащаб“ означава агрегати за комбинирано производство на енергия с инсталирана мощност под 1 MWe;
о)
„продукция от комбинирано производство на енергия“ означава сборът от електричество и механична енергия и полезна топлоенергия от комбинирано производство на енергия.
В допълнение се прилагат съответните дефиниции от Директива 2003/54/ЕО и от Директива 2001/77/ЕО.
Член 4
Критерии за ефективност на комбинирано производство на енергия
1. С цел определяне ефективността на комбинирано производство на енергия в съответствие с приложение III, Комисията, в съответствие с цитираните в член 14, параграф 2 процедури, не по-късно от 21 февруари 2006 г., определя хармонизирани референтни стойности на ефективност за отделно производство на електричество и топлоенергия. Тези хармонизирани референтни стойности за ефективност представляват матрица от стойности, диференцирани според съответни фактори, включващи година на производство и видове гориво, и трябва да се основават на добре документиран анализ, отчитащ, inter alia, данните от експлоатационната употреба при реалистични условия, трансграничния обмен на електричество, комбинацията от горива и климатичните условия, както и прилаганите технологии за комбинирано производство на енергия в съответствие с принципите на приложение III.
2. В съответствие с процедурата, предвидена в член 14, параграф 2 Комисията преразглежда хармонизираните референтни стойности на ефективност за отделно производство на електричество и топлоенергия, посочени в параграф 1, за пръв път на 21 февруари 2011 г., и след това на всеки четири години, за да отчете технологичното развитие и промени в разпределението на енергийните източници.
3. Държавите-членки, изпълняващи настоящата директива преди определянето от Комисията на хармонизираните референтни стойности на ефективност за отделно производство на електричество и топлоенергия, посочени в параграф 1, приемат свои национални референтни стойности на ефективност за отделно производство на електричество и топлоенергия, които да се използват за изчисляването на икономиите на първична енергия от комбинирано производство на енергия в съответствие с методологията, предвидена в приложение III.
Член 5
Гаранция за произход за електричество от високоефективно комбинирано производство на енергия
1. На базата на хармонизираните референтни стойности за ефективност на отделно производство на електричество и топлоенергия, цитирани в член 4, параграф 1, държавите-членки, не по-късно от шест месеца след приемането на тези стойности, осигуряват произходът на електричеството, произведено чрез високоефективно комбинирано производство на енергия да може да се гарантира в съответствие с обективни, прозрачни и недискриминационни критерии, определени от всяка държава-членка. Те осигуряват тази гаранция за произход на електричеството да позволява на производителите да демонстрират, че електричеството, което продават е произведено от високоефективно комбинирано производство на енергия и същата дa се издава за тази цел в отговор на искане от производителя.
2. Държавите-членки могат да определят един или повече компетентни органи, независими от дейностите по производство и разпределение, които да надзирават издаването на гаранциите за произход, посочени в параграф 1.
3. Държавите-членки или компетентните органи определят подходящите механизми за осигуряване гаранциите за произход да бъдат както точни, така и надеждни, и в доклада, цитиран в член 10, параграф 1 определят предприетите мерки за осигуряване надеждността на системата на гаранции.
4. Схемите за гарантиране на произхода сами по себе си не предполагат право за облагодетелствуване от националният механизъм за насърчаване.
5. Гаранцията за произход:
-
определя по-ниската топлинна стойност на горивния източник, от който е произведено електричеството, определя употребата на топлоенергията, произведена заедно с електричеството и накрая определя датата и мястото на производство,
-
определя количеството на електричество от високоефективно комбинирано производство на енергия в съответствие с приложение II, обхванато от гаранцията,
-
определя икономиите на първична енергия, изчислени в съответствие с приложение III на базата на хармонизираните референтни стойности на ефективност, определени от Комисията, както е упоменато в член 4, параграф 1.
Държавите-членки могат да включат допълнителна информация в гаранциите за произход.
6. Такива гаранции за произход, издадени в съответствие с параграф 1, следва взаимно да се признават от държавите-членки, изключително като доказателство за елементите, посочени в параграф 5. Всякакви откази за признаване на гаранция за произход като такова доказателство, по-специално поради причини, свързани с предотвратяването на измами, трябва да се основава на обективни, прозрачни и недискриминационни критерии.
В случай на отказ от признаване на гаранция за произход, Комисията може да застави отказалата страна да я признае, по-специално по отношение на обективни, прозрачни и недискриминационни критерии, на които се основава такова признаване.
Член 6
Национални потенциали за високоефективно комбинирано производство на енергия
1. Държавите-членки изготвят анализ на националния потенциал за прилагането на високоефективно комбинирано производство на енергия, включително високоефективно комбинирано микропроизводство на енергия.
2. Анализът:
-
се основава на добре документирани научни данни и отговаря на критериите, изброени в приложение IV,
-
идентифицира целия потенциал за търсене на полезно отопление и охлаждане, подходящо за прилагане на високоефективно комбинирано производство на енергия, както и наличността на горива и други енергийни ресурси, които да се използват при комбинираното производство на енергия,
-
включва отделен анализ на препятствията, които могат да спрат реализирането на националния потенциал за високоефективно комбинирано производство на енергия. В частност, този анализ разглежда препятствията във връзка с цените и разходите за и с достъпа до горивата, препятствията във връзка с проблеми на системата на преносната мрежа, препятствията във връзка с административни процедури, както и препятствията, свързани с липсата на интернационализиране на външните разходи в цените на енергията.
3. Държавите-членки, за първи път не по-късно от 21 февруари 2007 г., а след това на всеки четири години, след искане от Комисията поне шест месеца преди крайната дата, оценяват напредъка в посока на повишаване дела на високоефективното комбинирано производство на енергия.
Член 7
Схеми на насърчаване
1. Държавите-членки осигуряват насърчаването на комбинираното производство на енергия - съществуващи и бъдещи агрегати - да се основава на търсенето на полезна топлоенергия и на икономиите на първична енергия в светлината на съществуващите възможности за намаляване на търсенето на енергия посредством други икономически приемливи или екологично изгодни мерки, като други мерки за енергийна ефективност.
2. Без да се засягат членове 87 и 88 от Договора, Комисията оценява прилагането на механизмите за насърчаване, използвани от държавите-членки, според които производителят на комбинирано производство на енергия, на базата на подзаконови разпоредби на публичните власти, получава пряка или косвена подкрепа, което би могло да има ефекта на ограничаване на търговията.
Комисията преценява дали тези механизми допринасят за постигането на целите, предвидени в членове 6 и 174, параграф 1 от Договора
3. В доклада, посочен в член 11, Комисията представя добре документиран анализ на придобития опит по прилагането и едновременното съществяване на различните механизми на насърчаване, посочени в параграф 2 от настоящия член. Докладът оценява успеха, включително икономическата ефективност на системата за подпомагане при стимулиране използването на високоефективно комбинирано производство на енергия в съответствие с националните потенциали, цитирани в член 6. Докладът разглежда още до каква степен схемите за подпомагане са допринесли за създаването на стабилни условия за инвестиции в комбинираното производство на енергия.
Член 8
Въпроси във връзка със системата на електропреносната мрежа и тарифите
1. За целите на осигуряването на предаването и разпределението на електричеството, произведено в следствие на високоефективно комбинирано производство на енергия, се прилагат разпоредбите на член 7, параграфи 1, 2 и 5 от Директива 2001/77/ЕО, както и съответните разпоредби на Директива 2003/54/ЕО.
