32004R0911
L 163/65
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 911/2004 НА КОМИСИЯТА
от 29 април 2004 година
за прилагане на Регламент (ЕО) № 1760/2000 на Европейския парламент и на Съвета относно ушните марки, паспортите и регистрите на стопанствата
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1760/2000 на Европейския парламент и на Съвета, за създаване на система за идентификация и регистрация на едър рогат добитък и относно етикетирането на говеждо месо и продукти от говеждо месо и за отмяна на Регламент (ЕО) № 820/97 на Съвета (1), и по-специално член 7, параграф 1 и член 10, букви а), б) и в) от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 2629/97 на Комисията от 29 декември 1997 г. за установяване на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 820/97 на Съвета относно ушните марки, регистрите на стопанствата и паспортите в рамките на системата за идентификация и регистрация на животните от рода на едрия рогат добитък (2) бе неколкократно съществено изменян. С цел по-голяма яснота и съгласуваност в законодателството на Общността следва тези правила за прилагане да се съдържат в един и същ акт. Предвид гореизложеното Регламент (ЕО) № 2629/97 следва да бъде отменен и заменен с настоящия регламент.
(2)
Ушните марки следва да съдържат информация за държавата-членка, от която произхожда животното, както и за самото животно. Най-подходящият вид кодиране на тази информация представлява кодът от две букви за обозначаване на държавата, следван от максимум дванадесет цифри. Използването на баркодове може да бъде разрешено като допълнение към комбинацията, съставена от кода на държавата и от максимум дванадесет цифри.
(3)
Уместно е да се вземат под внимание затрудненията, посочени от компетентните органи на някои държави-членки, относно кодовете за идентификация на животните от рода на едрия рогат добитък и да им бъде разрешено да използват ушни марки с буквено-цифров код до изтичането на определен преходен период. Уместно е освен това да се вземат под внимание затрудненията, посочени от компетентния орган на Италия, и да му бъде разрешено да използва най-много три допълнителни символа, при условие че те не представляват част от цифровия код.
(4)
С цел да се избегнат затрудненията при търговията в рамките на Общността с животни от рода на едрия рогат добитък и да се изяснят настоящите правила, е необходимо на притежателите на животни да се разреши да получат предварително, ако желаят това и в съответствие с разпоредбите на националната нормативна уредба, количество от ушни марки, което е пропорционално на техните нужди за период от максимум една година.
(5)
Уместно е да се предвиди прехвърлянето на информацията върху заместващи марки в случай на загубване на ушни марки.
(6)
Уместно е да се определят някои минимални уеднаквени правила относно вида и модела на ушните марки.
(7)
Разпоредбите относно съдържанието на информацията върху ушните марки следва да бъдат преразгледани, като се вземе предвид създаването на компютризираната база данни, предвидена в Регламент (ЕО) № 1760/2000.
(8)
Информацията, които се вписва в паспорта и в регистъра, следва да бъде представена във форма, която позволява проследяване на произхода и придвижването на животните.
(9)
Тази информация следва да съответства на данните, които се въвеждат в компютризираната база данни, предвидена в Директива 64/432/ЕИО на Съвета от 26 юни 1964 г. относно проблемите на здравето на животните, оказващи влияние върху търговията в рамките на Общността с едър рогат добитък и свине (3).
(10)
Срокът, в който стопаните на животни уведомяват за движение, раждане и смърт на животни и чиято продължителност се определя от държавите-членки между три и седем дни, следва да бъде обвързан с датата на събитието. Уместно е също така обаче да се вземат под внимание затрудненията, които посочват държавите-членки, при уведомяването за настъпили раждания в горепосочените срокове и съответно да се разреши на държавите-членки да определят въпросните срокове в зависимост от датата, на която животното получава ушната си марка.
(11)
Уместно е да се вземат под внимание затрудненията, посочени от държавите-членки относно информацията, която трябва да се вписва в паспортите, придружаващи животните от рода на едрия рогат добитък, родени преди 1 януари 1998 г. Следва също така да се вземат под внимание затрудненията, посочени в периода на подготовката на присъединяването на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия, относно паспортите, които придружават животните, родени преди 1 януари 2004 г.
