32004R0873
L 162/38
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 873/2004 НА КОМИСИЯТА
от 29 април 2004 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 2100/94 относно правната закрила на Общността на сортовете растения
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 308 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 2100/94 на Съвета от 27 юли 1994 г. относно правната закрила на Общността на сортовете растения (2) създава общностен режим за сортовете, който действа паралелно с националните режими и който позволява да се предоставят права на индустриална собственост, валидни за цялата Общност („правна закрила на Общността на сортовете растения“).
(2)
Въвеждането и прилагането на този режим се извършва от служба на Общността със статут на юридическо лице, известна като Службата на Общността за сортовете растения („Службата“).
(3)
Терминът „задължителна лицензия“ би следвало да има същото значение и съдържание като използвания понастоящем термин „лицензия за задължително използване“.
(4)
Единствено Службата има право да предоставя задължителна лицензия за даден сорт, който е защитен от правна закрила на Общността на сортовете растения.
(5)
Правната рамка на Общността за закрилата на биотехнологични изобретения, създадена с Директива 98/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 юли 1998 г. относно правната закрила на биотехнологични изобретения (3), определя в член 12 правила за предоставянето на задължителни неизключителни лицензии в случаите, когато защитени сортове растения, включително сортове, ползващи се с правна закрила на Общността, представляват патентовани изобретения, и обратно.
(6)
Член 29 от Регламент (ЕО) № 2100/94 съдържа най-общи разпоредби за предоставянето на задължителни лицензии за сортове растения на Общността, ако общественият интерес изисква това, като в същото време не се отнася изрично до лицензиите, които следва да се предвидят в съответствие с член 12 от Директива 98/44/ЕО.
(7)
Като се отчита необходимостта от осигуряване на прозрачност и единност на системата за задължително кръстосано лицензиране, е целесъобразно да се изменят и допълнят правилата, установени с Регламент (ЕО) № 2100/94, като се направи изрична препратка и се посочат специфичните условия, които се отнасят до задължителните лицензии, предвидени в Директива 98/44/ЕО.
(8)
Като се отчита националният обхват на закрилата за биотехнологични изобретения съгласно Директива 98/44/ЕО, е необходимо да се осигури кръстосаната лицензия за права върху сортове растения да се предоставя на притежателя на национален патент само в държавата-членка (държавите-членки), където той/тя може да предяви искане за патент за биотехнологично изобретение.
(9)
За приемането на настоящия регламент, Договорът не предвижда други правомощия освен тези, посочени в член 308 от него,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Член 29 от Регламент (ЕО) № 2100/94 се заменя, както следва:
„Член 29
Задължителна лицензия
1. Службата на Общността предоставя задължителни лицензии на едно или повече лица при подаване на молба от лицето или лицата, но само ако общественият интерес изисква това, и след съгласуване с административния съвет, посочен в член 36.
2. По искане на държава-членка, на Комисията или на организация, която е установена в Общността и регистрирана от Комисията, се допуска да бъде предоставена задължителна лицензия на категория лица, които отговарят на специфичните изисквания, или на всяко лице в една или повече държави-членки или в цялата Общност. Тази лицензия може да се предоставя само поради обществения интерес и с одобрението на административния съвет.
3. При предоставянето на задължителната лицензия съгласно параграфи 1, 2, 5 или 5а, Службата на Общността определя вида актове, които се включват в нейния обхват и посочва точно разумните условия, които се отнасят до лицензията, както и специфичните изисквания, посочени в параграф 2. При тези разумни условия трябва да се вземат под внимание интересите на всеки титуляр на права върху сорта, който може да бъде засегнат от предоставянето на задължителната лицензия. Към разумните условия може да се включват евентуален срок, изплащането на съответни процентни отчисления (роялти) като справедливо възнаграждение за титуляра, но също така те могат да налагат и определени задължения на титуляра, изпълнението на които е необходимо, за да се възползва от задължителната лицензия.
4. При изтичането на едногодишния срок от предоставянето на задължителната лицензия съгласно параграфи 1, 2, 5 или 5а и в рамките на евентуалния срок, посочен параграф 3, всяка от страните по процедурата може да настоява за отменяне или промяна на решението за предоставянето на задължителната лицензия. Единствените мотиви за такова искане са, че междувременно е настъпила промяна в обстоятелствата при вземане на решението.
5. По молба и ако са изпълнени критериите, посочени в параграф 1, задължителната лицензия се предоставя на титуляра на правна закрила за производен по същество сорт. Към разумните условия, посочени в параграф 3, се включва изплащането на съответни процентни отчисления (роялти) като справедливо възнаграждение за титуляра на първоначалния сорт.