2. Докато производителят на комбинирано производство на енергия е клиент с необходимите качества съгласно националното законодателство по смисъла на член 21, параграф 1 от Директива 2003/54/ЕО, държавите-членки следва да предприемат необходимите мерки, за да осигурят тарифите за закупуването на резервно или допълващо електричество, да бъдат определени на базата на публикувани тарифи и условия.
3. При условие, че нотифицират Комисията, държавите-членки могат да улесняват достъпа до системата на преносната мрежа за електричество, произведено чрез високоефективно комбинирано производство на енергия от малки агрегати за комбинирано производство на енергия и от агрегати за комбинирано микропроизводство на енергия.
Член 9
Административни процедури
1. Държавите-членки или компетентните органи, определени от държавите-членки оценяват съществуващата законодателна и регулаторна рамка по отношение на процедурите за разрешаване или другите процедури, изложени в член 6 от Директива 2003/54/ЕО, които са приложими за агрегатите за високоефективното комбинирано производство на енергия.
Тази оценка се извършва с оглед на:
а)
насърчаването проектът на агрегата за комбинирано производство на енергия да съответства на икономически оправданото търсене на произведена полезна топлоенергия и да избягва производството на повече топлина от полезната топлоенергия;
б)
редуцирането на регулаторните и нерегулаторните пречки пред увеличаването на комбинираното производство на енергия;
в)
опростяването и ускоряването на процедурите на съответното административно ниво; и
г)
осигуряване правилата да са обективни, прозрачни и недискриминационни, както и пълното отчитане на особеностите на различните технологии за комбинирано производство на енергия.
2. Когато това е подходящо в контекста на националното законодателство, държавите-членки предоставят указание за постигнатия етап конкретно в:
а)
координацията между различните административни органи по отношение на крайните срокове, приемането и обработването на молбите за разрешение;
б)
изготвянето на възможни насоки за посочените в параграф 1 дейности и осъществимостта на процедура за планиране по бърза пътека за производителите на комбинирано производство на енергия; и
в)
определянето на властите, които да действат като арбитър в споровете между службите, които са упълномощени да издават разрешителни и кандидатстващите за разрешителни.
Член 10
Докладване от страна на държавите-членки
1. Не по-късно от 21 февруари 2006 г. държавите-членки публикуват доклад с резултатите от анализите и оценките, осъществени в съответствие с член 5, параграф 3, член 6, параграф 1, член 9, параграфи 1 и 2.
2. Не по-късно от 21 февруари 2006 г. и след това на всеки четири години, след поискване от Комисията поне шест месеца преди крайната дата, държавите-членки публикуват доклад с резултата от оценката, посочена в член 6, параграф 3.
3. За първи път преди края на 2004 г., за данните за 2003 г. и след това ежегодно, държавите-членки внасят в Комисията статистически данни за националното производство на електричество и топлоенергия от комбинирано производство на енергия, в съответствие с методологията, показана в приложение II.
Те внасят също годишни статистически данни за капацитетите и използваните горива за комбинирано производство на енергия. Държавите-членки могат също да внасят статистически данни за икономиите на първична енергия, постигнати чрез прилагането на комбинирано производство на енергия, в съответствие с методологията, показана в приложение III.
Член 11
Докладване от страна на Комисията
1. На базата на внесените доклади в съответствие с член 10, Комисията разглежда прилагането на настоящата директива, и не по-късно от 21 февруари 2008 г. и след това на всеки четири години, внася в Европейския парламент доклад за напредъка по прилагането на настоящата директива.
Докладът в частност:
а)
разглежда напредъка по реализирането на националните възможности за високоефективно комбинирано производство на енергия, посочени в член 6;
б)
оценява степента на въвеждане, на базата на обективни, прозрачни и недискриминационни критерии с отчитане предимствата на комбинирано производство на енергия, на правила и процедури, определящи рамковите условия за комбинирано производство на енергия на вътрешния енергиен пазар;
в)
оценява придобития опит от прилагането и едновременното съществуване на различни механизми за насърчаване на комбинираното производство на енергия;
г)
преразглежда референтните стойности за ефективност при отделното производство на базата на актуалните технологии.
Ако е уместно, Комисията внася заедно с доклада и допълнителни предложения на Европейския парламент и на Съвета.
2. При оценяването на напредъка, цитиран в параграф 1, буква а), Комисията отчита до каква степен националните възможности за високоефективно комбинирано производство на енергия, посочени в член 6, са били или се предвижда да бъдат реализирани, отчитайки за всяка държава-членка мерките, условията, включително климатичните условия, и въздействията на вътрешния енергиен пазар и последиците от други инициативи на Общността като Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 13 октомври 2003 г. относно определянето на схема за търгуване с отпуснати суми за емисия на парникови газове в рамките на Общността, и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (19).
Ако е уместно, Комисията внася допълнителни предложения на Европейския парламент и на Съвета, целящи по-специално създаването на план за действие за развитието на високоефективно комбинирано производство на енергия в Общността.
3. При оценяването на обхвата на по-нататъшното хармонизиране на методите за изчисляване, както се посочва в член 4, параграф 1, Комисията отчита въздействието от едновременното съществуване на изчисляванията, посочени в член 12, приложения II и III върху вътрешния енергиен пазар, като взема предвид също натрупания опит от националните механизми за насърчаване.
Ако е уместно, Комисията внася допълнителни предложения на Европейския парламент и на Съвета, целящи по-нататъшното хармонизиране на методите за изчисление.
Член 12
Алтернативни методи на изчисление
1. До края на 2010 г. и съгласно предварително одобрение от Комисията, държавите-членки могат да ползват други методи, различни от предвидените в приложение II, буква б), за изваждането от докладваните цифри на евентуално електричество, непроизведено в процес на комбинирано производство на енергия. Все пак, за целите, посочени в член 5, параграф 1 и в член 10, параграф 3, количеството на електричеството от комбинирано производство на енергия се определя в съответствие с приложение II.
2. Държавите-членки могат да изчисляват икономиите на първична енергия от производството на топлоенергия и електричество и механична енергия съгласно приложение III, буква в), без да използват приложение II, за да изключват непроизведената чрез комбинирано производство на енергия част от топлоенергията и електричеството от същия процес. Такова производство може да се разглежда като високоефективно комбинирано производство на енергия, при условие че то удовлетворява критериите за ефективност в приложение III, буква a) и, за агрегати за комбинирано производство на енергия с електрически капацитет над 25 MW, общата ефективност е над 70 %. Въпреки това, спецификацията на количеството енергия от комбинирано производство на енергия, произведено при такова производство, се определя в съответствие с приложение II за издаването на гаранция за произход и за статистически цели.
3. До края на 2010 г. държавите-членки могат, използвайки алтернативни методологии, да определят едно комбинирано производство на енергия като високоефективно без да удостоверяват, че продукцията от комбинираното производство на енергия отговаря на критериите в приложение III, буква a), ако на национално ниво е доказано, че продукцията от комбинираното производство на енергия, определено по такава алтернативна методология за изчисляване като цяло отговаря на критериите в приложение III, буква a). Ако за такава продукция се издава гаранция за произход, посочената в гаранцията ефективност на продукцията на комбинирано производство на енергия не превишава праговите стойности на критериите в приложение III, буква a), освен ако изчисленията съгласно приложение III не покажат друго. Въпреки това, спецификацията на количеството енергия от комбинирано производство на енергия, произведено при такова производство, се определя в съответствие с приложение II за издаването на гаранция за произход и за статистически цели.