(12)
Уместно е вписването на някои данни в паспортите, придружаващи животните от рода на едрия рогат добитък, родени преди 1 януари 1998 г., и животните от рода на едрия рогат добитък, родени в Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия преди 1 януари 2004 г., да не бъде задължително. Това изключение не следва да поставя под въпрос задължението да се отбелязват въпросните данни в паспортите на животните от рода на едрия рогат добитък, родени на територията на дадена държава-членка, когато това е предвидено от нейната национална нормативна уредба.
(13)
Предвид мерките за контрол, свързани с програмите за подпомагане на Общността, е необходимо в паспортите да бъде включена информация относно премиите, предвидени в Регламент (ЕО) № 1254/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно общата организация на пазара в сектора говеждо и телешко месо (4).
(14)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
УШНИ МАРКИ
Член 1
1. Върху ушните марки са отбелязани името, кодът или логото на компетентния орган, който ги поставя, както и символите, предвидени в параграф 2.
2. Кодът за идентифициране върху ушните марки, се състои от следните знаци:
а)
първите две позиции идентифицират държавата-членка, в която се намира стопанството, където животното е било идентифицирано за първи път. За тази цел се използва кодът на страната, състоящ се от две букви, посочен в приложение I;
б)
след кода на страната следват максимум дванадесет цифрови знака; въпреки това Испания, Ирландия, Италия, Португалия и Обединеното кралство могат да запазят своите буквено-цифрови кодови системи, които да се прилагат вместо дванадесетте символа, които се вписват след кода на държавата, за животните, родени най-късно до 31 декември 1999 г. в случая на Испания, Ирландия, Италия и Португалия, и за животните, родени най-късно до 30 юни 2000 г. в случая на Обединеното кралство.
3. Освен предвидената информация в параграф 1, компетентният орган може да разреши използването на баркод.
4. Чрез дерогация от ограничението за броя на символите, определено в параграф 2, буква б), италианският компетентен орган може за използва до три допълнителни знака след поредицата от символи, предвидена в настоящия параграф. Въпреки това, тези символи не представляват част от идентификационния код, посочен в параграф 2.
5. Животновъдите имат право да получат предварително, ако желаят това и в съответствие с приложимите разпоредби на националните нормативни уредби, такова количество от ушни марки, което е пропорционално на техните нужди за период от максимум една година. На стопанства, притежаващи до пет животни, компетентният орган няма право да предоставя предварително повече от пет чифта ушни марки.
6. В случай на загубване на ушната марка, заместващата марка може да съдържа освен изискваната информация и отделно отбелязване с римски цифри на поредния номер на заместващата марка. В този случай идентификационният код, предвиден в параграф 2, остава непроменен. На заместващите ушни марки, използвани в определена държава-членка за животни, които са родени в друга държава-членка, трябва да е отбелязан най-малко същия идентификационен код, освен кода или логото на компетентния орган, който ги е издал.
Член 2
Ушните марки отговарят на следните изисквания:
a)
да са направени от гъвкава пластмаса;
б)
да не могат да бъдат фалшифицирани и да се четат лесно през целия живот на животното;
в)
да не могат да се използват повторно;
г)
да се проектирани така, че да стоят закрепени на животното, без да му причиняват страдание;
д)
върху тях да са отбелязани единствено неизтриваемите надписи, предвидени в член 1.
Член 3
Първата ушна марка трябва да съответства на описания модел, както следва:
a)
да се състои от два елемента, единият мъжки, а другият - женски;
б)
върху всеки от тези елементи е отбелязана само информацията, предвидена в член 1;
в)
дължината на всеки елемент от ушната марка е най-малко 45 мм;
г)
ширината на всеки елемент от ушната марка е най-малко 55 мм;
д)
минималната височина на шрифта на символите е 5 милиметра.
Член 4
Държавите-членки могат да изберат други материали или модели за втората ушна марка и да решат на нея да се впише допълнителна информация, при условие че се спазват изискванията за информацията от член 1, параграфи 1 и 2.
Член 5
Всяка държава-членка съобщава на другите държави-членки и на Комисията информация за моделите за първата и втората ушни марки, посочени в членове 3 и 4.