5а. По молба на притежателя на патент за биотехнологично изобретение се предоставя задължителна лицензия с неизключителни права на ползване на защитен сорт растение съгласно член 12, параграф 2 от Директива 98/44/ЕО, при изплащането на съответни процентни отчисления (роялти) като справедливо възнаграждение и, при условие че притежателят на патента за биотехнологичното изобретение докаже, че:
i)
той/тя е кандидатствал неуспешно пред титуляра на правото върху даден сорт растение, с цел получаване на договорна лицензия; и
ii)
изобретението представлява важен технически прогрес от съществен икономически интерес в сравнение със защитения сорт растение.
Когато с цел да му/й се даде възможност да придобие или да използва правото си върху даден сорт, на титуляра на правна закрила е издадена задължителна лицензия в съответствие с член 12, параграф 1 от Директива 98/44/ЕО за неизключително право на ползване на патентовано изобретение, при подаването на заявка от страна на притежателя на патента за въпросното изобретение му се предоставя неизключителна кръстосана лицензия, за да използва сорта при разумни условия.
Териториалният обхват на лицензията или на кръстосаната лицензия, посочени в настоящия параграф, е ограничен до частта или частите на Общността, които се включват в обхвата на патента.
6. Мерките по прилагането съгласно член 114 могат да определят някои други примери на лицензии, които се предоставят поради обществения интерес, посочен в параграфи 1, 2 и 5а, като освен това определят подробни разпоредби за прилагането на параграфи 1 до 5а.
7. Държавите-членки не могат да предоставят задължителни лицензии в случай на правна закрила на Общността на сортовете растения.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Люксембург на 29 април 2004 година.
Verordnung (EG) Nr. 873/2004 des Rates
vom 29. April 2004
zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 2100/94 über den gemeinschaftlichen Sortenschutz
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, insbesondere auf Artikel 308,
auf Vorschlag der Kommission,
nach Stellungnahme des Europäischen Parlaments(1),
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1) Mit der Verordnung (EG) Nr. 2100/94 vom 27. Juli 1994 über den gemeinschaftlichen Sortenschutz(2) wurde eine parallel zu den einzelstaatlichen Regelungen bestehende Gemeinschaftsregelung für Pflanzensorten eingeführt, die es erlaubt, gemeinschaftsweit geltende gewerbliche Schutzrechte ("gemeinschaftlicher Sortenschutz") zu erteilen.
(2) Für die Durchführung und Anwendung dieser Regelung ist eine Gemeinschaftseinrichtung mit Rechtspersönlichkeit, das Gemeinschaftliche Sortenamt ("Amt"), zuständig.
(3) Der Begriff "Zwangslizenz" sollte dieselbe Bedeutung und denselben Inhalt haben wie der derzeitige Begriff "Zwangsnutzungsrecht".
(4) Nur das Amt ist berechtigt, eine Zwangslizenz für eine Pflanzensorte zu gewähren, die nach dem gemeinschaftlichen Sortenschutzrecht geschützt ist.
(5) Mit der Richtlinie 98/44/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 6. Juli 1998 über den rechtlichen Schutz biotechnologischer Erfindungen(3) wurde der rechtliche Gemeinschaftsrahmen für den Schutz biotechnologischer Erfindungen festgelegt; Artikel 12 der Richtlinie enthält Vorschriften für die Erteilung nicht ausschließlicher Zwangslizenzen in Fällen, in denen geschützte Pflanzensorten, einschließlich gemeinschaftlich geschützter Pflanzensorten, patentierte Erfindungen enthalten, und umgekehrt.
(6) Artikel 29 der Verordnung (EG) Nr. 2100/94 sieht zwar allgemein die Gewährung von Zwangsnutzungsrechten für gemeinschaftliche Pflanzensorten aus Gründen des öffentlichen Interesses vor, nimmt jedoch nicht ausdrücklich auf die Lizenzen nach Artikel 12 der Richtlinie 98/44/EG Bezug.
(7) Um die Transparenz und die Kohärenz der Regelung über gegenseitige Zwangslizenzen sicherzustellen, ist es angezeigt, die mit der Verordnung (EG) Nr. 2100/94 festgelegten Vorschriften zu ändern und ausdrücklich auf die Zwangslizenzen im Sinne der Richtlinie 98/44/EG Bezug zu nehmen sowie die für diese Lizenzen geltenden spezifischen Bedingungen festzulegen.
(8) In Anbetracht des einzelstaatlichen Geltungsbereichs des Schutzes biotechnologischer Erfindungen im Rahmen der Richtlinie 98/44/EG muss sichergestellt werden, dass einzelstaatlichen Patentinhabern nur in den Mitgliedstaaten eine gegenseitige Lizenz für ein Sortenschutzrecht erteilt wird, in denen sie ein Patent für eine biotechnologische Erfindung besitzen.