Член 13
Преразглеждане
1. Праговите стойности, използвани за изчисляването на електричеството от комбинирано производство на енергия, цитирано в приложение II, буква a) се привеждат в съответствие с техническия напредък в съответствие с процедурата, цитирана в член 14, параграф 2.
2. Праговите стойности, използвани за изчисляването на ефективността на комбинираното производство на енергия и икономиите на първична енергия, цитирано в приложение III, буква a) се адаптират към техническия напредък в съответствие с процедурата, посочена в член 14, параграф 2.
3. Насоките за определянето на съотношението електроенергия/топлоенергия, цитирано в приложение II, буква г) се адаптират към техническия напредък в съответствие с процедурата, цитирана в член 14, параграф 2.
Член 14
Процедури на Комитета
1. Комисията се подпомага от Комитет.
2. Когато се правят позовавания на настоящият параграф, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО във връзка с член 8 от него.
Предвиденият период в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО се фиксира на три месеца.
3. Комитетът приема свой процедурен правилник.
Член 15
Транспониране
Държавите-членки въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива най-късно до 21 февруари 2006 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат такива мерки, те съдържат позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на публикуване се определят от държавите-членки.
Член 16
Изменение на Директива 92/42/ЕИО
Към член 3, параграф 1 от Директива 92/42/ЕИО се добавя следното тире:
„-
агрегати за комбинирано производство на енергия, определени в Директива 2004/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 г. относно насърчаването на комбинираното производство на енергия, основаващо се на търсенето на полезна топлоенергия на вътрешния енергиен пазар (20).
Член 17
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила от датата на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 18
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 11 февруари 2004 година.
Richtlinie 2004/8/EG des Europäischen Parlaments und des Rates
vom 11. Februar 2004
über die Förderung einer am Nutzwärmebedarf orientierten Kraft-Wärme-Kopplung im Energiebinnenmarkt und zur Änderung der Richtlinie 92/42/EWG
DAS EUROPÄISCHE PARLAMENT UND DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, insbesondere auf Artikel 175 Absatz 1,
auf Vorschlag der Kommission(1),
nach Stellungnahme des Europäischen Wirtschafts- und Sozialausschusses(2),
nach Stellungnahme des Ausschusses der Regionen(3),
gemäß dem Verfahren des Artikels 251 des Vertrags(4),
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1) Das Potenzial der Kraft-Wärme-Kopplung (KWK) als Mittel zur Energieeinsparung wird derzeit in der Gemeinschaft nicht voll genutzt. Die Förderung einer am Nutzwärmebedarf orientierten, hocheffizienten KWK ist eine Priorität der Gemeinschaft angesichts des potenziellen Nutzens der KWK für die Einsparung von Primärenergie, die Vermeidung von Netzwerkverlusten und die Verringerung von Emissionen, insbesondere von Treibhausgasemissionen. Ferner kann eine effiziente Nutzung der in KWK produzierten Energie auch zur Energieversorgungssicherheit und Wettbewerbsfähigkeit der Europäischen Union und ihrer Mitgliedstaaten beitragen. Daher ist es notwendig, Maßnahmen für eine bessere Ausschöpfung dieses Potenzials im Rahmen des Energiebinnenmarktes zu ergreifen.
(2) Mit der Richtlinie 2003/54/EG des Europäischen Parlaments und des Rates(5) werden gemeinsame Vorschriften für die Elektrizitätserzeugung, -übertragung, -verteilung und -versorgung im Elektrizitätsbinnenmarkt erlassen. In diesem Zusammenhang leistet die Entwicklung der KWK einen Beitrag zur Stärkung des Wettbewerbs, auch mit Blick auf neue Marktteilnehmer.
(3) In dem Grünbuch mit dem Titel "Hin zu einer europäischen Strategie für Energieversorgungssicherheit" wird darauf hingewiesen, dass die Europäische Union bei ihrer Energieversorgung in höchstem Maß von Drittstaaten abhängig ist, von denen sie derzeit 50 % des Bedarfs bezieht; bei einer Fortsetzung dieses Trends wird die Abhängigkeit im Jahr 2030 bereits 70 % des Bedarfs ausmachen. Die Einfuhrabhängigkeit und der zunehmende Anteil der Energieeinfuhren erhöhen die Gefahr einer Unterbrechung der Versorgung bzw. von Problemen bei der Versorgung. Die Versorgungssicherheit sollte jedoch nicht allein als Problem der Verringerung der Einfuhrabhängigkeit und der Steigerung der heimischen Produktion gesehen werden. Die Versorgungssicherheit erfordert eine Vielfalt von politischen Maßnahmen, die unter anderem auf die Diversifizierung der Energiequellen und Technologien sowie bessere internationale Beziehungen abzielen. Im Grünbuch wird ferner die Notwendigkeit der Energieversorgungssicherheit für eine künftige nachhaltige Entwicklung hervorgehoben. Das Grünbuch kommt zu dem Schluss, dass neue Maßnahmen zur Verringerung der Energienachfrage ergriffen werden müssen, um die Einfuhrabhängigkeit zu verringern und die Treibhausgasemissionen zu senken. In seiner Entschließung vom 15. November 2001 zum Grünbuch(6) fordert das Europäische Parlament die Schaffung von Anreizen für einen Wechsel zu leistungsfähigen Kraftwerken, einschließlich der Anlagen, die nach dem Prinzip KWK arbeiten.
(4) In der Mitteilung "Nachhaltige Entwicklung in Europa für eine bessere Welt: Strategie der Europäischen Union für die nachhaltige Entwicklung", die die Kommission auf der Tagung des Europäischen Rates in Göteborg am 15. und 16. Juni 2001 vorgelegt hat, wird die Klimaänderung als eines der wichtigsten Hindernisse für eine nachhaltige Entwicklung genannt und ferner hervorgehoben, dass eine stärkere Nutzung sauberer Energien und deutliche Maßnahmen zur Verringerung des Energiebedarfs erforderlich sind.
(5) Die zunehmend auf Primärenergieeinsparungen ausgerichtete Nutzung der KWK könnte ein wesentliches Element des Maßnahmenbündels, das zur Einhaltung des Protokolls von Kyoto zum Rahmenübereinkommen der Vereinten Nationen über Klimaänderungen erforderlich ist, sowie aller Maßnahmen zur Erfuellung weiterer Verpflichtungen darstellen. In ihrer Mitteilung über die Durchführung der ersten Phase des Europäischen Programms zur Klimaänderung hat die Kommission die Förderung der KWK als eine der Maßnahmen genannt, die zur Verringerung der Treibhausgasemissionen des Energiesektors erforderlich sind, und ihre Absicht bekundet, im Jahr 2002 einen Richtlinienvorschlag zur Förderung der KWK vorzulegen.
(6) In seiner Entschließung vom 25. September 2002 zur Mitteilung der Kommission über die Durchführung der ersten Phase des Europäischen Programms zur Klimaänderung(7) begrüßt das Europäische Parlament die Idee der Vorlage eines Vorschlags für verstärkte Gemeinschaftsmaßnahmen zur Förderung der Anwendung von KWK und fordert eine zügige Verabschiedung einer Richtlinie zur Förderung der KWK.
(7) Die Bedeutung der KWK wurde auch durch die Entschließung des Rates vom 18. Dezember 1997(8) und durch die Entschließung des Europäischen Parlaments vom 15. Mai 1998(9) zu einer Gemeinschaftsstrategie zur Förderung der KWK anerkannt.