ГЛАВА II
ПАСПОРТИ И РЕГИСТРИ НА СТОПАНСТВАТА
Член 6
1. Паспортът съдържа най-малко следната информация:
a)
информацията, посочена в член 14, параграф 3, буква В, точка 1, от първо до седмо тире от Директива 64/432/ЕИО;
б)
информацията, посочена:
i)
в член 14, параграф 3, буква В, точка 2, второ тире от Директива 64/432/ЕИО, или
ii)
в член 14, параграф 3, буква В, точка 2, първо тире, ако базата данни, предвидена в член 5 от Регламент (ЕО) № 1760/2000, е напълно оперативна;
в)
подписът на животновъда/ите, с изключение на превозвача; когато базата данни, предвидена в член 6, параграф 3, първо тире от Регламент (ЕО) № 1760/2000, е напълно оперативна, се поставя единствено подписът на последния животновъд;
г)
наименованието на органа, издал паспорта;
e)
датата на издаване на паспорта.
2. Без да се засяга глава I.A.1 на приложението към Директива 91/628/ЕИО на Съвета относно защитата на животните по време на транспортиране (5), теле на възраст под четири седмици може да бъде транспортирано, при условие че пъпът му е зараснал. В този случай държавите-членки могат да предвидят придружаването му от временен паспорт, който да съдържа май-малко информацията, посочена в параграф 1, в одобрен от компетентния орган формат.
Този временен паспорт се изготвя от първия животновъд на телето и се допълва от всеки следващ животновъд, с изключение на превозвачите. Животновъдът връчва временния паспорт на компетентния орган, преди животното да достигне четириседмична възраст или не по-късно от седем дни след неговата смърт или заколване, ако те настъпят преди тази възраст. Ако телето е живо, компетентният орган издава окончателен паспорт в съответствие с параграф 1 в срок от 14 дни от датата на получаване на временния паспорт. Окончателният паспорт съдържа данни за всички прехвърляния на телето, вече отбелязани във временния паспорт.
Теле, което има временен паспорт, не може да бъде прехвърляно повече от два пъти между стопанства. За целите на настоящия параграф всяко прехвърляне, извършено от едно до друго стопанство посредством пазар или център за групиране на телета, се счита за едно движение, при условие че пазарът или въпросният център могат по искане на компетентните органи да представят пълно описание на сделките, които са били извършени в рамките на този пазар или център.
3. Чрез дерогация от разпоредбите на параграф 1, буква а) вписването на информацията, посочена в член 14, параграф 3, буква В, точка 1, второ до пето тире от Директива 64/432/ЕИО, не е задължително по отношение на паспортите на животните, родени преди 1 януари 1998 г. Изключението, предвидено в настоящия параграф, не засяга задължението да се отбелязва посочената по-горе информация, ако това се изисква по силата на националната нормативна уредба. Всяка държава-членка уведомява останалите държави-членки и Комисията за действително прилаганите разпоредби по отношение на информацията, посочена в настоящия параграф.
4. За Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия дерогацията, предвидена в параграф 3, се прилага спрямо животните от рода на едрия рогат добитък, родени преди 1 януари 2004 г.
Член 7
Към информацията, посочена в член 6, в паспорта се добавя следната информация, съгласно член 4 от Регламент (ЕО) № 1254/99 на Съвета, относно положението с животните от мъжки пол, свързано с премиите:
a)
искане или отпускане на премия: първа възрастова група;
б)
искане или отпускане на премия: втора възрастова група.
Член 8
Регистърът, който всяко стопанство води, съдържа най-малко следната информация:
a)
актуализираната информация, посочена в член 14, параграф 3, буква В, точка 1, първо до четвърто тире от Директива 64/432/ЕИО;
б)
датата на смъртта на животното в стопанството;
в)
за животните, които напуснат стопанството, името и адреса на животновъда, с изключение на превозвача, или идентификационния код на стопанството, в което е прехвърлено животното, както и датата на неговото напускане;
г)
за животните, които пристигат в стопанството, името и адреса на животновъда, с изключение на превозвача, или идентификационния код на стопанството, от което е прехвърлено животното, както и датата на неговото пристигане;
д)
името и подписа на представителя на компетентния орган, отговарящ за проверката на регистъра, и датите, на които са извършени проверките.
Член 9
По отношение на ражданията, когато се определят срокове в рамките от три до седем дни, в които животновъдът трябва да уведоми за настъпилите събития, съгласно разпоредбите на член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1760/2000, държавите-членки могат да използват като отправна точка датата, на която на животното се поставя ушната марка, вместо датата на раждане, при условие че не възниква никакъв риск от объркване на тези дати, при който и да е запис на информация.