(9) Für die Annahme dieser Verordnung sieht der Vertrag keine anderen Befugnisse als die des Artikels 308 vor -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Artikel 29 der Verordnung (EG) Nr. 2100/94 erhält folgende Fassung:
"Artikel 29
Erteilung von Zwangslizenzen
(1) Das Amt gewährt einer oder mehreren Personen auf Antrag Zwangslizenzen, jedoch nur aus Gründen des 'öffentlichen Interesses', und wenn der Verwaltungsrat gemäß Artikel 36 konsultiert wurde.
(2) Auf Antrag eines Mitgliedstaats, der Kommission oder einer auf Gemeinschaftsebene arbeitenden Organisation, die von der Kommission registriert ist, kann eine Zwangslizenz entweder einer Gruppe von Personen, die bestimmte Voraussetzungen erfuellen, oder einem Einzelnen innerhalb eines oder mehrerer Mitgliedstaaten oder gemeinschaftsweit gewährt werden. Die Zwangslizenz darf nur aus Gründen des öffentlichen Interesses gewährt werden, und wenn der Verwaltungsrat zugestimmt hat.
(3) Das Amt legt bei Gewährung der Zwangslizenz im Rahmen der Absätze 1, 2, 5 oder 5a die Art der davon erfassten Rechte und der zugehörigen angemessenen Bedingungen sowie die besonderen Anforderungen gemäß Absatz 2 fest. Die angemessenen Bedingungen müssen die Interessen aller Inhaber von Sortenschutzrechten berücksichtigen, die von der Gewährung der Zwangslizenz betroffen wären. Die angemessenen Bedingungen können eine mögliche zeitliche Begrenzung oder die Zahlung einer angemessenen Lizenz als geeigneter Vergütung an den Inhaber umfassen sowie bestimmte Verpflichtungen, die zu erfuellen sind, damit die Zwangslizenz genutzt werden kann.
(4) Bei Ablauf jedes Jahres nach der Gewährung der Zwangslizenz gemäß den Absätzen 1, 2, 5 oder 5a und im Rahmen der in Absatz 3 genannten möglichen zeitlichen Begrenzung kann jede der beteiligten Parteien beantragen, dass die Entscheidung über die Gewährung der Zwangslizenz aufgehoben oder geändert wird. Solch ein Antrag kann nur darauf gestützt werden, dass sich die Umstände, unter denen die Entscheidung getroffen wurde, in der Zwischenzeit geändert haben.
(5) Eine Zwangslizenz kann dem Inhaber auf Antrag für eine im Wesentlichen abgeleitete Sorte gewährt werden, wenn die Anforderungen des Absatzes 1 erfuellt sind. Die angemessenen Bedingungen gemäß Absatz 3 umfassen die Zahlung einer angemessenen Lizenz als geeigneter Vergütung an den Inhaber der Ausgangssorte.
(5a) Dem Inhaber eines Patents für eine biotechnologische Erfindung wird auf Antrag eine Zwangslizenz für die nicht ausschließliche Nutzung einer geschützten Pflanzensorte gemäß Artikel 12 Absatz 2 der Richtlinie 98/44/EG gegen Zahlung einer angemessenen Lizenz als geeigneter Vergütung unter der Voraussetzung erteilt, dass der Patentinhaber Folgendes nachweisen kann:
i) er hat den Inhaber des Sortenschutzrechts vergeblich um Erteilung einer vertraglichen Lizenz ersucht und
ii) die Erfindung stellt einen bedeutenden technischen Fortschritt von erheblichem wirtschaftlichem Interesse gegenüber der geschützten Pflanzensorte dar.
Wurde einem Inhaber eine Zwangslizenz gemäß Artikel 12 Absatz 1 der Richtlinie 98/44/EG für die nicht ausschließliche Nutzung einer patentierten Erfindung erteilt, damit er in der Lage ist, sein gemeinschaftliches Sortenschutzrecht zu erwerben oder zu verwerten, so wird dem Patentinhaber dieser Erfindung auf Antrag zu angemessenen Bedingungen eine nicht ausschließliche gegenseitige Zwangslizenz zur Verwertung der Sorte erteilt.
Der Geltungsbereich der Lizenz oder der gegenseitigen Lizenz im Sinne dieses Absatzes ist auf die Mitgliedstaaten der Gemeinschaft, in denen ein gültiges Patent für dasselbe Sachgebiet besteht, beschränkt.
(6) Die Durchführungsvorschriften gemäß Artikel 114 können bestimmte andere Beispiele der in den Absätzen 1, 2 und 5a genannten Lizenzen des öffentlichen Interesses anführen und legen darüber hinaus genaue Angaben über die Umsetzung der Bestimmungen der Absätze 1 bis 5a fest.
(7) Die Mitgliedstaaten können keine Zwangslizenzen an einem gemeinschaftlichen Sortenschutzrecht gewähren."
Artikel 2
Diese Verordnung tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Geschehen zu Luxemburg am 29. April 2004.