(8) In seinen Schlussfolgerungen vom 30. Mai 2000 und vom 5. Dezember 2000 hat der Rat den Aktionsplan der Kommission zur Verbesserung der Energieeffizienz befürwortet und die Förderung der KWK als eine der kurzfristigen Prioritäten genannt. Das Europäische Parlament hat die Kommission in seiner Entschließung vom 14. März 2001(10) zum Aktionsplan zur Verbesserung der Energieeffizienz aufgefordert, Vorschläge für eine gemeinsame Regelung zur Förderung von KWK, sofern dies ökologisch sinnvoll ist, vorzulegen.
(9) In der Richtlinie 96/61/EG des Rates vom 24. September 1996 über die integrierte Vermeidung und Verminderung der Umweltverschmutzung(11), der Richtlinie 2001/80/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 23. Oktober 2001 zur Begrenzung von Schadstoffemissionen von Großfeuerungsanlagen in die Luft(12) und der Richtlinie 2000/76/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 4. Dezember 2000 über die Verbrennung von Abfällen(13) wird die Notwendigkeit der Ermittlung des KWK-Potenzials in neuen Anlagen hervorgehoben.
(10) Gemäß der Richtlinie 2002/91/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 16. Dezember 2002 über die Gesamtenergieeffizienz von Gebäuden(14) haben die Mitgliedstaaten zu gewährleisten, dass bei neuen Gebäuden mit einer Gesamtnutzfläche von mehr als 1000 m2 die technische, ökologische und wirtschaftliche Einsetzbarkeit alternativer Systeme wie KWK vor Baubeginn berücksichtigt wird.
(11) Hocheffiziente KWK wird in dieser Richtlinie als der Umfang der Energieeinsparungen durch die kombinierte anstatt der getrennten Produktion von Wärme und Strom definiert. Energieeinsparungen von mehr als 10 % gelten als "hocheffizient". Zur Maximierung der Energieeinsparungen und um zu vermeiden, dass Energieeinsparungen zunichte gemacht werden, muss den Betriebsbedingungen von KWK-Blöcken die größte Aufmerksamkeit gelten.
(12) Es ist wichtig, dass im Rahmen der Bewertung der Primärenergieeinsparungen der Lage in den Mitgliedstaaten Rechnung getragen wird, in denen der größte Teil des Stromverbrauchs durch Einfuhren gedeckt wird.
(13) Im Interesse der Transparenz ist eine harmonisierte Definition der Grundlagen der KWK notwendig. Bei KWK-Anlagen, die Strom oder Wärme auch getrennt produzieren können, sollte dieser Teil der Produktion für die Ausstellung eines Herkunftsnachweises und für statistische Zwecke nicht als KWK bezeichnet werden.
(14) Damit sichergestellt ist, dass die Förderung von KWK im Rahmen dieser Richtlinie auf dem Nutzwärmebedarf und auf Primärenergieeinsparungen beruht, sollten Kriterien aufgestellt werden, anhand deren die Energieeffizienz der KWK-Erzeugung gemäß der Grundlagendefinition ermittelt und beurteilt werden kann.
(15) Das Ziel dieser Richtlinie sollte darin bestehen, eine einheitliche Methode der Berechnung des in KWK erzeugten Stroms sowie die erforderlichen Leitlinien für ihre Anwendung festzulegen, wobei Methoden zu berücksichtigen sind, wie sie derzeit von europäischen Normungsgremien entwickelt werden. Diese Methode sollte an den technischen Fortschritt angepasst werden können. Die Anwendung der in Anhang II und Anhang III geregelten Berechnungsmethoden auf Mikro-KWK-Anlagen könnte nach dem Grundsatz der Verhältnismäßigkeit auf Werten beruhen, die sich aus einem von einer fachkundigen unabhängigen Stelle zertifizierten Verfahren für die Bauartprüfung ergeben.
(16) Die in dieser Richtlinie zugrunde gelegten Definitionen der Begriffe "KWK" und "hocheffiziente KWK" lassen die Verwendung anderer Definitionen in nationalen Rechtsvorschriften zu anderen Zwecken als denen dieser Richtlinie unberührt. Es ist angebracht, außerdem die maßgeblichen Definitionen der Richtlinie 2003/54/EG und der Richtlinie 2001/77/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 27. September 2001 zur Förderung der Stromerzeugung aus erneuerbaren Energiequellen im Elektrizitätsbinnenmarkt(15) zu übernehmen.
(17) Die Messung der Nutzwärmeleistung an der Abgabestelle der KWK-Anlage unterstreicht die Notwendigkeit, zu gewährleisten, dass die durch die KWK-Nutzwärme erzielten Vorteile nicht durch hohe Verteilernetzverluste zunichte gemacht werden.
(18) Das Kraft-Wärme-Verhältnis (Stromkennzahl) ist ein technischer Kennwert, der für die Berechnung der in KWK erzeugten Strommenge definiert werden muss.
(19) Für die Zwecke dieser Richtlinie kann die Definition des Begriffs "KWK-Block" auch Anlagenteile umfassen, in denen nur elektrische Energie oder nur Wärmeenergie erzeugt werden kann, wie beispielsweise Zusatzfeuerungs- und Nachverbrennungsanlagen. Die von diesen Anlagenteilen erzeugte Energie sollte für die Ausstellung eines Herkunftsnachweises und für statistische Zwecke nicht als KWK gelten.
(20) Unter den Begriff "KWK-Kleinanlagen" sollten unter anderem KWK-Kleinstanlagen und verteilte KWK-Blöcke fallen, wie z.B. KWK-Blöcke, die isolierte Gebiete versorgen oder einen begrenzten privaten, kommerziellen oder industriellen Bedarf abdecken.
(21) Damit die Entscheidung zwischen in KWK erzeugtem Strom und Strom, der mit anderen Techniken erzeugt wurde, für den Verbraucher transparenter wird, ist dafür zu sorgen, dass auf der Grundlage harmonisierter Wirkungsgrad-Referenzwerte die Herkunft von Strom aus hocheffizienter KWK nachgewiesen werden kann. Regelungen für den Herkunftsnachweis begründen nicht als solche ein Recht auf Inanspruchnahme nationaler Fördermechanismen.
(22) Es ist wichtig, dass alle Arten von Strom aus hocheffizienter KWK von Herkunftsnachweisen erfasst werden können. Es ist wichtig, klar zwischen Herkunftsnachweisen und handelbaren Zertifikaten zu unterscheiden.
(23) Zur mittelfristigen Verbesserung der Marktdurchdringung von Strom aus KWK sollten alle Mitgliedstaaten verpflichtet werden, einen Bericht zu verabschieden und zu veröffentlichen, in dem das nationale Potenzial für hocheffiziente KWK geprüft wird und der eine separate Analyse der Hindernisse für KWK sowie eine Beschreibung der Maßnahmen enthält, die ergriffen wurden, um die Zuverlässigkeit des Nachweissystems zu gewährleisten.
(24) Die staatliche Förderung sollte den Bestimmungen des Gemeinschaftsrahmens für staatliche Umweltschutzbeihilfen(16), auch im Hinblick auf die Nichtkumulierung von Beihilfen, entsprechen. Dieser Gemeinschaftsrahmen lässt derzeit bestimmte Arten der staatlichen Förderung zu, wenn nachgewiesen werden kann, dass die Fördermaßnahmen dem Umweltschutz dienen, da der Umwandlungswirkungsgrad besonders hoch ist, der Energieverbrauch durch die Fördermaßnahmen reduziert wird oder das Erzeugungsverfahren die Umwelt weniger schädigt. Eine solche Förderung wird in einigen Fällen notwendig sein, um das KWK-Potenzial stärker zu nutzen, insbesondere um der Notwendigkeit der Internalisierung externer Kosten Rechnung zu tragen.