Член 10
Всяка държава-членка съобщава на останалите държави-членки и на Комисията информация за образеца на паспорта и на регистъра на стопанствата, които използва на своята територия.
ГЛАВА III
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 11
1. Регламент (ЕО) № 2629/97 се отменя.
2. Позоваванията на Регламент (ЕО) № 2629/97 се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата за съответствие в приложение II към настоящия регламент.
Член 12
Настоящият регламент влиза в сила на 1 май 2004 година.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 29 април 2004 година.
Verordnung (EG) Nr. 911/2004 der Kommission
vom 29. April 2004
zur Umsetzung der Verordnung (EG) Nr. 1760/2000 des Europäischen Parlaments und des Rates in Bezug auf Ohrmarken, Tierpässe und Bestandsregister
(Text von Bedeutung für den EWR)
DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1760/2000 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 17. Juli 2000 zur Einführung eines Systems zur Kennzeichnung und Registrierung von Rindern und über die Etikettierung von Rindfleisch und Rindfleischerzeugnissen sowie zur Aufhebung der Verordnung (EG) Nr. 820/97 des Rates(1), insbesondere auf Artikel 7 Absatz 1 und Artikel 10 Buchstaben a), b) und c),
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1) Die Verordnung (EG) Nr. 2629/97 der Kommission vom 29. Dezember 1997 mit Durchführungsvorschriften zur Verordnung (EG) Nr. 820/97 des Rates im Hinblick auf Ohrmarken, Bestandsregister und Pässe im Rahmen des Systems zur Kennzeichnung und Registrierung von Rindern(2) ist mehrfach grundlegend geändert worden. Um die gemeinschaftlichen Rechtsvorschriften klarer und übersichtlicher zu gestalten, sollten diese Vorschriften in einem einzigen Rechtsakt enthalten sein. Die Verordnung (EG) Nr. 2629/97 sollte daher aufgehoben und durch die vorliegende Verordnung ersetzt werden.
(2) Ohrmarken sollten Angaben über den Ursprungsmitgliedstaat und über das einzelne Tier enthalten. Die geeignetste Codeform für diese Angaben ist der aus zwei Buchstaben bestehende Ländercode zusammen mit höchstens zwölf Ziffern. Zusätzlich zu den Ländercodes mit höchstens zwölf Ziffern können Strichcodes zugelassen werden.
(3) Den von den zuständigen Behörden einiger Mitgliedstaaten hervorgehobenen Schwierigkeiten in Bezug auf den Code zur Identifizierung der Rinder sollte Rechnung getragen und diesen Behörden ermöglicht werden, bis zum Ende einer Übergangszeit Ohrmarken mit einem alphanumerischen Code zu verwenden. Darüber hinaus sollten die von der zuständigen Behörde Italiens vorgebrachten Schwierigkeiten berücksichtigt und es dieser Behörde ermöglicht werden, maximal drei zusätzliche Zeichen zu verwenden, sofern diese nicht einen Teil des Zifferncodes ausmachen.
(4) Um Schwierigkeiten im innergemeinschaftlichen Handel mit Rindern zu vermeiden und die derzeitigen Vorschriften klarer zu gestalten, sollte es den Haltern ermöglicht werden, auf Wunsch und in Übereinstimmung mit den nationalen Bestimmungen im Voraus eine Anzahl von Ohrmarken zu erwerben, die ihrem Bedarf für maximal ein Jahr entspricht.
(5) Es sollte festgelegt werden, welche Informationen bei Verlust von Ohrmarken zu verwendende Ersatzohrmarken aufweisen müssen.
(6) Es empfiehlt sich, einheitliche Mindestvorschriften für die Gestaltung und das Aussehen der Ohrmarken festzulegen.
(7) Die Vorschriften über die Ohrmarkenangaben sollten im Zuge der Einführung der elektronischen Datenbank gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1760/2000 überprüft werden.
(8) Die im Tierpass und im Bestandsregister enthaltenen Angaben müssen so beschaffen sein, dass die Rückverfolgbarkeit der Tiere gewährleistet ist.
(9) Diese Angaben sollten mit denjenigen übereinstimmen, die in die elektronische Datenbank gemäß der Richtlinie 64/432/EWG des Rates vom 26. Juni 1964 zur Regelung viehseuchenrechtlicher Fragen beim innergemeinschaftlichen Handelsverkehr mit Rindern und Schweinen(3) aufgenommen werden.