(25) Die staatlichen Förderregelungen für KWK sollten vor allem eine an einer wirtschaftlich vertretbaren Nachfrage nach Wärme und Kühlung orientierte KWK unterstützen.
(26) Die Mitgliedstaaten praktizieren auf nationaler Ebene unterschiedliche Mechanismen zur Förderung der KWK; hierzu zählen Investitionsbeihilfen, Steuerbefreiungen oder -erleichterungen, grüne Zertifikate und direkte Preisstützungssysteme. Ein wichtiges Element zur Verwirklichung des Ziels dieser Richtlinie besteht darin, bis zur Einführung eines harmonisierten Gemeinschaftsrahmens das ungestörte Funktionieren dieser Mechanismen zu gewährleisten, damit das Vertrauen der Investoren erhalten bleibt. Die Kommission beabsichtigt, die Situation zu überwachen und über die Erfahrungen mit der Anwendung nationaler Förderregelungen zu berichten.
(27) Für die Übertragung und Verteilung von Elektrizität, die mittels hocheffizienter KWK erzeugt wird, sollten Artikel 7 Absätze 1, 2 und 5 der Richtlinie 2001/77/EG sowie die einschlägigen Bestimmungen der Richtlinie 2003/54/EG gelten. Solange der KWK-Erzeuger gemäß den nationalen Rechtsvorschriften kein zugelassener Kunde im Sinne von Artikel 21 Absatz 1 der Richtlinie 2003/54/EG ist, sollten die Tarife für den Ankauf zusätzlicher Elektrizität, die die KWK-Erzeuger zeitweilig benötigen, anhand objektiver, transparenter und nichtdiskriminierender Kriterien festgelegt werden. Insbesondere für KWK-Klein- und Kleinstanlagen kann der Zugang zum Netz für Strom aus hocheffizienter KWK vorbehaltlich einer Mitteilung an die Kommission erleichtert werden.
(28) KWK-Anlagen bis 400 kW, die von den Definitionen in der Richtlinie 92/42/EWG des Rates vom 21. Mai 1992 über die Wirkungsgrade von mit fluessigen oder gasförmigen Brennstoffen beschickten neuen Warmwasserheizkesseln(17) erfasst werden, können in der Regel nicht den darin enthaltenen Mindestanforderungen an den Wirkungsgrad entsprechen und sollten daher aus dem Geltungsbereich der genannten Richtlinie ausgeklammert werden.
(29) Die spezifische Struktur des KWK-Sektors, dem zahlreiche kleine und mittelgroße Erzeuger angehören, sollte insbesondere bei der Überprüfung der Verwaltungsverfahren zur Erteilung der Genehmigung zum Bau von KWK-Anlagen berücksichtigt werden.
(30) Angesichts des Ziels dieser Richtlinie, einen Rahmen für die Förderung der KWK zu schaffen, muss auch die Notwendigkeit stabiler wirtschaftlicher und administrativer Bedingungen für Investitionen in neue KWK-Anlagen hervorgehoben werden. Die Mitgliedstaaten sollten bestärkt werden, dies dadurch zu berücksichtigen, dass ihre Förderregelungen mindestens vier Jahre gelten und häufige Neuerungen u.a. bei den Verwaltungsverfahren vermieden werden. Die Mitgliedstaaten sollten ferner bestärkt werden, dafür zu sorgen, dass die staatlichen Förderregelungen degressiv sind.
(31) Die Effizienz und Nachhaltigkeit der KWK insgesamt ist von vielen Faktoren, wie eingesetzte Technologie, Brennstofftypen, Belastungskurven, Anlagengröße und Wärmeeigenschaften, abhängig. Aus praktischen Gründen und angesichts der Tatsache, dass für verschiedene Verwendungszwecke eine Wärmeleistung von unterschiedlicher Temperatur erforderlich ist und sich diese und andere Unterschiede auf den jeweiligen Wirkungsgrad der KWK auswirken, könnte die KWK in Kategorien unterteilt werden, z.B. "KWK in der Industrie", "KWK zu Heizzwecken" und "KWK in der Landwirtschaft".
(32) Nach den Grundsätzen der Subsidiarität und der Verhältnismäßigkeit gemäß Artikel 5 des Vertrags sollten grundlegende Rahmenprinzipien für die Förderung der KWK im Energiebinnenmarkt auf Gemeinschaftsebene aufgestellt werden, die detaillierte Umsetzung jedoch den Mitgliedstaaten überlassen bleiben, um jedem Mitgliedstaat auf diese Weise zu ermöglichen, die Regelung zu wählen, die sich am besten für seine besondere Lage eignet. Diese Richtlinie beschränkt sich auf das zur Erreichung dieser Ziele erforderliche Mindestmaß und geht nicht über das zu diesem Zweck Erforderliche hinaus.
(33) Die zur Durchführung dieser Richtlinie erforderlichen Maßnahmen sollten gemäß dem Beschluss 1999/468/EG des Rates vom 28. Juni 1999 zur Festlegung der Modalitäten für die Ausübung der der Kommission übertragenen Durchführungsbefugnisse(18) erlassen werden -
HABEN FOLGENDE RICHTLINIE ERLASSEN:
Artikel 1
Zweck
Zweck dieser Richtlinie ist es, die Energieeffizienz zu erhöhen und die Versorgungssicherheit zu verbessern, indem ein Rahmen für die Förderung und Entwicklung einer hocheffizienten, am Nutzwärmebedarf orientierten und auf Primärenergieeinsparungen ausgerichteten KWK im Energiebinnenmarkt unter Berücksichtigung der spezifischen einzelstaatlichen Gegebenheiten, insbesondere klimatischer und wirtschaftlicher Art, geschaffen wird.
Artikel 2
Geltungsbereich
Diese Richtlinie gilt für die KWK im Sinne des Artikels 3 und die in Anhang I aufgeführten KWK-Technologien.
Artikel 3
Begriffsbestimmungen
Im Sinne dieser Richtlinie bezeichnet der Ausdruck
a) "Kraft-Wärme-Kopplung" die gleichzeitige Erzeugung thermischer Energie und elektrischer und/oder mechanischer Energie in einem Prozess;
b) "Nutzwärme" die in einem KWK-Prozess zur Befriedigung eines wirtschaftlich vertretbaren Wärme- oder Kühlbedarfs erzeugte Wärme;
c) "wirtschaftlich vertretbarer Bedarf" den Bedarf, der die benötigte Wärme- oder Kühlungsleistung nicht überschreitet und der sonst durch andere Energieproduktionsprozesse als KWK zu Marktbedingungen gedeckt würde;
d) "in KWK erzeugter Strom" Strom, der in einem Prozess erzeugt wurde, der an die Erzeugung von Nutzwärme gekoppelt ist und der gemäß der in Anhang II festgelegten Methode berechnet wird;
e) "Reservestrom" den Strom, der über das Elektrizitätsnetz in den Fällen geliefert wird, in denen der KWK-Prozess unter anderem durch Wartungsarbeiten unterbrochen oder abgebrochen ist;
f) "Zusatzstrom" den Strom, der über das Elektrizitätsnetz in den Fällen geliefert wird, in denen die Stromnachfrage die elektrische Erzeugung des KWK-Prozesses übersteigt;
g) "Gesamtwirkungsgrad" die Summe der jährlichen Erzeugung von Strom, mechanischer Energie und Nutzwärme im Verhältnis zum Brennstoff, der für die in KWK erzeugte Wärme und die Bruttoerzeugung von Strom und mechanischer Energie eingesetzt wurde;
h) "Wirkungsgrad" den auf der Grundlage des unteren Heizwerts der Brennstoffe berechneten Wirkungsgrad (auch als "lower calorific values" bezeichnet);
i) "hocheffiziente Kraft-Wärme-Kopplung" die KWK, die den in Anhang III festgelegten Kriterien entspricht;
j) "Wirkungsgrad-Referenzwerte für die getrennte Erzeugung" die Wirkungsgrade einer alternativen getrennten Erzeugung von Wärme und Strom, die durch KWK ersetzt werden soll;
k) "Kraft-Wärme-Verhältnis" (Stromkennzahl) das anhand der Betriebsdaten des spezifischen Blocks berechnete Verhältnis von KWK-Strom zu Nutzwärme im vollständigen KWK-Betrieb;
l) "KWK-Block" einen Block, der im KWK-Betrieb betrieben werden kann;
m) "KWK-Kleinstanlage" eine KWK-Anlage mit einer Kapazität von höchstens 500 kWe;
n) "KWK-Kleinanlagen" KWK-Blöcke mit einer installierten Kapazität unter 1 MWe;
o) "Erzeugung aus Kraft-Wärme-Kopplung (KWK-Erzeugung)" die Summe von Strom, mechanischer Energie und Nutzwärme aus KWK.
Außerdem gelten die betreffenden Begriffsbestimmungen der Richtlinie 2003/54/EG sowie der Richtlinie 2001/77/EG.
Artikel 4
Kriterien für den Wirkungsgrad der KWK
(1) Zur Bestimmung der Effizienz der KWK nach Anhang III legt die Kommission nach dem in Artikel 14 Absatz 2 genannten Verfahren spätestens am 21. Februar 2006 harmonisierte Wirkungsgrad-Referenzwerte für die getrennte Erzeugung von Strom und Wärme fest. Diese harmonisierten Wirkungsgrad-Referenzwerte bestehen aus einer Matrix von Werten, aufgeschlüsselt nach relevanten Faktoren wie Baujahr und Brennstofftypen, und müssen sich auf eine ausführlich dokumentierte Analyse stützen, bei der unter anderem die Betriebsdaten bei realen Betriebsbedingungen, der grenzüberschreitende Stromhandel, der Energieträgermix, die klimatischen Bedingungen und die angewandten KWK-Technologien gemäß den Grundsätzen in Anhang III berücksichtigt werden.
(2) Die Kommission prüft die in Absatz 1 genannten harmonisierten Wirkungsgrad-Referenzwerte für die getrennte Erzeugung von Strom und Wärme zum ersten Mal am 21. Februar 2011 und danach alle vier Jahre nach dem in Artikel 14 Absatz 2 genannten Verfahren, um technologische Entwicklungen und Änderungen bei der Nutzung der verschiedenen Energieträger zu berücksichtigen.
(3) Diejenigen Mitgliedstaaten, die diese Richtlinie umsetzen, bevor die Kommission die in Absatz 1 genannten harmonisierten Wirkungsgrad-Referenzwerte für die getrennte Erzeugung von Strom und Wärme festgelegt hat, sollten bis zu dem in Absatz 1 genannten Zeitpunkt ihre einzelstaatlichen Wirkungsgrad-Referenzwerte für die getrennte Erzeugung von Strom und Wärme beschließen, die bei der Berechnung der Primärenergieeinsparungen durch die KWK gemäß der in Anhang III beschriebenen Methode benutzt werden.
Artikel 5
Herkunftsnachweis für Strom aus hocheffizienter KWK
(1) Auf der Grundlage der in Artikel 4 Absatz 1 genannten harmonisierten Wirkungsgrad-Referenzwerte sorgen die Mitgliedstaaten spätestens sechs Monate nach Festlegung dieser Werte dafür, dass die Herkunft von Strom, der im Rahmen von hocheffizienter KWK erzeugt wurde, nach von den einzelnen Mitgliedstaaten festgelegten objektiven, transparenten und nichtdiskriminierenden Kriterien nachgewiesen werden kann. Sie sorgen dafür, dass dieser Herkunftsnachweis für Strom den Erzeugern den Nachweis ermöglicht, dass der von ihnen verkaufte Strom aus hocheffizienter KWK stammt, und stellen sicher, dass er auf Antrag des Erzeugers zu diesem Zweck ausgestellt wird.
(2) Die Mitgliedstaaten können eine oder mehrere zuständige Stellen benennen, die in Bezug auf die Stromerzeugung und -verteilung unabhängig sind, um die Ausstellung der in Absatz 1 genannten Herkunftsnachweise zu überwachen.
(3) Die Mitgliedstaaten oder die zuständigen Stellen schaffen geeignete Mechanismen, um die Richtigkeit und die Zuverlässigkeit der Herkunftsnachweise sicherzustellen, und beschreiben in dem Bericht nach Artikel 10 Absatz 1 die Maßnahmen, die ergriffen wurden, um die Zuverlässigkeit des Nachweissystems zu gewährleisten.
(4) Regelungen für den Herkunftsnachweis begründen nicht als solche ein Recht auf Inanspruchnahme nationaler Fördermechanismen.
(5) Der Herkunftsnachweis
- gibt Aufschluss über den unteren Heizwert des Primärenergieträgers, über die Nutzung der zusammen mit dem Strom erzeugten Wärme sowie über Ort und Zeit der Erzeugung;
- gibt Aufschluss über die Menge an Strom aus hocheffizienter KWK gemäß Anhang II, für die der Nachweis ausgestellt wird;
- gibt Aufschluss über die Primärenergieeinsparungen, die gemäß Anhang III auf der Grundlage der in Artikel 4 Absatz 1 genannten, von der Kommission festgelegten harmonisierten Wirkungsgrad-Referenzwerte berechnet worden sind.
Die Mitgliedstaaten können zusätzliche Angaben im Herkunftsnachweis verlangen.
(6) Die gemäß Absatz 1 ausgestellten Herkunftsnachweise sollten von den Mitgliedstaaten - ausschließlich als Nachweis der in Absatz 5 genannten Punkte - gegenseitig anerkannt werden. Die Verweigerung einer entsprechenden Anerkennung eines Herkunftsnachweises, insbesondere aus Gründen der Betrugsbekämpfung, muss sich auf objektive, transparente und nichtdiskriminierende Kriterien stützen.
Wird die Anerkennung eines Herkunftsnachweises verweigert, so kann die Kommission die verweigernde Seite insbesondere aufgrund objektiver, transparenter und nichtdiskriminierender Kriterien zur Anerkennung verpflichten.
Artikel 6
Nationale Potenziale für hocheffiziente KWK
(1) Die Mitgliedstaaten erstellen eine Analyse des nationalen Potenzials für den Einsatz von hocheffizienter KWK, einschließlich hocheffizienter Kleinst-KWK.