(10) Die von den Mitgliedstaaten festzulegende Frist von drei bis sieben Tagen für die Notifizierung von Verbringungen, Geburten und Todesfällen von Tieren durch die Halter sollte an das Datum des Ereignisses gekoppelt werden. Dabei sind jedoch die von den Mitgliedstaaten hervorgehobenen Schwierigkeiten mit der Notifizierung von Geburten innerhalb der vorgesehenen Frist zu berücksichtigen und die Mitgliedstaaten daher zu ermächtigen, die entsprechende Frist mit dem Datum des Setzens der Ohrmarke beginnen zu lassen.
(11) Den von den Mitgliedstaaten hervorgehobenen Problemen in Bezug auf die Angaben in Tierpässen für vor dem 1. Januar 1998 geborene Rinder ist Rechnung zu tragen. Die Tschechische Republik, Estland, Zypern, Lettland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slowenien und die Slowakei haben während der Beitrittsvorbereitungen auf Schwierigkeiten mit den Tierpässen für vor dem 1. Januar 2004 geborene Tiere hingewiesen, die ebenfalls berücksichtigt werden sollten.
(12) Einige der Angaben in den Tierpässen für Rinder, die vor dem 1. Januar 1998 geboren wurden, und für Rinder, die vor dem 1. Januar 2004 in der Tschechischen Republik, Estland, Zypern, Lettland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slowenien und der Slowakei geboren wurden, sollten auf freiwilliger Basis erfolgen. Diese Ausnahmeregelung sollte jedoch die verpflichtende Angabe dieser Informationen in Pässen von in einem Mitgliedstaat geborenen Rindern nicht in Frage stellen, sofern diese Anforderung in den nationalen Vorschriften festgelegt ist.
(13) Im Hinblick auf die Kontrollen im Zusammenhang mit gemeinschaftlichen Beihilferegelungen sollten bestimmte Angaben über die Prämien gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1254/1999 des Rates vom 17. Mai 1999 über die gemeinsame Marktorganisation für Rindfleisch(4) in den Pass aufgenommen werden.
(14) Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ausschusses für den Europäischen Ausrichtungs- und Garantiefonds für die Landwirtschaft -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
KAPITEL I OHRMARKEN
Artikel 1
(1) Ohrmarken tragen den Namen, den Code oder das Symbol der zuständigen Behörde, die sie vergeben hat, sowie die Kennzeichen gemäß Absatz 2.
(2) Die Kennzeichen des Identifizierungscodes auf den Ohrmarken erfuellen folgende Anforderungen:
a) Die ersten beiden Stellen bezeichnen den Mitgliedstaat, in dem der Betrieb ansässig ist, in dem das betreffende Tier zum ersten Mal gekennzeichnet wurde. Zu diesem Zweck wird der aus zwei Buchstaben bestehende Ländercode gemäß Anhang I verwendet;
b) Dem Ländercode sind maximal zwölf Ziffern nachgestellt. Irland, Italien, Spanien und Portugal können jedoch für bis zum 31. Dezember 1999 geborene Tiere und das Vereinigte Königreich für bis zum 30. Juni 2000 geborene Tiere ihr derzeitiges System, hinter dem Ländercode anstelle des zwölfstelligen Zifferncodes einen alphanumerischen Code zu verwenden, beibehalten.
(3) Zusätzlich zu den Angaben gemäß Absatz 1 dürfen die zuständigen Behörden einen Strichcode zulassen.
(4) Abweichend von der Begrenzung der Stellen gemäß Absatz 2 Buchstabe b) darf die zuständige Behörde Italiens zusätzlich maximal drei weitere Zeichen nach dem Zifferncode verwenden. Diese Zeichen dürfen jedoch nicht einen Teil des Zifferncodes gemäß Absatz 2 ausmachen.
(5) Halter, die dies wünschen, können in Übereinstimmung mit den nationalen Vorschriften einen angemessenen Vorrat an Ohrmarken erwerben, der aber höchstens den Bedarf eines Jahres decken darf. Bei Betrieben mit höchstens fünf Tieren darf die zuständige Behörde im Voraus nicht mehr als fünf Paar Ohrmarken stellen.
(6) Bei Verlust einer Ohrmarke kann die Ersatzohrmarke zusätzlich und im Unterschied zu den vorgesehenen Angaben mit einer aus römischen Zahlen bestehenden Kennummer versehen werden, die auch der Seriennummer der Ersatzohrmarke entspricht. In diesem Fall darf der Identifizierungscode gemäß Absatz 2 jedoch nicht geändert werden. Bei Verlust einer Ohrmarke trägt die Ersatzohrmarke, die ein Mitgliedstaat für in einem anderen Mitgliedstaat geborene Tiere verwendet, zumindest denselben Identifizierungscode und den Code oder das Symbol der Vergabebehörde.
Artikel 2
Die Ohrmarken erfuellen folgende Anforderungen:
a) Sie bestehen aus biegsamem Kunststoff;
b) sie sind fälschungssicher und während der Lebensdauer des Tieres gut leserlich;
c) sie sind nicht wieder verwendbar;
d) sie sind so gestaltet, dass sie fest mit dem Tier verbunden sind, ohne ihm jedoch Schaden zu zufügen;
e) alle darauf eingestanzten Angaben gemäß Artikel 1 sind unauslöschbar.
Artikel 3
Die ersten Ohrmarken werden nach folgendem Muster gefertigt:
a) Jede Ohrmarke besteht aus zwei Teilen (Steck- und Steckerteil);
b) jedes Teil der Ohrmarke enthält nur die Angaben gemäß Artikel 1;
c) jedes Teil der Ohrmarke ist mindestens 45 mm lang;
d) jedes Teil der Ohrmarke ist mindestens 55 mm breit;
e) die auf der Marke verwendeten Zeichen sind mindestens 5 mm hoch.
Artikel 4
Für die zweite Ohrmarke können die Mitgliedstaaten andere Materialien oder Muster verwenden und für diese die Angabe weiterer Informationen vorsehen, sofern die Bestimmungen des Artikels 1 Absätze 1 und 2 erfuellt sind.
Artikel 5
Die Mitgliedstaaten unterrichten die anderen Mitgliedstaaten und die Kommission über die in Artikel 3 und 4 vorgesehenen Muster der ersten und der zweiten Ohrmarke.
KAPITEL II TIERPÄSSE UND BESTANDSREGISTER
Artikel 6
(1) Der Pass enthält zumindest:
a) die Angaben gemäß Artikel 14 Absatz 3 Abschnitt C Nummer 1 erster bis siebter Gedankenstrich der Richtlinie 64/432/EWG;
b) die Angaben gemäß
i) Artikel 14 Absatz 3 Abschnitt C Nummer 2 zweiter Gedankenstrich der Richtlinie 64/432/EWG oder
ii) Artikel 14 Absatz 3 Abschnitt C Nummer 2 erster Gedankenstrich der genannten Richtlinie, wenn die in Artikel 5 der Verordnung (EG) Nr. 1760/2000 vorgesehene Datenbank voll betriebsfähig ist;
c) die Unterschrift des (der) Tierhalter(s) mit Ausnahme des Spediteurs; wenn die Datenbank gemäß Artikel 6 Absatz 3 erster Gedankenstrich der Verordnung (EG) Nr. 1760/2000 voll betriebsfähig ist, muss der Tierpass lediglich die Unterschrift des letzten Tierhalters tragen;
d) den Namen der ausstellenden Behörde;
e) das Datum der Ausstellung.
(2) Unbeschadet der Bestimmungen des Kapitels I Abschnitt A Nummer 1 des Anhangs der Richtlinie 91/628/EWG des Rates über den Schutz von Tieren beim Transport(5) kann ein unter vier Wochen altes Kalb umgesetzt werden, sofern sein Nabel verheilt ist. In diesem Fall sehen die Mitgliedstaaten vor, dass das Kalb mit einem provisorischen Begleitpapier versehen wird, das in der von der zuständigen Behörde vorgegebenen Form zumindest die Angaben gemäß Absatz 1 umfasst.
Das provisorische Begleitpapier wird vom ersten Halter des Kalbs ausgestellt und mit Ausnahme des Spediteurs von jedem späteren Halter vervollständigt. Der Halter reicht das provisorische Begleitpapier bei der zuständigen Behörde ein, bevor das Kalb vier Wochen alt ist bzw. innerhalb von sieben Tagen, falls das Kalb vor Erreichen der vierten Lebenswoche verendet ist oder geschlachtet wurde. Ist das Kalb noch am Leben, so stellt die zuständige Behörde gemäß Absatz 1 innerhalb von 14 Tagen nach Eingang des provisorischen Begleitpapiers einen Tierpass aus. Dieser Pass muss über alle im provisorischen Begleitpapier vermerkten Einzelheiten sämtlicher Umsetzungen des Kalbs Aufschluss geben.