(2) Diese Analyse
- stützt sich auf ausführlich dokumentierte wissenschaftliche Daten und genügt den Kriterien des Anhangs IV;
- ermittelt das gesamte für den Einsatz von hocheffizienter KWK in Frage kommende Bedarfspotenzial für Nutzwärme- und Nutzkühlung und die Verfügbarkeit von Brennstoffen und anderen bei der KWK zu nutzenden Energieträgern;
- umfasst eine separate Analyse der Hindernisse, die der Verwirklichung des nationalen Potenzials für hocheffiziente KWK entgegenstehen könnten. Insbesondere sind Hindernisse im Zusammenhang mit Brennstoffpreisen und -kosten und dem Zugang zu Energieträgern, Fragen des Netzzugangs, Verwaltungsverfahren sowie der fehlenden Internalisierung externer Kosten bei den Energiepreisen zu berücksichtigen.
(3) Die Mitgliedstaaten bewerten erstmals spätestens am 21. Februar 2007 und danach alle vier Jahre auf Aufforderung der Kommission, die spätestens sechs Monate vor Ablauf des jeweiligen Zeitraums ergeht, die Fortschritte im Hinblick auf einen höheren Anteil der hocheffizienten KWK.
Artikel 7
Förderregelungen
(1) Die Mitgliedstaaten stellen sicher, dass sich eine Förderung der KWK in bestehenden und künftigen Blöcken am Nutzwärmebedarf und an den Primärenergieeinsparungen orientiert, wobei auch die Möglichkeit der Senkung der Energienachfrage durch andere wirtschaftlich tragbare oder dem Umweltschutz förderliche Maßnahmen und andere Maßnahmen im Bereich der Energieeffizienz zu berücksichtigen ist.
(2) Unbeschadet der Artikel 87 und 88 des Vertrags bewertet die Kommission die Anwendung von Fördermechanismen in den Mitgliedstaaten, durch die ein KWK-Erzeuger aufgrund von Regelungen, die von öffentlichen Stellen erlassen worden sind, direkt oder indirekt gefördert wird und die eine Beschränkung des Handels zur Folge haben könnten.
Die Kommission prüft, ob diese Mechanismen zur Verwirklichung der Ziele der Artikel 6 und 174 Absatz 1 des Vertrags beitragen.
(3) Die Kommission legt mit dem Bericht nach Artikel 11 eine ausführlich dokumentierte Analyse der Erfahrungen mit der Anwendung und der Koexistenz der verschiedenen, in Absatz 2 des vorliegenden Artikels genannten Fördermechanismen vor. In dem Bericht wird der Erfolg, einschließlich der Kostenwirksamkeit, der Fördermechanismen bei der Förderung der hocheffizienten KWK entsprechend den in Artikel 6 genannten nationalen Potenzialen bewertet. In dem Bericht wird ferner beurteilt, inwieweit die Förderregelungen zur Schaffung stabiler Investitionsbedingungen im Bereich der KWK beigetragen haben.
Artikel 8
Stromnetz und Tariffragen
(1) Im Hinblick auf die Übertragung und Verteilung von Strom aus hocheffizienter KWK gelten die Bestimmungen von Artikel 7 Absätze 1, 2 und 5 der Richtlinie 2001/77/EG sowie die einschlägigen Bestimmungen der Richtlinie 2003/54/EG.
(2) Solange der KWK-Erzeuger gemäß den nationalen Rechtsvorschriften kein zugelassener Kunde im Sinne von Artikel 21 Absatz 1 der Richtlinie 2003/54/EG ist, sollten die Mitgliedstaaten die erforderlichen Maßnahmen ergreifen, um sicherzustellen, dass die Kaufpreise von Reserve- bzw. Zusatzstrom auf der Grundlage veröffentlichter Tarife und Bedingungen festgelegt werden.
(3) Vorbehaltlich einer Mitteilung an die Kommission können die Mitgliedstaaten insbesondere den Zugang zum Netz für Strom aus hocheffizienten KWK-Klein- und Kleinstanlagen erleichtern.
Artikel 9
Verwaltungsverfahren
(1) Die Mitgliedstaaten oder die von den Mitgliedstaaten benannten zuständigen Stellen bewerten den bestehenden rechtlichen Rahmen hinsichtlich der für hocheffiziente KWK-Blöcke geltenden Genehmigungsverfahren oder sonstigen Verfahren gemäß Artikel 6 der Richtlinie 2003/54/EG.
Diese Bewertungen werden mit dem Ziel vorgenommen,
a) die Auslegung von KWK-Blöcken zu fördern, die einen wirtschaftlich vertretbaren Nutzwärmebedarf decken, und eine Wärmeerzeugung zu vermeiden, die über die Nutzwärme hinausgeht,
b) die rechtlichen und sonstigen Hindernisse für den Ausbau der KWK zu reduzieren,
c) die Verfahren auf der entsprechenden Verwaltungsebene zu straffen und zu beschleunigen und
d) sicherzustellen, dass die Vorschriften objektiv, transparent und nichtdiskriminierend sind und den Besonderheiten der verschiedenen KWK-Technologien gebührend Rechnung tragen.
(2) Die Mitgliedstaaten legen den erreichten Sachstand im Überblick dar, soweit dies im nationalen gesetzlichen Rahmen relevant ist, wobei insbesondere auf folgende Aspekte einzugehen ist:
a) Koordinierung zwischen den einzelnen Verwaltungsstellen in Bezug auf die Fristen, die Entgegennahme und die Bearbeitung von Genehmigungsanträgen,
b) Erstellung möglicher Leitlinien für die Tätigkeiten gemäß Absatz 1 und Durchführbarkeit eines zügigen Planungsverfahrens für die KWK-Erzeuger und
c) Benennung von Stellen, die bei Streitigkeiten zwischen Genehmigungsbehörden und Antragstellern als Vermittler fungieren.
Artikel 10
Von den Mitgliedstaaten vorzulegende Berichte
(1) Die Mitgliedstaaten veröffentlichen spätestens am 21. Februar 2006 einen Bericht mit den Ergebnissen der Analyse und der Bewertungen, die gemäß Artikel 5 Absatz 3, Artikel 6 Absatz 1 sowie Artikel 9 Absätze 1 und 2 vorgenommen wurden.
(2) Die Mitgliedstaaten veröffentlichen spätestens am 21. Februar 2007 und danach alle vier Jahre auf Aufforderung der Kommission, die spätestens sechs Monate vor dem Abgabedatum ergeht, einen Bericht mit den Ergebnissen der in Artikel 6 Absatz 3 vorgesehenen Bewertung.
(3) Die Mitgliedstaaten legen der Kommission erstmals vor Ende Dezember 2004 in Bezug auf die Daten für das Jahr 2003 und danach jährlich im Einklang mit der in Anhang II dargelegten Methode erstellte Statistiken über ihre nationale Erzeugung von Strom und Wärme aus KWK vor.
Sie legen ferner jährliche Statistiken über die KWK-Kapazitäten sowie die für KWK eingesetzten Brennstoffe vor. Sie können zudem Statistiken über durch KWK erzielte Primärenergieeinsparungen im Einklang mit der in Anhang III dargelegten Methode vorlegen.
Artikel 11
Von der Kommission zu erstellende Berichte
(1) Auf der Grundlage der nach Artikel 10 vorgelegten Berichte überprüft die Kommission die Anwendung dieser Richtlinie und legt dem Europäischen Parlament und dem Rat spätestens am 21. Februar 2008 und danach alle vier Jahre einen Zwischenbericht über den Stand der Umsetzung dieser Richtlinie vor.