Das Kalb kann mit einem provisorischen Begleitpapier höchstens zweimal umgesetzt werden. Für die Zwecke dieses Absatzes gilt die Verbringung zwischen zwei Betrieben über einen Markt oder ein Kälbersammelzentrum als eine einzige Verbringung, sofern der Markt oder das Kälbersammelzentrum den zuständigen Behörden auf Aufforderung ein vollständiges Verzeichnis ihrer einschlägigen Transaktionen vorlegen kann.
(3) Abweichend von Absatz 1 Buchstabe a) sind die Angaben gemäß Artikel 14 Absatz 3 Abschnitt C Nummer 1 zweiter und fünfter Gedankenstrich der Richtlinie 64/432/EWG nicht verpflichtend für Tierpässe von Rindern, die vor dem 1. Januar 1998 geboren wurden. Die in diesem Absatz vorgesehene Abweichung gilt unbeschadet nationaler Bestimmungen, die die Vorlage der oben genannten Informationen vorschreiben. Die Mitgliedstaaten teilen den anderen Mitgliedstaaten und der Kommission mit, welche Regeln sie in Bezug auf die in diesem Absatz genannten Informationen anwenden.
(4) Für die Tschechische Republik, Estland, Zypern, Lettland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slowenien und die Slowakei gilt die Abweichung gemäß Absatz 3 für Rinder, die vor dem 1. Januar 2004 geboren wurden.
Artikel 7
Zusätzlich zu den nach Artikel 6 vorgeschriebenen Angaben muss der Pass folgende Angaben zur Prämiengewährung für männliche Rinder gemäß Artikel 4 der Verordnung (EWG) Nr. 1254/99 des Rates aufweisen:
a) Prämienantrag oder -gewährung - erste Altersklasse;
b) Prämienantrag oder -gewährung - zweite Altersklasse.
Artikel 8
Das in jedem Betrieb geführte Register umfasst zumindest Folgendes:
a) die aktuellen Informationen gemäß Artikel 14 Absatz 3 Abschnitt C Nummer 1 erster bis vierter Gedankenstrich der Richtlinie 64/432/EWG;
b) den Zeitpunkt des Todes des Tieres im Haltungsbetrieb;
c) im Fall von abgehenden Tieren: Name und Anschrift des Tierhalters mit Ausnahme des Spediteurs oder Kennummer des nächsten Haltungsbetriebs sowie Abgangsdatum;
d) im Fall von zugehenden Tieren: Name und Anschrift des Tierhalters mit Ausnahme des Spediteurs oder Kennummer des vorherigen Haltungsbetriebs sowie Zugangsdatum;
e) Name und Unterschrift des mit der Registerkontrolle beauftragten Vertreters der zuständigen Behörde sowie das Datum dieser Kontrolle.
Artikel 9
Im Falle von Geburten können die Mitgliedstaaten bei der Festlegung der Frist zwischen drei und sieben Tagen, innerhalb der der Halter gemäß Artikel 7 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1760/2000 Mitteilung machen muss, anstelle des Geburtsdatums das Datum des Setzens der Ohrmarke als Beginn der Frist verwenden, sofern dadurch in den Aufzeichnungen keine Verwirrung zwischen diesen Daten entsteht.
Artikel 10
Die Mitgliedstaaten unterrichten die anderen Mitgliedstaaten und die Kommission über das Muster des in ihrem Hoheitsgebiet verwendeten Passes und Bestandsregisters.
KAPITEL III SCHLUSSBESTIMMUNGEN
Artikel 11
(1) Die Verordnung (EG) Nr. 2629/97 wird aufgehoben.
(2) Bezugnahmen auf die Verordnung (EG) Nr. 2629/97 sind als Bezugnahmen auf die vorliegende Verordnung zu verstehen und gemäß der Entsprechungstabelle in Anhang II zu lesen.
Artikel 12
Diese Verordnung tritt am 1. Mai 2004 in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 29. April 2004