Der Bericht umfasst insbesondere Folgendes:
a) eine Prüfung der Fortschritte bei der Verwirklichung der nationalen Potenziale der Mitgliedstaaten für hocheffiziente KWK gemäß Artikel 6;
b) eine Bewertung, inwieweit die Vorschriften und Verfahren zur Festlegung der Rahmenbedingungen für KWK im Energiebinnenmarkt auf objektiven, transparenten und nichtdiskriminierenden Kriterien beruhen und die Vorteile der KWK angemessen berücksichtigt werden;
c) eine Auswertung der Erfahrungen mit der Anwendung und der Koexistenz verschiedener Mechanismen zur Förderung der KWK;
d) eine Überprüfung der Wirkungsgrad-Referenzwerte für die getrennte Erzeugung auf der Grundlage der aktuellen Technologien.
Gegebenenfalls legt die Kommission dem Europäischem Parlament und dem Rat zusammen mit diesem Bericht weitere Vorschläge vor.
(2) Bei der Bewertung der in Absatz 1 Buchstabe a) genannten Fortschritte prüft die Kommission, in welchem Maß die in Artikel 6 genannten nationalen Potenziale für hocheffiziente KWK verwirklicht wurden bzw. werden sollen, unter Berücksichtigung der Maßnahmen und Bedingungen in den Mitgliedstaaten - einschließlich klimatischer Bedingungen - sowie der Auswirkungen des Energiebinnenmarktes und der Folgen anderer Gemeinschaftsinitiativen wie der Richtlinie 2003/87/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 13. Oktober 2003 über ein System für den Handel mit Treibhausgasemissionszertifikaten in der Gemeinschaft und zur Änderung der Richtlinie 96/61/EG des Rates(19).
Gegebenenfalls legt die Kommission dem Europäischen Parlament und dem Rat weitere Vorschläge vor, insbesondere zur Aufstellung eines Aktionsplans zur Entwicklung hocheffizienter KWK in der Gemeinschaft.
(3) Bei der Bewertung der Möglichkeiten für eine weitere Harmonisierung der Berechnungsmethoden gemäß Artikel 4 Absatz 1 prüft die Kommission, wie sich das Nebeneinanderbestehen der Berechnungsmethoden gemäß Artikel 12, Anhang II und Anhang III auf den Energiebinnenmarkt auswirkt, auch unter Berücksichtigung der Erfahrungen, die mit nationalen Förderregelungen gemacht wurden.
Gegebenenfalls legt die Kommission dem Europäischen Parlament und dem Rat weitere Vorschläge zur weiteren Harmonisierung der Berechnungsmethoden vor.
Artikel 12
Alternative Berechnungsmethoden
(1) Bis Ende 2010 und vorbehaltlich der vorherigen Zustimmung der Kommission können die Mitgliedstaaten andere Verfahren als das in Anhang II Buchstabe b) genannte Verfahren anwenden, um bei den übermittelten Zahlen gegebenenfalls den Strom abzuziehen, der nicht im Rahmen der KWK erzeugt wurde. Für die Zwecke von Artikel 5 Absatz 1 und Artikel 10 Absatz 3 wird die in KWK erzeugte Strommenge jedoch gemäß Anhang II bestimmt.
(2) Die Mitgliedstaaten können Primärenergieeinsparungen aufgrund der Erzeugung von Wärme und Strom sowie von mechanischer Energie gemäß Anhang III Buchstabe c) berechnen, ohne dass, um die nicht im Rahmen von KWK erzeugten Wärme- und Stromanteile des gleichen Prozesses auszunehmen, auf Anhang II zurückgegriffen wird. Diese Erzeugung kann als hocheffiziente KWK gelten, wenn sie den Effizienzkriterien in Anhang III Buchstabe a) entspricht und wenn bei KWK-Blöcken mit einer elektrischen Leistung von über 25 MW der Gesamtwirkungsgrad über 70 % liegt. Die in KWK erzeugte Strommenge aus einer solchen Erzeugung wird jedoch für die Ausstellung eines Herkunftsnachweises und für statistische Zwecke nach Anhang II bestimmt.
(3) Bis Ende 2010 können die Mitgliedstaaten, die eine alternative Methode verwenden, die KWK als hocheffiziente KWK betrachten, ohne zu überprüfen, ob die Erzeugung aus KWK den Kriterien in Anhang III Buchstabe a) entspricht, wenn auf einzelstaatlicher Ebene nachgewiesen wird, dass die nach einer solchen alternativen Berechnungsmethode bestimmte Erzeugung aus KWK im Durchschnitt die Kriterien in Anhang III Buchstabe a) erfuellt. Falls für eine solche Erzeugung ein Herkunftsnachweis ausgestellt wird, darf die im Nachweis angegebene Effizienz der KWK-Erzeugung die Schwellenwerte für die Kriterien in Anhang III Buchstabe a) nicht überschreiten, es sei denn, die Berechnungen gemäß Anhang III belegen etwas anderes. Die in KWK erzeugte Strommenge aus einer solchen Erzeugung wird jedoch für die Ausstellung eines Herkunftsnachweises und für statistische Zwecke nach Anhang II bestimmt.
Artikel 13
Überprüfung
(1) Die Schwellenwerte für die Berechnung des in KWK erzeugten Stroms nach Anhang II Buchstabe a) werden nach dem in Artikel 14 Absatz 2 genannten Verfahren an den technischen Fortschritt angepasst.
(2) Die Schwellenwerte für die Berechnung des Wirkungsgrades der KWK-Erzeugung und der Primärenergieeinsparungen nach Anhang III Buchstabe a) werden nach dem in Artikel 14 Absatz 2 genannten Verfahren an den technischen Fortschritt angepasst.
(3) Die Leitlinien zur Bestimmung des Kraft-Wärme-Verhältnisses gemäß Anhang II Buchstabe d) werden nach dem in Artikel 14 Absatz 2 genannten Verfahren an den technischen Fortschritt angepasst.
Artikel 14
Ausschussverfahren
(1) Die Kommission wird von einem Ausschuss unterstützt.
(2) Wird auf diesen Absatz Bezug genommen, so gelten die Artikel 5 und 7 des Beschlusses 1999/468/EG unter Beachtung von dessen Artikel 8.
Der Zeitraum nach Artikel 5 Absatz 6 des Beschlusses 1999/468/EG wird auf drei Monate festgesetzt.
(3) Der Ausschuss gibt sich eine Geschäftsordnung.
Artikel 15
Umsetzung
Die Mitgliedstaaten setzen die Rechts- und Verwaltungsvorschriften in Kraft, die erforderlich sind, um dieser Richtlinie spätestens am 21. Februar 2006 nachzukommen. Sie setzen die Kommission unverzüglich davon in Kenntnis.
Wenn die Mitgliedstaaten diese Vorschriften erlassen, nehmen sie in den Vorschriften selbst oder durch einen Hinweis bei der amtlichen Veröffentlichung auf diese Richtlinie Bezug. Die Mitgliedstaaten regeln die Einzelheiten der Bezugnahme.
Artikel 16
Änderung der Richtlinie 92/42/EWG
In Artikel 3 Absatz 1 der Richtlinie 92/42/EWG wird folgender Gedankenstrich angefügt:
"- KWK-Blöcke im Sinne der Richtlinie 2004/8/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 11. Februar 2004 über die Förderung einer am Nutzwärmebedarf orientierten Kraft-Wärme-Kopplung im Energiebinnenmarkt(20);"
Artikel 17
Inkrafttreten
Diese Richtlinie tritt am Tag ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Artikel 18
Adressaten
Diese Richtlinie ist an die Mitgliedstaaten gerichtet.
Geschehen zu Straßburg am 11. Februar 2004.